prot · G309103 · 1979-12-31 00:00:00 — Det är medstor tillfredsställelse som vi frän sida noterar att utskottet nui allt väsentligt tillstyrker och folkpartiregeringens förslagtill ny sekretesslag. Med detta, fru talman, ber jag att fä yrka bifall tillutskottets hemställan i alla delar. Förslag till sekretesslag m. m. OLLESVENSSON (s) replik: Jag vill gärna instämma i vad om förre justifieministern ambitioner på dettryckfrihetsrättsliga och yttrandefrihetspolitiska området. Av egen erfarenhethar jag i utredningar som berört tryckfriheten fått klarhet i att en ambition att verka i reformvänlig riktning. vill jag också gärna kommentera att vi socialdemokrater i inte har tagittillräcklig hänsyn till skatteutskottets synpunkter. glömdeemellerfid att nämna att skatteutskottet hade att yttra sig över förslag i enartikel i av den chefredaktören , som ärordförande i yttrandefrihetsutredningen, och av tryckfrihetsexpertenhovrättslagman . Dessa personer ansåg att det var en stor bristatt en så betydelsefull myndighetsutövning på skatteområdet som den som det ärfråga om i första instans helt avspärras från offentlighet. Jag vill citera urartikeln i fråga: "Det blir svårare när uppgifterna hänför sig till enmyndighetsutövning. Och man riskerar att alldeles förlora sambandet med dengrundlagsfästa offentlighetsprincipen om man lägger nära nog ett heltförvaltningsområde under absolut sekretess. Det är vad som i förslaget sker beträffandeskatteområdet." Så inte har jag lämnat felaktiga uppgifter - de är starktunderbyggda av expertis. I artikeln kan man också läsa följande: "Enligt vår mening bör även där någon form avskaderekvisit komma till användning. Absolut sekretess bör absolut reserverasför klart avgränsade undantagsfall." talade om något slags dragkamp som skulleha förekommit mellan skatteutskottets socialdemokrater ochkonsfitutionsutskottets socialdemokrater. Så har vi inte upplevat det. Vi harnoterat varandras åsikter och tagit hänsyn till skatteutskottets fackmässigasynpunkter genom att införa en skadebedömning där sekretess är huvudregel. Vihar dock behållit en reservutgång. Men i den dragkamp som förekom mellanjustitiedepartementets och budgetdepartementets expertis ställde sig tydli- Förslag till sekretesslag m. m. gen DanielTarschys som statssekreterare i statsrådsberedningen pä budgetdepartementetssida och tog inte intryck av de tryckfrihetsrättsliga synpunkterna. Han fästesig mera vid andra synpunkter. (vpk) replik: Jag vill säga till att det jagtidigare sade om psykologerna går tillbaka på en skrivelse till utskottet frånSveriges psykologförbund som avser det förhållandet att det inte råder sammaskydd för förtroliga meddelanden mellan psykolog och den som söker sådan somdet gör när det gäller förtroliga meddelanden mellan klient och advokat resp. patientoch läkare. Vad jag kan se av följdlagstiftningen gällande just debestämmelserna i förekommer det inget sådant skydd när detgäller psykologer. Om jag t. ex. söker en psykoanalytiker eller vad det kanvara har jag alltså inte det skyddet - om vederbörande inte tillika är läkare. Sedan tycker jag att "skall kliva nedlitet grand från sin upphöjda position och sluta tala om att en motståndareinte har trängt in i materien, att vi i stort sett inte begriper någonting, attvi håller standardanföranden när vi tar upp viktiga problem, som ändå ingerbekymmer - de är så svåra att ingen i konsfitutionsutskottet klart ochordentligt har kunnat svara på mina frågor hur ni tänker komma till rätta meddem. Jag vill också skarpt säga, i anslutning till vad bådeOlle och sagt, och i opposition mot det, attjustitiedepartementets av statsrådet undertecknade beslut av den 5oktober 1979 är ett i högsta grad beklagligt beslut. Och jusfitiedepartementetsdåvarande chef har genom att underteckna detta beslut infört en mycket farligpraxis, vadan jag icke kan dela den något missriktade beundran som här av någonmer eller mindre servil anledning uttalas för honom. DANIELTARSCHYS (fp) replik: och jag tycks ha olikauppfattningar om räckvidden av sekretessen på skatteområdet. Jag säger att denbara gäller uppgifter om enskilda, säger att sekretessen gällerhela myndighetsområdet. hänvisade till , jaghänvisade till lagen. Jag anser faktiskt att lagen har företräde framför DagensNyheter - även det som skrivits av kvalificerade skribenter - i det häravseendet. Läs lagtexten, , så skall du se att det inte är så attuppgifter om myndighets verksamhet sekretessbeläggs, utan det gäller enbartuppgifter som rör enskilda. Detsamma gäller, , problemet med psykologer.Med all respekt för vill jag framhålla att detfaktiskt finns talrika paragrafer i sjunde kapitlet som behandlar sekretess ianslutning till kontakter som psykologer har med sina klienter. Sedan ber mig att stiga ned från mina högahästar. Det skall jag gärna göra. Vad jag tillät mig att säga var att JörnSvensson hade tagit upp en lång rad frågor som inte har med sekretesslagen attgöra utan som har med den vidare offentlighetsproblematiken att göra. Det rörsig om åtkomlighetsproblem som har att göra med tryckfrihetsförordningensandra kapitel. Jag tror inte att det kan bestridas att det är den typen avfrågor han har tagit upp. Även om det inte hör till saken, fru talman, kanske jagmycket kort kan få kommentera de två punkter han tog upp. Han berörde två typerav åtkomlighetsproblem - för det första de problem som beror på att vi har fåtten mer omfattande bevakning inom den offentliga förvaltningen än vi tidigarehar haft, för det andra de problem som har att göra med datorisering. Jagtycker att båda de här problemen är utomordentligt väsentliga, men de är inteså alldeles lättlösta, i varje fall inte det första. Har självnågot råd att ge till de vakter som är satta att bevaka offentliga myndigheter?Genom att det har uppstått hot av olika slag mot verksamheten på offentligaarbetsplatser har vi ju fått ett vidare mått av övervakning. Jag tror att allai denna kammare beklagar det förhållandet. Men vi vet också vilka orsakerna är.Det är självklart att de personer som har till uppgift att se till att inteobehöriga stör verksamheten vid offentliga myndigheter har ett svårt arbete.Jag avvaktar förslag till hur de skall lösa sina uppgifter. Vad gäller datoriseringen kan jag i stort sett instämma ihuvudtanken hos . Det är självklart - det har också fastslagitsmånga gånger både av JO, av och av - attdatoriseringen inte får innebära att offentlighetsprincipen urholkas. Man måstekunna få tillgång också till uppgifter som finns på datamedier av olika slag.Det ställer givetvis krav på anpassning hos förvaltningen, och den typ avterminaler som pekar på måste stå till förfogande. Det ärende som hänvisade till, då en personinte hade fått fillgångfill material hos , är överklagat,och regeringen kommer senare att fatta beslut i frågan. Förslag till sekretesslag rn. OLLESVENSSON (s) replik: Det är inte servilitet, , när mankonstaterar att även en politisk meningsmotståndare kan ha vissa förtjänster isitt arbete. När man bygger pä egen erfarenhet, i mitt fall ett långt utredningsarbete,har man rätt att komma med ett omdöme. Däremot har jag inte yttrat migberömmande om det här beslutet - jag har inte kunnat tränga in i det ärendet,men jag skall gärna göra det; det finns en möjlighet att granska det viakonstitutionsutskottet. Jag vill erinra om vad majoriteten iutskottet skriver på s. 34 i utskottijbetänkandet: "Enligt gällande rätt avser sekretesskyddet påskatteområdet vissa handlingar, t. ex. självdeklarationer ochrevisionspromemorior, medan, som framgår av det föregående, propositionensförslag innebär, att alla uppgifter som rör enskilds personliga ellerekonomiska förhållanden inom den egentliga beskattningsverksamhetensekretessbeläggs oavsett i vilken handling de finns." Nr 103 Vidare sägs längre ned på sammasida: T H Tpn Hen "Utskottet har med hänsyn tillden omfattande myndighetsutövning det är 13 ars19X0 fråga om på skatteområdet vissförståelse för de krav