prot · G309160 · 1979-12-31 00:00:00 — De som kommer i kontakt med människor somutnyttjar samhällets, som det heter, sista resurs, som ju ekonomiskt bidragfrån socialnämnden i själva verket innebär, vet också bäst var det onda sitter,vilka miljöer som är socialt sjukdomsalstrande. har fått som sinuppgift att föra de "politiskt fattigas" talan. Men det är också socialnämndens uppgift att göra detta isamverkan rned dem som det gäller, atl aktivera människorna och göra demdelaktiga i samhällets resurser. Människornas självbestämmanderätt skallfrämjas, står del i portalparagrafen. Detta betyder naturligtvis inle atl socialarbetarna skallutbilda sig till stadsarkitekter och samhällsplanerare, men det betyder atl deskall säga sin mening rakt ut, från sociala utgångspunkter. Det kommer de nuatt få lagens ord på. skall informera om sin verksamhet och genomuppsökande verksamhet främja förutsättningarna för goda levnadsförhållanden,heter del bl. a. i 5 §. Dessutom skall nämnden-och sedan räknas del upp en helrad med uppgifter - svara för omsorg och service, upplysningar, råd, stöd ochvård, ekonomisk hjälp och annat bistånd lill familjer och enskilda sorn behöverdet, Såkommer jag över lill 6 §, som ersätter den nuvarandesocialhjälpslagens paragrafer 12 och 13, dvs, de sorn gäller obligatorisk oehfrivillig hjiilp. uppdelningenär nu slopad, och socialnämnden får med rätt vida ramar rätt Nr 160 atl bevilja bidrag - det heter inle längre hjälp, och det är en väsentlig den markering-tilldenenskildenärhanbegärdetellerhjälpbehovetkommertill 3 jjjjj1980 socialnämndens kännedom på annat sätt. På den här punkten har vi från socialdemokratiskt håll ivår motion 69 med anledning av propositionen om socialtjänstenvarit noga med alt påpeka .. behovet av rättvisare socialbidrag kommunernaemellan. Även om man aldrig kan komma ifrån vissa olikheter mellan kommunerna -det har flera talare varit inne på - får det inte vara så att socialbidragetsstorlek skall vara beroende av vilken kommun människor råkar vistas i eller hasom hemkommun. Skillnaderna är betydande, och det gäller atl få deskillnaderna mindre. Vi har därför i vår motion framhållit viklen av atltillsynsmyndigheten, dvs, , följer upp all utvecklingen går motökad jämlikhet. Dessutom kommer del ju genom besvärsrät-len attutformas prejudikat i vanlig ordning. Men det är enligt min mening viktigt atlden sociala tillsynsmyndigheten får del i praktiken avgörande inflytandet påsocialbidragels storlek. stryker också under den uppfattningeni sill betänkande. Socialbidrag är, som jag sade, för den enskilde samhälletssista resurs. När inle några andra sociala instanser kan träda in är delsocialnämndens uppgift all göra del. Någon har i ett samhälle det sistaansvaret, och del blir , som del varit tidigare, de sociala myndigheterna,socialnämnden. Del betyder också alt samhällets uppgifter viasocialnämnden kommer att vara beroende av andra åtgärder i samhället. Denenskildes behov skall tillgodoses på annat sätt än genom bidrag, i första handgenom arbete eller del sociala skyddsnät sorn finns i samhället - pensioner,sjukförsäkring, bostadsbidrag etc. Del får heller aldrig vara så att man genomatt vägra arbeta och gå till socialnämnden kan få socialbidrag. Individen harinte atl välja mellan arbete och bidrag. Men här finns det många känsligagränsområden. Lönen kan t, ex, vara otillräcklig. Endast erfarenheten ochrältsprejudikalen kan lägga fast handlingslinjen här . Del skallemellertid också påpekas - det är viktigt - att varje människa i etl samhällernåste ha rätt till arbete. Samhällets mål måste vara alt minimera de totalautgifterna för socialbidragsverksamheten - inte så all bidragen till enskildablir ogenerösa, utan så alt samhällets struktur blir sådan all behovet avsocialbidrag minirneras. Del är socialnämndens, ochsocialstyrelsens självklara skyldighet atl slå larm så fort antaletbidragsberätligade siiger - då är del fel någonstans i samhället. Jagskall ta etl exempel på vad jag här talar om. Del finnsetl