prot · G309150 · 1979-12-31 00:00:00 — Jag hade själv en debatt i medJohn-Olle som företrädare för socialdemokratin, där han gick tillstorms mot krav på att begränsa tillväxten av administrationen iStockholm. Ta itu med de egna partivännerna innanBernt kritiserar för de regionalpolitiska insatserna! påstår atf vi här i landet är efterblivnajämfört med både den privatkapitalistiska och den socialistiska världen när detgäller centralstyrning. Ja, naturligtvis! Må vi vara stolta över det! Det äringenfing aft yvas över, tycker jag, aft man i vissa länder med skilda administrativaåtgärder styr näringslivet in i detalj och därmed också mister den vitalitet,den marknadskontakl och det decentraliserade ansvar ute i företagsledningar ochinom fackföreningsrörelsen sorn ändå är det karakteristiska för svensktnäringsliv och som jag fortfarande tror skall ge svenskt näringsliv de bästamöjligheterna att överleva. Det är också så att har ett exceptionelltexportberoende och att kravet på flexibilitet, snabba anpassningar, endecentraliserad beslutsprocess är mycket större här i landet än i vissa andraländer. Jag tar alltså inlägg som ett erkännande avatt vi här i landet lyckats upprätthälla en relativt decentraliserad och därmedeffektivare närings- och regionalpolitik än i andra länder. Förste vice talmannen anmälde att och anhållit att till protokollet få antecknat att de inte ägde rätt tillytterligare repliker. LARSULANDER (s): Jag skall kommentera reservation 2 vidbetänkande 23. I reservationen har vi socialdemokrater fört fram ett antal kravsom finns i vär parfimotion 994. Som första punkt har vi ett krav som redandebatterats här i kammaren, nämligen behovet av instrumentsom ger styrmöjligheter som ur regionalpolitisk synpunkt är nödvändiga. Vi hari reservationen uttryckt det på följande sätt: "Erfarenheterna visaremellertid att ekonomiska sfimulanser inte alltid är tillräckliga för attpåverka utvecklingen i den riktfiingsom från regionalpolitisk synpunkt ärönskvärd." Att detta är ett faktum vet alla som vid något fillfällesysslat med regionalpolitik. Utskottsmajoriteten delar vår uppfattning när det gällersakläget, men drar slutsatsen att inget behöver göras - en något ologiskslutsats. Utskottsmajoriteten anser att det kan komma atf behövas andra medelän moroten, men att det får bero med dessa tills behovet aktualiseras. sade i fjolårets debatt om etableringskontrollen; "Låt mig säga atfvi nog inte i sak skiljer oss åt särskilt mycket i den här frågan . Från vårthåll är vi beredda att ställa oss bakom kraftåtgärder för att nå önskvärtresultat." Jag frågar om han är nöjd med resultatet.Jag återkommer senare till den här frågan. När jag läste betänkandet kunde jag, mot bakgrund av förraårets debatt, konstatera att ändrat uppfattning och ställt in sig iledet. Jag trodde att det som står i betänkandet är majoritetens samladeuppfattning, men enligt är det ju inte så. Qm man använder sig avnågon form av lagstiftning - etableringskontroll eller någonting annat - blirdet planhushållning och socialism. Jag skulle vilja ställa en fråga till : bakom betänkande 23? Låt mig citera följande ur betänkandet:"Som utskottet påpekade med anledning av ett likartatmotionsyrkande kan vid sådana överväganden någon form av lagstiftning komma attaktualiseras." Svårigheten i den här debatten är atffastställa: Vad är det egentligen majoriteten vill? Jag är också litetfundersam efter framträdande i talarstolen, dä han mycket hårtslog just på etableringskontrollen. sade , och han harföljt upp det i betänkandet , aft det var möjligt aft det skulle komma attkrävas etableringskontroll, medan hårt slog ut det som en möjligheti det praktiska arbetet i regionalpolitiken. I reservationen tar vi också upp kravet på kommunalrepresentation i företag som får lokaliseringsstöd. Även det här förslaget harvi fört fram tidigare. Vi tycker från socialdemokratiskt håll att det ärrimligt att när företag får stöd från samhället för att klara sysselsättningenskall också kommunerna