som rests på att möjliggöra en ökad insyn genom att på området i dess helhet göra F"-I till spkip sekretessen beroende på enskadebedömning." , tillgodoses emellertidinsynsbehovet på annat sätt. tesslag rn.m. ' Jag kan inte fatta annat än att det rör sig om ensekretessbeläggning av hela skatteområdet i första instans med undantag förbesluten. Jag vill påminna om att genom beslut åren 1975och 1979 genomförde en ny författningsreglering i fråga om den nyataxeringsorganisationen. Denna nya organisation innebar att vi fick ett stortantal nya tjänstemän, att vi fick särskilda nämnder som tar sig an särskiltkomplicerade fall osv. Jag tror inte att man genom ett omvänt skaderekvisit kangå in i varje enskilt fall, och det menar vi inte hellerfrän socialdemokratisksida. Däremot tycker vi att man skall kunna beröra förhållanden i stort inomskatteförvaltningen, t. ex. på avdragssidan. Vi har i pressen och i JO:sberättelse sett exempel som visar att det finns skäl till öppenhet ochdiskussion här. (vpk) replik: tvivlar på att de problem somjag har tagit upp hör hemma under detta ärende. Det kan han göra, men det måsteföranleda reflexionen att det enda vi i så fall skulle behandla i en så viktigfråga som sekretesslagstiftningen vore dess bokstav, medan det som händer medsekretess resp. offentlighet i den praktiska verkligheten i det föränderligasamhälle som vi lever i på något underligt sätt inte skulle höra hit. Sedan är det naturligtvis vänligt av attinbjuda mig att komma med förslag till hur man skall komma till rätta med endel av de praktiska problem som jag har tagit upp. Det är inte så lätt att göradet i en replik där det knappt är kvar. Jag skall i varjefall ge fyra råd på vägen - men dä med det fillägget att eftersom jag är en säliten fisk i den politiska dammen här, hade det faktiskt varit bättre omkonstitutionsutskottet hade tänkt till självt och kommit med förslag. Detskulle liksom ha en annan genomslagskraft än när jag kommer med dem. För det första, när det gäller tillträde till offentligaregistraturer: Varför har man inte som regel att se till att så snabbt sommöjligt genomföra det som JO vid upprepade tillfällen har understrukit,nämligen att en offentlig registratur skall vara belägen på ett sådant sätt attinte tillträde till registraturen förhindras av andra delar avförvaltningsbyggnaden och de bevakningsförhållanden som där måste råda? Det skallkunna gå att ordna, och det har sagts mänga gånger att det bör ordnas på detsättet. Ett råd till är att vakterna inte skall fråga människor som skall filloffentliga registraturer vad de heter. Det skall de bara inte göra enligtgrundlagen, så det blir att skicka runt ett cirkulär! - Svårare är det inte. För det andra borde en mycket rimlig och relativt enkelåtgärd när det 122 gäller terminaler från vilka manskall söka sig in i datamaterial vara att de skall ställas till allmänhetens förfogande. Och det kanman göra. Man skall alltså inte göra några begränsningar där. Det går attundanröja risken för manipulation med data genom att programmera på ett sådantsätt att terminalen enbart fungerar som en frågeterminal. Det är ingetmärkvärdigt, och jag förstår inte varför det skulle vara så besvärligt. För det tredje tycker jag att regeringsrätten skallerhålla praktisk undervisningoch få lära sig skillnaden mellan en dator och enterminal. Hade regeringsrätten kunnat skilja mellan dem, hade den nämligenfattat ett helt annat beslut i det här viktiga precedensfallet som jag nämnde.Det är en undervisningsuppgift, en utbildningsuppgift. Slutligen tycker jag att , eftersomjustitiedepartementets beslut om den här diarieterminalen nu är överklagat iregeringen, skall verka för att den borgerliga regeringen undanröjer det avSven fattade beslutet. Förslag till sekretesslag m. m. DANIELTARSCHYS (fp) replik: Problemet med är väl inte atthan är en liten fisk, utan problemet är att denna lilla fisk vägrar att simma iden sjö som alla vi andra simmar i. Under den här punkten