förslag orn elt särskilt socialförsäkringstillägg. som det kallas. Man har beräknatatt det skulle kosta . Orn del införs, så spararrnan hälften av de pengarna inom socialbidragels ram. Del betyder alltså alt summan av socialbidragen kan minskas. Del är viktigt all man gör sådana saker och följer upp del här hela liden, så all socialbidraget verkligen är den sista instansen. När det stiger är del någonting fel i samhället, oeh då har 55 , m. m. samhälletatt gä in med andra och mer generella åtgärder. har tillfogat en särskildmissbruksparagraf. Den understryker atl utskottet ser allvarligt pämissbruksproblernel och här fullföljer sin tidigare linje i denna fråga. Motiveringen från dåvarande socialministern lill alt inte införa en sådan paragraf var att lagen om socialtjänsthade karaktären av ramlag - det skulle inte särskilt behöva poängteras försocialnämnden att detta rned missbruk var en uppgift som åligger justsocialnämnden. Men bakgrunden lill atl vi vill föra in en sådan paragrafär att missbruket tilltagit och framför alll - det vill jag stryka under - atlde nuvarande socialnämnderna skjutit denna fråga ål sidan i silt arbete medandra angelägna frågor, som barnomsorg och äldrevård. Det är allmänt omvittnatatl missbruksvården blivit en andrahandsfråga . Det kan synasegendomligt med tanke på den diskussion orn missbruket sorn förekommit blandsocialarbetarna under senare lid. men faktum är atl delta är förhållandel.Socialutskottet vill nu lyfta fram frågan igen genom den tillförda 11 S, sornsåledes är ny. skall enligt denna paragraf förebygga ochmotverka missbruk av alkohol och andra beroendeframkallande medel. Barn ochungdom skall särskilt uppmärksammas. skall genom information ochuppsökande verksamhet sprida kunskap om skadeverkningarna samt stödja ochhjälpa den enskilde missbrukaren. Hon eller han skall få den hjälp och den vårdsorn behövs för att vederbörande skall komma ifrån silt missbruk, I vår motion begär vi från socialdemokratiskt håll en planöver vård och service för äldre människor. Vi menar att det är lika viktigt atlupprätta en sådan plan för de äldre som del är för barnomsorgen. Samhället har successivt byggt upp ålderslrygghelen, ochvi kan alla vara stolta över vad som har skett. Ingen behöver kännarädsla inför ekonomiska bekymmer efter pensioneringen. Den mara sorn alllid harridit människorna - hur det skall bli rned försörjningen på äldre dar - är nuetl minne blott. Pensioneringen har successivt byggts ut. Den dagen när viröstade igenom ATP i andra kammaren är för den sorn då var rned något sorn manaldrig kommer att glömma. hotas faktiskt pensionernas standard. trotsförsäkringar frän socialministern, osäkra om vad sorn pågår i regeringskanslieti delta avseende. Kommer pensionssystemet alt hållas intakt när man nu skall gåfram med blåpennan inför höstens besparingspakel? Ja, endast regeringen vet vadsom egentligen pågår, I socialutskottet har vi försökt alt mota en sådanutveckling genom alt göra olika uttalanden. Vi har bl, a, avgetl etl yttrandetill finansutskottet med anledning av kompletteringspropositionen. Kommeryttrandet att hålla -också socialutskottets ordförande har här tagit upp densaken - den dag då konkreta förslag ligger på bord? Vi går in i en ekonomiskt svår period. Vårt landbefinner sig i en djup och utdragen ekonomisk kris. Det ekonomiska lägetär sådant alt vi alla måsteinrikta oss på sparsamhet. Frågan blir då var denna sparsamhet skall Nr 160 sättas inoch hur det kommer alt gå med sysselsättningen. Det är ju nämligen Tjsdaeenden herrtalman, all också den gemensamma sektorn är välslåndsskapan- -i ioöq I den socialdeinokraliska mofionen liksom iutskoltsbetänkandel talas Socialtiänsten myckel orn att sysselsättning skall ges åt den äldre generationen och all pensionsdageninle skall döma lill sysslolöshet. Vi säger atl de äldre är en tillgång och enresurs i olika sammanhang: inom äldrevården, förskolan och . Vi vetall huvudrniinnen är posiliva lill atl vara rned om alt aktivera de äldre. Men