få den kontinuerliga information som ensfyrelserepresenfafion innebär. Det kan ju inte vara någon nackdel förföretagen att via en representation i styrelsen få information frånkommunen. Utskottsmajoriteten avfärdar inotionskravet med aft kommunerna kan fåsitt informationsbehov täckt pä annat sätt, och bl. a. därförföresläs avslag på motionskravet. En av fördelarna med det socialdemokratiska förslaget äratt det skulle bli kommunerna som hade att avgöra om styrelserepresentafionenär intressant ur kommunens synpunkt. Alla vet vilka problem kominuner får vid en plötslig företagsnedläggelse.Det minsta man kan begära är atf kommunerna ges den här rätten, när resurserhar ställts fill förfogande från samhällets sida. far vi i reservation 2 också upp ett motionskravfrån socialdemokratiskt håll om att kollektivavtal bör finnas för atflokaliseringsstöd skall utgå. Jag finner det upprörande atf den borgerligamajoriteten avstyrker detta krav. Att gör det är naturligt, rnenatt och gör samma sak verkar litet veligt. Samma partiersrepresentanter i sysselsättningsutredningen stödde det här kravet. Utskottet avstyrker kravet med argumentet att mottagarenav lokaliseringsstöd måste visa att de anställda uppbär lön och har andraanställningsförmåner som är minst likvärdiga med dem som utgår enligttillämpligt kollektivavtal. Vem kontrollerar det? Det är väl rimligt atf tänkasig aft ett företag, som inte är avtalsbundet. har den situationen av någotskäl. Skälet kan inte vara-som det ibland talas om-någon känsla av frihet, utanskälet är alt slippa kraven frän såväl kollektivavtal som de lagar inomarbetslivet sorn har stiftat. Men att acceptera en avtalslöshef iföretag som får statligt stöd är aft ta ställning mot de anställda. Vem skallbevaka att företagen har förmåner som är minst likvärdiga med kollektivavtalet?Knappast den fackliga organisationen, eftersom kollektivavtalet är grunden förde anställdas möjligheter att hålla på sin rätt! Jag ber.fru talman, att få yrka bifall till reservationen 2. () replik: Jag vill säga till aft visjälvfallet står bakom betänkandet. Vi har ju också skrivit på det. Vad jag har givit uttryck för imitt inledningsanförande är en kritik av de socialdemokratiska reservafionernai deras helhet. Jag har gjort detta utifrån våra principiella utgångspunkter.Jag erinrar om atf jag har framfört motsvarande synpunkter också under arbetetmed sysselsätfningsutredning-en. Vi kan nu konstatera atf utskottets majoritetär enig om att avstyrka de socialdemokratiska propåerna om ökad styrning avnäringslivet i det avseendet. ARNEFRANSSON (c) replik: Självfallet står jag fast vid det uttalandesom jag gjorde i förra årets debatt när det gällde en eventuell lagstiftning ometableringskontroll. Men vad som ar viktigt är att vi bör avvakta resultatet avlokaliserings-samrådet då vi har en högkonjunktur och dåinvesteringsaktiviteten är betydligt större än under en lågkonjunktur. det att vifått erfarenheter och seft resultatet av lokaliseringssamrådet som Nr 150 deteventuellt kan finnas skäl att ompröva det ställningstagande som Torsdagenden utskottethar gjort , vilket ju ansluter sig till vårt ställningstagande förra året.Omfattningen av lokaliseringssamrådet utökades i och med förra årets ---- beslut ochavser nu också den privata service- och tjänstesektorn. Därmed får RegionalpoliUken man ett ännu bredare register att spela med. Jag tror detligger i företagens intresse aft aktivt medverka till lokalisering pä orter därdetta ur regionalpolitisk synpunkt sett är motiverat. () replik: Jag konstaterar att ochindustriminister icke är överens. Jag tycker det är bra att ArneFransson har den uppfattning han har redovisat - han kanske kan spridakunskaperna i sitt eget parti och få andra med sig. Men sedan måste det vara en omöjlighet för att vara överens, eftersom talar om kraven ivåra reservationer såsom krav på lagstiftning av tvångskaraktär som skulle ledafill planhushållning och socialism. Defta var faktiskt inte . Det är intressant