påföredragningslistan försöker vi diskutera vilka regler som skall gälla försekretess och offentlighet, men diskuterar i stället ett annat -också mycket vikfigt - problem som handlar om hur man skall kunna komma åt offentligahandlingar. Men t. ex. problemet med att komma förbi vaktmästaren och fram tillregistratorn gäller ju också i fråga om helt offentliga handlingar, där någonsekretess inte alls är ifrågasatt. Också problemet med datorer och hur man sertill att uppgifter på ADB-media blir fillgängliga gäller helt offentligahandlingar. Vi kan således tänka bort sekretesslagen från det sammanhanget. Men det finns också, - utöver de allmännahandlingar som är offentliga - en del sådana som måste sekretessbeläggas. Vadden här debatten har handlat om för oss alla andra är gränsdragningen mellanvad som är offentligt och vad som är sekretessbelagt. Det är en gränsdragningsom är väldigt svår att göra. Den ställer oss inför mycket svära avvägningsproblem. Vad folkpartiregeringen har försökt göra är att i en nylag ge större översiktlighet, begränsa sekretessen, modernisera lagstiftningenoch förbättra möjligheterna för medborgare och journalister att granskamyndigheternas verksamhet. Jag tror inte att det har bestritts av några av demsom i den här debatten har talat i sakfrågan att vi har lyckats rätt väl idetta avseende. Sedan finns det några få punkter där vi haft olikameningar. Jag medger gärna att man kan diskutera gränsdragningsproblemen pånågra punkter. och jag har diskuterat skattesidan. Jagvidhåller att vad som sekretessbeläggs är uppgifter som rör enskilda - det ärinte hela förvaltningsområdet. Uppgifter som rör förvaltningsmyndigheternaseget arbete sekretessbeläggs inte i den nya lagen, lika litet som de varitsekretessbelagda tidigare. Någon reell förändring av det sekretessbelagda området på Förslag till sekretesslag m. m. skattesidan uppstår inte. Jag tror inte heller, , att det går attförneka att det här är en klyfta mellan socialdemokraterna i skatteutskottetoch socialdemokraterna i . Jag vidhåller att vi vidvoteringen får se om det stora partiet kommer att följa ellerErik . Förste vice talmannen anmälde attOlle och anhållit att till protokollet få antecknat attde inte ägde rätt till ytteriigare repliker. ALLANEKSTRÖM (m): Det omfattande förslaget till ny sekretesslagär bl. a. uppbyggt på begreppsparet tystnadsplikt och meddelarfrihet. Jag villtrots vad som redan sagts i detta ämne beröra saken något ytterligare. De olikaslagen av tystnadsplikt behandlas i 2-15 kapitlen, medan 16 kapitlet ägnas åtmeddelarfriheten eller rättare sagt åt inskränkningar i denna. Inskränkningarna i meddelarfriheten överensstämmer intealls med omfattningen av tystnadsplikten - denna iakttagelse är av fundamentalbetydelse. Tystnadsplikten täcker ett betydligt större område än inskränkningarnai meddelarfriheten. Tystnadsplikten sammanfaller alltså bara till en del medinskränkningen i meddelarfriheten. I övrig del föreligger tystnadsplikt utanatt motsvaras av meddelarförbud. Omvänt kan man, om man vill,uttrycka saken på följande sätt: En offentlig funktionär har i storutsträckning laglig rätt att avslöja en uppgift till massmedia beträffande vilkendet föreligger tystnadsplikt. Det finns så mycket större anledning att fästauppmärksamheten på det förhållandet som det säkerligen är obekant för menigeman. Den i sekretesslagstiftningens labyrinter ej invigde utgår sannolikt frånatt ordet tystnadsplikt betyder vad som ligger i ordet, nämligen att dentjänsteman som får del av uppgiften i fråga ovillkorligen måste hålla tyst ochalltså inte får röja uppgiften till annan. Men så är som sagt inte fallet.Eftersom jag själv varit offer för samma villfarelse, har det synts migangeläget att klargöra vad lagsystemet innebär på denna punkt - det är faktiskten form av varudeklaration. Under remissbehandlingen har saken också påtalats avåtskilliga remissinstanser. Här är några korta utdrag: : "Att uppgifter, som omfattasav tystnadsplikt, kan