om detta skall kunna förverkligas, krävs del fullsysselsättning. Om det kärvar till sig på arbetsmarknaden blir del inle så lättalt kräva all de äldre också skall få gå in på arbeten sorn andra rned störreförsörjningsbörda kräver atl få ha kvar. Del gäller alltså atl för den äldre generationen skapaekonomisk trygghet, alt bygga ut den sociala servicen och omvårdnaden, allbygga ut hemsjukvården och långtidsvården, att skapa aktiviteter för fritidensamt myckel annat. De socialdemokratiska motionerna - men även motioner sornväckts av andra än socialdemokraterna - och socialutskollels belänkandeinnehåller många bra och rikliga krav på ålgiirder, men jag skall inle hiirupprepa dem. Vi begär ernellerlid i en motion atl det, utöver vad sorn görsinorn i dessa frågor, i och Landstingsförbundeti samarbete med Spri samt inorn , skall tillsiitlas enparlarnenlarisk kommitté med uppdrag att utreda frågan orn den framtidaaldreomsorgen. har gått oss till mötes på den punkten ochbegärl all regeringen lillsätter en parlamentariskt sammansatt beredning. Delframgick av socialministerns anförande alt hon hälsade delta rnedtillfredsställelse. Jag nämnde pensionerna och risken för att de kommer atturholkas. Men den verkliga faran i del avseendet, herr talman, tror jag liggerinom del område sorn jag berörde, niimligen aldreomsorgen. Kommerkornrnu-nerna all i ett kiirvt ekonomiskt läge ha pengar lill olika former avservicehus, lill ålderdomshem och långtidsvård? Kommer de alt ha pengar lillfiirdljiinsl, hemsarnariler, hemsjukvård och sysselsiillning för de äldre? Vi vet att antalet äldre ökar, inle minst niir det giillerdel högre åldersskiktel. Del får inte bli så atl de äldre blir en börda församhiillel. Vi är eniga om att de har varit en tillgång för vårt land, atl dehar byggt upp det. De har därför räll till ett normalt liv och skall inle blibetraktade som något slags undaniagsrnänniskor. Del iir ju så all mållet på etllands kultur i mycket hög grad bestäms av hur rnan där behandlar den äldregenerationen, Hiir giiller ännu det som slår i de tio budorden: Du skall hedradin fader och din moder. Jag Iror att delta kan giilla för hela samhiillel, I förslaget lill ny socialtjiinsllagutvidgas överklagningsriitlen till atl gälla också förvallningsbesvär. dvs, all den enskilde kan överklaga kornmunens beslul om hernljiinsl, fiirdljiinsl, plats på ålderdomshem. '' Nr 160 o. d. Delta stärkernaturligtvis den enskildes rätt genlemol Besvärsinslitulet är somjag ser del någonling oerhört viktigt i 3 iuni1980 detta sammanhang. Det är besvärsrätten som ger den enskilde kraft Socialtiänsten "'''° '''" mider arbetet med den nya socialtjänstlagen intekunnat undgå att tänka påvad som hände för ca 100 är sedan. 1871 antogs en ny fattigvårdssladga. Dennastadga var sämre än de fatligvårdsförordningar som antogs i mitten av1800-talet. nämligen 1847 och 1853. Nödåren hade satt in. Människor rnåste ge sig av från . De hade inte bröd. Dellaledde till en försämring av de bestämmelser som skulle reglera fattigvården ivårt land. Den besvärsrält sorn tidigare hade funnits logs dä ifrån denenskilde. Han eller hon och barnen var helt i kommunens våld. Den enskilde hadeingen rätt. Det hjälpte inte atl hade övergått från ståndsriksdag tilltvåkammarriksdag eller atl det kommunala självstyret hade stärkts. Vad betyder socialtjänstlagens stolta paroller, dess finamålparagraf och generositeten, om tiderna blir sämre? Orkar vi med då? Kanskeär del så att vi önskar en ny och annan syn på socialvården, men all vi i själva verket går rnot en hårdare attityd. All erfarenhet säger ossall när del kärvar till sig. då ärdet de mest utsatta sorn får sitta emellan.Del gäller, sorn vi säger i motion 69. all även i en besvärlig situation värnaorn de svaga och utsatta. Regeringens förslag var ofullgånget. Jag vet faktisktinget lagförslag som har blivit så omarbetat såväl i motivtexten som i självalagtexten som detta. Flera frågor har också blivit skjutna på framliden ochhänvisats till olika