att få fram bevis för vilken skör tråd derasregeringssamverkan egentligen hänger på. () replik: Vi har noga följt socialdemokraternas agerandeunder deras tid i oppositionsställning här i kammaren, och vi har märkt attkännetecknet har varit en fortsättning i gamla hjulspår, dvs. en fortsatthögskatte- och regleringspolitik, överbud på många statsanslag samt krav påinförande av fonder, proms och annat, som entydigt skulle medföra ett betydligthögre kostnadsläge för näringslivet med åtföljande svårigheter atf hävda sig påen alltmer hårdnande exportmarknad. vill man fortsatta på den vägen, sorn ledde fram tillkostnadskrisen . Istället för atf föreslå åtgärder som ökar lönsamheten iföretagen, ökar nyföretagandet samt stimulerar till ytterligare arbetsinsatserföreslår man i sina reservationer till det betänkande som vi nu behandlar ökadstyrning samt regleringar och åtgärder som leder till höjda kostnader. Jag hardå konstaterat att målet för socialdemokraterna är en framtida planhushållningav något slag. Jag har dock inte sagt att de åtgärder som anges ireservationerna med ens skulle medföra ett planhushållningssamhälle - det ärinte möjligt att åstadkomma detta med enbart dessa åtgärder- men de ar eftlitet steg på vägen dit. Vi kan slå fast i debatten att en övergång till denframtida planhushållningen tycks vara reservanternas mål för sinaansträngningar. () replik: Jag häri och för sig förståelse för LarsUlanders ambitioner att förstora upp eventuella skillnader i uppfattning mellan industriministern och mig i denna fråga. Jag hoppas att lyssnade till industriminis- 77 Jag tycker att då borde ha fått klart för sig attskillnaden i uppfattning i denna fråga inte ärså stor som det görs gällande.Industriministern hade ju den bestämda uppfattningen att han förutsatte atf manfrån företagens sida var beredd att fa ansvaret att lokalisera verksamhet tillregioner som har problem med sysselsättningen. Han utgick ifrån atf företagentog detta samhällsansvar. Skulle det visa sig att så infe sker, är jag ganskaövertygad om atf industriministern är beredd atf framöver föreslå åtgärder. () replik: Atf ochArne skulle vara överens år nog en omöjlighet. Det är, såvitt jag kanbegripa, också omöjligt aft och kan vara överens. Qmman lyssnade till litania om det elände som ett bifall till vårareservafioner skulle föra med sig- vi kan sedermera läsa detta i protokollet -kan man inte få det att stämma med det som vidimerade, nämligenatt inan från cenferhåll är beredd aft ställa upp bakom kraftåtgärder för attnå önskvärt resultat. Atf dessa båda herrar är överens är alltså en omöjlighet,men det som här har sagts är intressant för den polifiska diskussionen. ANDERSHÖGMARK (m): Regionalpolitikens mål bör vara atl skapa sålikvärdiga förutsättningar som möjligt mellan landets olika län och kommuner.En framåtsyftande näringspolitik parad med en realistisk regionalpolifik hardessutom till uppgift att optimalt utnyttja landets samlade produktivatillgångar. Inte minst är det nödvändigt att landetsknappa resurser satsas på regioner och på projekt med goda förutsättningar attskapa den industriella expansion som alla i det här landet är överens om ärnödvändig för att man skall erhålla en bättre balans i den svenska ekonomin. Påså sätt skapas också förutsättningar aft föra en framgångsrik regionalpolitik. kommer troligen regionalpolitikensfördelningsmål att brytas mot näringspolitikens mer fillväxfinriktade synsätt.Man skall inte överdriva denna motsättning, men jag tror att debatten mår välav att man erkänner eventuella målkonflikter och därefter söker flnna rimligaavvägningar mellan dessa. För snart eft år sedan fattade efteren lång debatt ett beslut om principer och riktlinjer för den framtidaregionalpolitiken. En ny stödområdesindelning antogs, och det regionalpolitiskastödet till näringslivet förändrades och förstärktes på flera punkter. Beslutet innebar en utomordentlig restriktivitet när detgällde att placera in kommuner i i något av stödområdena. Bakomdenna