straffritt lämnas ut till en tidningsredaktion ellerenskild journalist för publicering i pressen är svårförståeligt." Hovrätten för västra : "Det är lätt attuppfatta de nuvarande reglerna om avvägningen mellan tystnadsplikt ochmeddelarfrihet såsom orimliga; det är i många fall straffbart att röja enhemlighet vid frukostbordet men straffritt att via en tidningsredaktion spridasamma hemlighet till hundratusentals läsare." Kommunstyrelsen i : "Det har förekommit attmyndighet samlat in uppgifter och därvid angett att sekretesskydd föreligger ifall där tjänsteman sedan varit oförhindrad att lämna uppgiftenvidare till massmedier. Man bör allvarligt överväga om sekretesskydd överhuvud taget skall föreligga för en uppgift som fritt kan lämnas tillmassmedier." Ett exempel på den bristande överensstämmelsen mellantystnadsplikt och meddelarfrihet kan hämtas ur motionen 1979/80:97. 17 § föreligger sekretess för uppgift om enskild som finns hos polisenunder tid polisutredning pågår - så mycket naturligare som polisundersökningenkan utmynna i resultatet att inget som helst brottsligt förekommit. Menpolismannen har rätt att, om han så vill, röja namnet för tidningspressen,detta emedan 16 kapitlet ej upptar någon inskränkning i meddelarfriheten pådenna punkt. Ett annat exempel avser polisens möjligheter att hjälpaeller bistå en enskild medborgare - det kan gälla att avvärja ett självmordeller att hjälpa någon till sjukvård, allt på sätt som framgår av 7 kap. 19 §.Det är alldeles riktigt när det i propositionen anförs att polisens möjligheteratt fylla sin hjälpande funktion uppenbarligen förbättras om de enskilda kanpåräkna diskrefion. Men polismannen har rätt att, om han så vill, röja namnetoch händelsen för tidningspressen, detta emedan 16 kap. inte upptar någoninskränkning i meddelarfriheten på denna punkt. Jag nöjer mig här med dessa två exempel. Som framgått ärtystnadsplikterna sålunda i själva verket av två helt skilda slag. I det enafallet sammanfaller begreppen tystnadsplikt och meddelarfrihet - i det andrafallet inte. Råder meddelarfrihet föreligger alltså för den enskilde ingengaranti för att den med tystnadsplikt belagda uppgiften icke röjs,'ens i defall.då regeringsrätten eller i förekommande fall regeringen eller högstadomstolen beslutat att uppgiften skall omfattas av sekretess. Huruvidauppgiften blir offentlig eller ej blir då helt beroende av tjänstemannens egenpersonliga inställning. Den enskildes integritet ligger med andra ord ytterst ihänderna på vederbörande tjänsteman. Man kan tycka att den nu påtalade ordningen är såotillfredsställande att den inte gärna kan tolereras. Den vanlige enskildemedborgaren kan inte antas ha förmåga att genomskåda att en tystnadsplikt inteutgör någon garanti för att uppgiften i fråga inte ändå når offentligheten.Detta, fru talman, har han säkert ingen aning om. Själva ordet"tystnadsplikt" är ägnat att missleda - det går inte att bestrida. är det emellertid så att det föreslagna regelsystemetöverensstämmer med gällande rätt och ytterst har sin grund itryckfrihetsförordningen. Vad själva sakfrågan angår - dvs. sambandet i sakligthänseende mellan tystnadsplikt och meddelarfrihet - så är propositionen ävenhär i huvudsak ett uttryck för gällande rätt. Hela ämnet är dessutom - vilketframgått av fidigare anföranden - osedvanligt invecklat. Utskottet har f. ö.ägnat stort utrymme åt spörsmålet i sitt betänkande - avsnitt 2.6. Det kanockså upplysas att det, som redan påpekats, f. n. sitter en utredning,yttrandefrihetsutredningen, som har till uppgift att bl. a. göra en noggranngenomgång av de enskilda sekretessbestämmelsernas förhållande till meddelarfriheten.Detta förhållande har särskilt understrukit i sittbetänkande. Förslag till sekretesslag m. in. Förslag till sekretesslag rn. De flesta remissinstanser förefaller slutligen nöjda,medtingens nuvarande ordning. Till-allt detta kommer att pressens samarbetsnämndantagit regler som syftar till att skydda den enskildes integritet