utredningar. Men jag skulle vilja ge elt råd lill alla demsom skall syssla rned socialvården och socialtjänstlagen, eller lagen orn vårdav unga: läs socialutskottets betänkande nr 1979/80:44. All min erfarenhetsäger mig all handläggare och besvärsinstanser i första hand läserregeringsförslagen. I detta fall kan det faktiskt leda fel. Utskottet har gjortbetydande ändringar. Så har vi kommit fram lill elt förslag lill beslul. Vihoppas alla atl det skall ge lill resultat vad samtliga tycks vara överens om . Jag har tagit fram och bok""den ofärdiga välfärden"", som skrevs ungefär närsoeialutredningen tillsattes. Författarna lar fram välfärdssamhällets brister ochpåminner om Per folkhem. Man skulle förändra samhiillel - delglömmer vi kanske . Men del fanns också någonting annat. ochMaj-Britt skriver så här: "I begreppet 'folkhem' ligger därutöverockså något annal. nämligen etl slags gemenskap, symboliserande solidaritet, hjälpsamhet,hänsyn, medkänsla, vänlighet och värme människor emellan." Del är detta,herr talman, som vi vill atl den här socialtjänstlagen skall föra med sig ute idel ibland myckel hårda livet. Jag beralt få yrka bifall lill ulskollets hemställan. 58 I delta anförande insliimde LillyHansson (s). I socialtjänstlagens första paragraf fastslåsatt samhällets socialtjänst skall främja människors ekonomiska och socialatrygghet, jämlikhet i levnadsvillkor och aktiva deltagande i samhällslivet. Därfastslås även att man skall inrikta på att frigöra och utvecklaenskildas och gruppers behov. Denna portalparagraf gäller då naturligtvis ävengruppen äldre, omsorgen om äldre människor. Jag vill gärna ta upp den delen av socialtjänstlagen. Denär på intet sätt kontroversiell, ulan har i största enighet behandlats iutskottet. Är socialtjänstlagens mål satt på etl sådant sätt all del finnspraktiska möjligheler alt heli förverkliga den? Frågan är inte oberättigad.Några axplock från verkligheten kan belysa vilka problemen är inom äldreomsorgende närmaste årtiondena. Vi vet alt äldre har etl förhållandevis gottvälbefinnande långt upp i åldrarna. Den aktiva levnadstiden har visat sig varagenomsnittligt längre än man trott. Det är först i slutet av70-årsåldern sorn behovet av stöd och hjälp från omgivningen relativt snabbtger sig till känna. De småkrämpor o. d. som visat sig har kunnatkompenseras med tekniska hjälpmedel eller olika former av behandling. Tidigarevar fritiden och rekreationsmöjligheterna begränsade. De posiliva faktorernavar gemenskap med anhöriga och med en väl känd krets utanför familjen. är del totala utbudet för pensionärerna myckelstort. Kursverksamhet, resor, föreningsliv, kulturell verksamhet och övrigaformer av samvaro erbjuds i rikt urval. Pensionärsföreningar, ideellaföreningar och den kommunala aldreomsorgen gör här betydande insatser.Flertalet pensionärer trivs enligl pensionärsulredningen med pensionstiden.Men ensamhet och sysslolöshet är inte ovanliga. Ensamheten är del störstaproblemet bland äldsta åldersgruppen, och uppåt. Ekonomiska svårigheter,bristande självkänsla, sysslolöshet och ensamhet är de stora problemen hos denyblivna pensionärerna. Sorn pensionär har man hamnat utanför den gemenskap somarbetsgruppen innebar. Man behövs ej längre. I en skrift av tjänar ingenting till -orn självmord bland äldre, beskrivs tillvaron för pensionärer. Sjiilvrnordbland äldre iir ingenting ovanligt, men det är elt nonchalerat problem.Ungdomars självmord debatteras, oeh det är naturligt och riktigt, men de äldresoch gamlas självmord har på något sätt accepterats. Problemet rned de gamlassjälvmord överförs och reduceras ofta lill Rätlen lill vår död. Men det faktumsom förbises är alt ingen människa, ung eller gammal, begår självmord, om ingetär fel i hennes liv. För män i åldern och för kvinnor i åldern 55-59år föreligger den största suicidrisken. En gemensam faktor i dessa självmord ärensamheten. Om ensamhetens onda cirkel kunde brytas skulle också många livkunna räddas. Självmord bland åldringar är ett stort ochallvarligt