inställning låg säkerligen en välmotiverad önskan om aft inte få störredelen av landet inplacerad i stödområden. Men ställningstagandet kom ända i enbesvärande konflikt med den ganska självklara principen atf det mera bör varaproblemets art och omfattning sorn avgör inplacering eller ej och mindre Nr 150 vilkenbreddgrad kommunen råkar befinna sig på. I sydöstraSverige finns bevisligen eft flertal kommuner med en befolk- ningsminskningoch vikande sysselsättning i klass med kommunerna i --------- stödområdena4, 5 och 6. De redan genomförda och förväntade nedskärningarna avverksamheten vid Södra Skogsägarnas anläggningar samt snart sagt permanentaproblem inom den glasindustrin understryker ytterligare vikten av attproblemen i Sydostsverige tas på allvar. i skriver exempelvis i sittpreliminära förslag fill länsprogram efter atf ha redovisat den dystrasituationen i , , och kommuner: "anser aft kommuner med sådana problemi den hår delen av landet måste behandlas på ett likartat sätt som motsvarandekominuner i ." Personligen tror jag inte aft man bäst lösersysselsättningsfrågorna i dessa kommuner rned en inplacering istödområde 1 eller 2. I stället bör probleminrikfade, tidsbegränsade insatser ifraintiden vara väl så effektiva hjälpmedel för att stimulera till aft nyaarbetstillfällen skapas. Än tydligare framstår detta mot bakgrund av deförsämringar av villkoren för det regionalpolitiska stödet för kommuner inomfrämst stödområdena 1 och 2 som beslut innebar. Som bekantslopades regeln om räntebefrielse pä lokaliseringslånen under de första åren.Även om stödet i sin nuvarande utformning endast har tillämpats ,upplevs det som en klar försämring jämfört med tidigare. Framför allt gällerdefta nyetableringsprojekt. Infe minst mot bakgrund av att man i propositionenbetonade stödefs karaktär av inledningsstöd är detta oroande. Jag har aktualiserat dessa problem kringförändringarna i det regionalpolitiska stödels konstruktion i en enkel frågatill statsrådet . I sitt svar säger statsrådet bl. "Jag är medveten om aft slopandet av räntebefrielsenpä flera håll upplevs som en försämring. De avskrivningslån som ersätterräntebefrielsen ger inte samma mölighet att täcka inkörningskostnader vidnyetableringar och expansioner som räntebefrielsen gav." StatsrådetÅsling avslutar sitt svar med ett löfte. "Jag kommer dock att noga följa effekterna av deförändringar som genomfördes i det regionalpolitiskastödsystemet: I den mån så behövs är jag beredd att föreslå regeringen atflämna förslag fill om förändringar." Jag har känt ett behov av att ge uttryck fördessa mer principiella synpunkter på problemen i sydöstra . Problemen är där i vissa kommuner betydande. Problemens svårighetsgrad hade enligt min mening väl motiverat en mer generös bedömning vid inplaceringen av kommunerna där i de olika stödområdena. Jag vill nu se det på det viset atf problemorienterade, välavgränsade temporära insatser kan bedömas vara en mer fruktbärande väg atl gå då det gäller regionalpolifiska insatser i dessa 9 Jag är övertygad om aft kraftfulla sådana insatser,skräddarsydda för olika typer av projekt, skulle kunna ge en god utdelning iform av nya industrier och nya arbetstillfällen, med tanke pä den väletablerade industriella tradition som finns i dessa delar av landet. De senaste årens regionalpolitiska satsningarhar givit oss en mängd erfarenheter, som vi borde vara intresserade av att drapraktiska polifiska slutsatser av. Inte minst med knapparesurser och ett starkt behov av en snabb industriell expansion blir detexempelvis nödvändigt att noga överväga var i landet de bästa förutsättningarnafinns för en sådan expansion inom givna ekonomiska ramar. Erfarenheterna har också förhoppningsvis lärtoss att, som det står i visan, "pengarna betyder inte allt". Vi kanaldrig skapa nya industrier och nya arbetstillfällen utan aft livskraftigaaffärsidéer rned koppling till marknadens behov föreligger. Aldrig så mycketpengar, fonder och utvecklingsbolag kan ersätta bristen pä