och därigenomminska risken för publicitetsskador. Propositionen får därför godtas här. Jag har - som jag nämnt - emellertid velat bringa saken påtal som jag velat peka på att ordet tystnadsplikt av anförda skälegentligen är ett mindre väl valt ord. Det är alltför kategoriskt. Det hadeonekligen varit sakligt riktigare att tala om ovillkorlig och villkorligtystnadsplikt; då hade relationerna till meddelarfriheten kommit till tydligtuttryck. Departementschefen har f. ö. själv varit inne på liknande tankegångar- låt vara kanske omedvetet. På s. 85 i propositionen använder han sålundauttrycket "kvalificerad tystnadsplikt", varmed han avser just sådantystnadsplikt som motsvaras av meddelarförbud. Begreppet "okvalificeradtystnadsplikt" har jag dock av naturliga skäl inte kunnat återfinna. Ytterligare bör avslutningsvis erinras om attmeddelarfriheten gäller för uppgift ur hemlig handling men inte för utlämnandeav själva den handling vari uppgiften står. Sättet för röjande av uppgiften ärdärför avgörande. Även detta förhållande måste te sig förbryllande.Straffbarheten kan med andra ord bli beroende av huruvida handlingen överlämnaseller dess innehåll i stället mer eller mindre ordagrant uppläses. Även denna ordning överensstämmer emellertid med gällanderätt. Den sittande yttrandefrihetsutredningen har till uppgift att övervägaäven denna fråga. Av skäl som anförts får propositionen godtas också här. Med dessa påpekanden yrkar jag bifall till utskottetshemställan i nu berörda delar. I övrigt kan jag instämma i det allra mesta avvad utskottets ordförande och vice ordförande framhållit i sina anföranden omlagens allmänna innehåll och karaktär. , fru talman, några ord om de socialdemokratiskareservationerna. Jag börjar med den som angår uppluckrandet av sekretessen iskatteärenden. Enligt propositionen är, som senast påpekat,skyddet för den enskildes inte*gritet inom skatteområdet absolut. Det gällersådana handlingar som t. ex. vanliga självdeklarationer. Jag är övertygad omatt de allra flesta av oss skulle uppfatta det som integritetskränkande, omuppgifter lämnades ut ur våra självdeklarationer, även om uppgifterna i och försig skulle vara av tämligen alldaglig beskaffenhet. I än högre grad måste dettadå gälla uppgifter av mera personligt ömtålig karaktär. Reservanterna vill, somDaniel Tarschys påpekat, bryta upp detta skydd. Det vill inte den borgerligamajoriteten vara med om - men heller inte ett enhälligt skatteutskott, någotsom väl är värt att uppmärksamma ytterligare en gång. Ur bilaga 4, s. 67 ibetänkandet vill jag citera följande: "Ett i princip absolut sekretesskydd för uppgifternai deklarations- och kontrollmaterialet är därför av största vikt för attskattesystemet skall fungera tillfredsställande. Får de enskilda medborgarna -med rätt eller orätt - uppfattningen att sekretesskyddet har urholkats finnsdet risk för att detta kommer att återverka på fullgörandet avuppgiftsskyldigheten. Den enskilde kan av sekretesskäl bli benägen att lämnaofullständiga uppgifter." enhälliga yttrandeutmynnar således i ett avstyrkande av det framförda ändringsförslaget. Jagnöjer mig här med detta påpekande. Den andra reservationen avser insyn iproduktkontrollnämndens register. har åberopat i och för sigbeaktansvärda skäl till förmån för reservationen. Han underlät dock atttillräckligt tydligt redovisa vad utskottet anfört i saken på s. 30:"Sekretessen skall emellertid inte hindra insyn förarbetstagarorganisation eller skyddsombud i frågor på den egna arbetsplatsensom har anknytning till arbetsmiljölagstiftningen. Detta följer av 14 kap. 7 §jämfört med 8 kap. 2 §. Härmed kan det bli möjligt för skyddsombud och fackligrepresentant vid ett företag att få tillgång till information angåendesammansättningen av i arbetsmiljön förekommande material." Till detta kommer att det, som utskottets ordförandepåpekat, också finns skäl som talar i motsatt riktning eller för sekretess,något som framförts från flera näringslivsorganisationer.