problem och del håller på atl få karaktären av samhällets ätlestupa.För både män och kvinnor i åldrarna tycks sommarmånadernamaj-augusti vara extra kritiska ur självrnordssynpunkt. För de unga är delvinterhalvåret som är det mest , m. m. Nr 160 kritiska. Lägsta självmordstalethar de äldre - i skarp , , kontrast till de unga. y,,,,, En förklaring till att de gamla tarsig av daga under den ljusa och vackra 3 |uni1980 " " årstidenkan vara att ensamheten känns så mycket svårare när anhöriga är på , , , semester, solar och badar och är fullt upptagna av atl roasig. och hvreshiis folktomma. Gamla blir dessutom lätt offerför brislen på m. m. ' semestervikarierinom hemsjukvården och åldringsvården. inte denhjälp de behöver, och del fiirslårker ytterligare deras känsla av alt slåutanför. Den låga självmordsfrekvensen kanftirklaras av alt anhöriga då har mera lid över för de sina och större lusl atlträffa dem och fira en traditionell jul tillsammans med dern. Den slorasvårigheten för många socialförvaltningar är atl komma lill rätta medden svåra brislen på vikarier inom äldr"eonisorgen. Outbildade ungdomarfår tas in till tjänstgöring som hemsamariter, hell oförberedda på de svårajsykiska problem som de ställs inför, med åldringar som tappat lusten alt levaoch som är i behov av en hjälpgivare med erfarenhet och omdöme. Vi vet att denärmaste årtiondena kommer antalet åldringar atl öka. Fram lill sekelskiftetkommer antalet pensionär-er att öka från 90 000 lill 180 000. Och alladessa skall naturligtvis ha tillgång lill service och omvårdnad. Del krävs kraftfulla tag för alt öka rekryteringen lill depersonalgrupper av alla kategorier - hemsamariter, hemvårdsassistenter,undersköterskor och distriktssköterskor - sorn då behövs. Dessa personalgruppergaranterar att omvårdnaden av de äldre verkställs på elt för den gamletillfredsställande sätt. Inte minst hemsamariten bör få en adekvat utbildning.Svårigheterna att rekrytera personal till della arbete bör leda till allarbetels karaktär av ensamarbete i så stor utsträckning som möjligt ändras tillteaiiiarbete. På många håll i landet har denna omorganisation lett lill enpositiv arbetssituation för den anställde och en stabilare arbetskår. Deltahar i sin tur betytt en ökad trygghet för den gamle. Det är fortfarande i destora städerna de största problemen av denna art finns. En förändring av boendemiljön är ofta etl ingrepp som fören gammal kan skapa problem. Det är huvudavsiklen i förslaget lill utformningenav åldringsvården i fortsåtlningeri, att den invanda boendemiljön så långtmöjligt skall bibehållas. Boendemiljön har sin betydelse för att inte onödigtvisskapa en ensamhet. En invand miljö betyder trygghet fiir äldre. Där bör allservice som del finns behov av kunna tillgodoses, oavsett om del är glesbygdeller tätort. Servicehusen som ersättare för ålderdomshemmen har livligtdebatterats. Ålderdomshemmen kommer under översiktlig framtid atl behövas. Denfunktion och den service som dessa erbjuder kan ej ersättas. Ålderdomshemmensövervård kan även inom hemmets viiggar omprövas och göras lill en behovsprövadvårdinsats. Försök pågår i etl flertal kommuner, och r'esirllaiet är positivt. Servicehusen har i vissa fall blivit ett samhälle isamhället, med en onödig 60 koncentration av enbart åldringar.Huvudmålet biir vara att bibehålla eget boende sålångt möjligt. Inte minst av del skälet atl den gamle upplever delta Nr 160 sorn detmest tillfredsställande. Vård och service bör ges i den utslriickning Tisdaeen den sornkrävs, ställer ytterligare krav pä nyrekrytering och utbildning av 3 jpj ygi} personalsorn skall ombesörja denna service, För all äldre skall kunna bo kvar i sin invanda miljökrävs insatser från Socialtiänsten samhällets sida. Detta innebär inte alt detansvar som åvilar oss alla inte las ,j till vara. Tvärtom skall detta boendefrämja etl ansvarslagande för närboende. Även de ideella föreningarnas insatserkommer här all behövas, och del vore fel atl inle utnyttja den resursen.Pensionärsföreningarna