utvecklingsbaraidéer och projekt. Givetvis leder inte detta till att pengar är överflödiga -tvärtorn. Men det måste till rätt utformat stöd vid rätt lidpunkt, parat medkreativa entreprenörer, med utvecklingsbara projekt och med utbildadarbetskraft. Detta ger sammantaget ofta en utomordentligt god utbildning. De snart sagt permanenta sysselsättningsproblemen i vissadelar av landet beror givetvis på flera faktorer-dock knappast brist på pengar.Jag tycker att det kan vara på sin plats att här understryka detta, då man idebatten ofta framställer det som om det är bristen på kapital som hämmarutvecklingen i flera regioner. I spåren av basindustriernas strukturomvandling ochnedläggning framstår bristen på industriell tradition som kanske det mest allvarligahindret för att få fram nya jobb. Detta fenomen möter man överallt i landet,där råvaruorienterade processindustrier dominerat arbetsmarknaden.Att därför finna verktyg för att rekonstruera - eller rättare sagt nyskapa- eftfruktbart industriellt lokalt och regionalt klimat borde vara en avregionalpolitikens huvuduppgifter och en förutsättning för atl vidaresatsningar kan förväntas bli någorlunda framgångsrika. Detta arbete tar tid och ger inga mängder av nyaarbetstillfällen över . Men jag är övertygad om att det inte finns någragenvägar till att utveckla en regions industriella klimat. Har man däremotlyckats med detta, har man också skapat goda förutsättningar för en gedigenindustriell utveckling . Det finns ett ökat inslag av detta tänkande i senare årsregionalpolitiska debatt. Den forskning som bedrivs kring dessa frågor pekarockså ganska entydigt på betydelsen av detta lokala industriella klimat när detgäller att nä resultat vid regionalpolitiska satsningar. Paradoxalt nog tycks också bristen på arbetskraft, främstdå givetvis yrkesutbildad arbetskraft, bli ett allt större problem då detgäller att bygga upp en delvis ny industristruktur, ofta med starka inslag medexpansiv verkstadsindustri. I och för sig är det ganska naturligt i många av de kommunersom drabbats av omstruktureringen av basnäringarna. Arbetsmarknaden har därvarit dåligt differentierad, och yrkesutbildningen inom andra industrisektorerän den som dominerat regionen/kommunen har ofta varit näst intill obefintlig.Samtidigt har också en påtaglig centralisering av yrkesutbildningen i länen ägtrum, vilken gradvis försvårat möjligheterna för företag i de mindre kommunernaatt rekrytera nyutbildad arbetskraft. Bristen på yrkeskunnig personal utgör - även iområden med betydande arbetslöshet - ett allvarligt hinder för effektivaindustrisatsningar. Väl underbyggda nyetableringsprojekt går ej att genomföraav dessa skäl på ett flertal orter. Att därför se över yrkesutbildningensformer, innehåll och framtida lokalisering framstår som alltmer angeläget föratt underlätta och möjliggöra en effektiv regionalpolitik . Jag vill så övergå till atf i korthetkommentera några punkter i utskottets betänkande som rör de regionalpolifiskastödformerna. På grund av att så förflutit mellan förra åretsbeslut om stödformerna och motioner med önskemål om förändringar, harutskottet genomgående hänvisat fill atf tillräckliga erfarenheter ej harvunnits och att man åtminstone bör avvakta den nu pågåendelänsplane-ringsomgången för att få ett bättre underlag för eventuellajusteringar av stödformernas omfattning och konstruktion. Jag har tidigare imitt anförande pekat på en förändring i stödformerna som av allt att dömainneburit vissa problem vid nyetableringsprojekt. Industriministerns fidigarerelaterade löfte aft noga följa erfarenheterna har jag vid annat tillfälletacksamt noterat. Socialdemokraterna har i reservafion 2 till betänkandetreserverat sig till förmån för yrkanden i motion 994 vad avser införande avfullmaktslag om etableringskontroll, sfyrelserepresenfafion i företagsom erhåller lokaliseringsstöd och kollektivavtal som allmänt villkor för lokaliseringsstöd. Utskottet konstaterar aft lokaliseringssamråd påindustrisidan inleddes och