kan här göra stora insatser. Den erfarenhet oeh delkunnande som finns hos äldre kommer också all kunna utnyttjas, lill fromma förden som delar rned sig och till glädje för den som får ta emot. Vi får ej taifrån människor rätten alt behövas bara för alt man passerar ett åldersslreck. Synsättet i socialtjänstlagen ger kommunerna möjligheteratl utforma sin äldreomsorg efter de förutsättningar som finns. Det talar föratl det skall bli möjligt, i samverkan med andra kommunala organ och med deresurser som då kan frigöras, alt tillgodose de behov av omsorg som de äldrehar. Så vill jag. herr talman, belysa en förändring sominträffat när det gäller propositionens förslag rörande omsorger om barn oehungdom, förskoledelen, I propositionens förslag, 12 §, står: "För barn som stadigvarande vistas i kommunen skallbedrivas förskole-och fritidshemsverksarnhet. Förskoleverksamheten avser barn som inle uppnåttskolpliktig ålder och barn vilkas skolgång har uppskjutits enligl 32 *} andrastycket skollagen (1962:319)," I delförslag som lämnas av socialutskottet finns ett tillägg: "Kan förskola på grund av restider eller av andraskäl inte bedrivas i den omfattning som anges i första stycket, får kommunendela upp förskolan . Barn sorn berörs av sådan uppdelning skallanvisas plats i förskolan fr, o, ni, höstterminen det år då barnet fyller femår,"" är etl för alla i glesbygd boende viktigt tillägg.Del kommer alltid alt finnas bygder i där ett olillräckligtbarnunderlag och långa reseavstånd gör det omöjligt att på annat siitt gebarnet den Iriining som ges i förskolan. Del är dessutom ett viktigt sätt atlbereda dessa barn gruppträning och slimulans då lekkarnraler saknas inornlämpligt avstånd. Hel- eller halvdagsvistelse på förskola kommer aldrig attbehöva beredas dessa barn. Omsorgen orn dem kommer all skötas av egna föräldrareller i fiimiljedag-hern. Del är viktigt alt lagar och förordningar fårsådanutformning att de kan anpassas till både glesbygd och centralort. Jag villdärmed, herr talman, yrka bifall till ulskotlels förslag, Barns behov, livsvillkor och riitlssäker hetstår stiindigl irnder debatt och berörs i en rad utredningar oeh förslag. Trotsreformer och sarnhiillsinsalser av olika slag finns det många barn som farilla. Självklart skall rnan ha etl samhällsbyggande sorn syftar till goda 61 Nr 160 levnadsvillkor för både barn ochföräldrar, rnen det kommer lr'oligen under , , lång lid ändå alt finnas barn sorn utsätts för fysiska eller psykiska Tisdagenden j t j 1 inon övergr-epp, 3 juni1980 - ' Dessa barnhar samhället etl särskilt stort ansvar för, och detta finns f, , , , uttryckt i både nuvarande barnavårdslagsliftning och det nu aktuella förslaget lill socialtjänstlag och lag orn vård av unga(LVU), m. m. j b tv/ konstaterar att den föreslagnalagsliflningen nära ansluter lill nu gällande bestämmelser i barnavårdslagen. Trots detta utvecklas i massmedia en kritik som heltsaknar motstycke. Förslaget är, säger man, fullständigt horribelt, dragkampenom barnen hårdnar, upprepade omplaceringar kommer all ske, med otrygghet ochkontaktstörningar som följd, många barn kommer all bli kvar i miljöer där demisshandlas och vanvårdas. Man får lätt uppfattningen atl alla bestämmelser lillskydd för barnen försvinner. Jag vill passa på tillfället alt här på någrapunkter redovisa innebörden av lagförslaget när del gäller barnensrättssäkerhet och skydd, eftersom missuppfattningarna är mänga. Först baranågra konstateranden: Vi har elt enhiilligt utskottsbetänkande. Det enda förslagsom innebär avslag på LVU kommer från vpk. Men som tidigare nämnts underdebatten, står del pä s, 6 i vpk-rnolionen: ""Där-ernot kan förslagetorn LVU i stort accepteras,"' Man brukar hävda atl vpk är det enda parti som driver enrak och konsekvent linje i denna kammare. Men kan vi i alla fall bevittnaen omsvängning, I övrigt finns orn endast ett mindre antalmotioner, sorn berör barnen, och av dessa har utskottet godtagit en del, och iandra fall har vi hänvisat till pågående utredningar.