att det på grund av nedgången iindustriinvesteringarna under 1977-1978 och inträffade strukturkriser i flerabranscher ännu är för tidigt att på grundval av föreliggande erfarenheter dranågra slutsatser om hur man på denna väg skulle kunna påverka företagens beslutom lokalisering av nyetableringar. Från moderat sida är vi, vilket framgick avtidigare replikskifte, övertygade om att vi inte har något att vinnagenom att lagstiftningsvägen styra och dirigera företagens industrilokaliseringarenligt någon form av planhushållningsmodell. Jag tycker att statsrådet inlägg i den frågan gavklara besked om atf det är bäst med ett samråd på frivillig basis mellanföreträdare för företag och samhälle. Det är det mest konstrukfiva sättet aftfinna lösningar i olika lokaliseringsfrågor. En lagstiftning enligt detsocialdemokratiska förslaget skulle tvärtom, som vi ser det, kunna motverkasitt syfte att expansiva företag skulle kunna utlokalisera filialenhefer ochskapa värdefull sysselsättning enligt de idéer statsrådet nyligenrelaterat. Även detsocialdemokratiska yrkandet om lag om sfyrelsere- 6 protokoll 1979/80:150-]51 presentationavstyrker utskottet, i likhet , med hänvisning till aftkommunernas informationsbehov kan tillgodoses på andra sätt. Utskottet påpekarpå nytt aft krav på styrelserepresentation kan införas som stödvillkorom det anses nödvändigt. Det socialdemokratiska förslaget om kollektivavtal som ettallmänt villkor för lokaliseringsstöd avstyrker utskottet bestämt medhänvisning till de regler för beviljande av stöd som föreligger. Avslutningsvis har socialdemokraterna i reservation 3reserverat sig fill förmån för aft samtliga former av glesbygdsstöd skalladministreras av , dvs, också det företagsstöd som oftasthandläggs av lantbruksnämnderna. Utskottet har inte heller här varit berett attföreslå någon ändring av gällande handläggningsordning som endast varit , utan avstyrker yrkandet i avvaktan på att ytterligare erfarenhetervinnes. Jag tror dock personligen atf här kan finnas skäl som talar för alt manser över detta och genomför förändringar. Vissa rapporter från länsstyrelsernapekar faktiskt redan på detta. Med hänvisning till det anförda och till vadutskottet i övrigt har redovisat i sina betänkanden 23 och 29 ber jag aft fåyrka bifall till utskottets hemställan på samtliga punkter. MARGITODELSPARR (c): tog ställning tillregionalpolitikens huvudsakliga inriktning . Förra årets beslut om regionalpolitiken innebar viktigaändringar av de regionalpolitiska stödformerna m, m. Framför allt skedde enkraftig uppräkning av sysselsättningsstödef. Det betänkande som vi haratt fa ställning till behandlar industridepartementets anslag till denregionala utvecklingen samt ett 70-tal motioner som berör problem i olika delarav landet. Inom länsstyrelserna pågår ett omfattande arbete med deregionalpolitiska frågorna- Länsplanering 80, Detta utredningsmaterial äravsett atf ligga till grund för en ny regionalpolitisk proposition. Syftet medden pågående länsplaneringen är att klargöra hur de regionalpolitiska målen förarbete, service och god miljö skall nås i länen. har fidigare betonatvikten av att planeringen blir mer konkret och åtgärdsinriktad. Jag villunderstryka vikten av att arbetet med länsplaneringen fär den inriktningen.Delta har även kunnat ske fack vare aft länsstyrelserna fått egna medel tillsitt förfogande för att genomföra och vidareutveckla åtgärder i anslutning tilllänsplaneringen. Eftersom så förflutit sedan det regionalpolifiskabeslutet fattades i finns det inte nii anledning att förorda någraändringar i detta hänseende. Länsplaneringen för framtiden är avsedd att bli utformad iden proposifion som kommer att utarbetas på grundval av Länsplanering 80, I det utskottsbetänkande angående regionalpolitiken somriksdagen har att ta ställning till behandlas ett stort antal motionersom berör problem i olikaregioner i landet. Jag skall här något beröra förhållandena i Västernorrlandslän med anledning av några motioner som berör länet.