prot · G309151 · 1979-12-31 00:00:00 — och situationen där kan jämställasmed den jag redogjort för i , Utskottet kostar pä sig det konstaterandetatt haft en svagare befolkningsutvecklingän riksgenomsnittet. Man säger aft befolkningen ökade något mentrenden har därefter vänt. Vidare kommer enligt prognos dennegativa befolkningsutvecklingen i länet att fiirfgå fram , Störstär problemen i och därefter kommer och , Men vaddrar utskottet för slutsatser av detta? man får leta förgäves efter sådana.Man säger att tilldelats 1 milj, kr, för åtgärder i anslutningtill länsplaneringen. På vilket sätt skall den miljonen vända utvecklingen iBlekinge? Eller pä vilket sätt skall de 1,8 milj, kr, fill skapaarbeten? I min motion om har jag förslag på åtgärder som kanförverkligas och som skulle skapa nya jobb. Jag vet inte vad det är för fel pådessa förslag. Det borde ändå utskottet kunnat kosta på sig att tala om. mendet gör man inte. Jag har alltså både när del gäller Söderhamnoch och när det gäller bemödat mig om att komma med konkretaförslag till sysselsättningsskapande åtgärder. Jag är helt medveten om aft maninte kan genomföra de förslagen genom aft förlita sig på kapitalismen. Detkrävs i stället att staten nu tar ansvaret för att det kommer till ståndindusfriutveck-ling i berörda regioner. Jag yrkaralltså bifall till motionerna 1036, 1473 och 1474, När vi behandladenäringsutskottets stora ärenden hade jag anledning aft fala om den rädsla vikänner för utvecklingen inom basindustrierna i Bergslagen, Jag syftade då pågruvor och stålverk, I daggäller det bl, a, den framtida regionalpolitiken, dess utformning och 141 Nr 151 inverkan på sysselsättningen. På engång kan jag konstatera att situationen i Torsdagenden har uppmärksammatslika litet av utskottsmajoriteten i 22 mai1980 arbetsmarknadsutskottet som avmajoriteten i näringsutskottet. Det måste ändå vara närings- och arbetsmarknadspolitikens Regionalpolitiken främsta målaft skapa tryggad sysselsättning ät folk, likaväl som för landetsbefolkning i övrigt. s-riksdagsmän har i motion 1979/80:727 beskrivithur industriarbetstillfällena inom länet har minskat ,Minskningen har i huvudsak skett inom den tunga basindustrin, där vart tredjearbetstillfälle återfinns, I länet har ungefär 7 500industriarbetstillfällen försvunnit. Det är en stor del av de 100 000 jobb somförsvunnit i hela landet. Befolkningen i , dvs, ochSmedjebackens kommuner, har minskat med tillsammans 1 200personer, en utveckling som naturligtvis får allvarliga följder för bådekommunerna och landsfinget. Jag har några siffror som visar utvecklingen av antaletarbetssökande i , var det totala antaletarbetssökande 2 876, varav ungdomar upp till 987, var dettotala antalet arbetssökande 5 334, varav ungdomar upp till 2 398, Idecember 1978 var det totala antalet arbetssökande 6 570, varav ungdomar upptill 2 400, var det totala antalet arbetssökande 5 833,varav ungdomar upp till 2 500, Ett par andra sifferexempel: Antalet kvarståendearbetssökande i var 125 och 445 , Antaletkvarstående arbetssökande i var 216 och 752 i december1979, De stafistikblad som ingår som bilagor fill utskottets betänkande visaratt ungdomsarbetslösheten i exempelvis kommun är så hög att den nårNorrbottenskommunernas siffror. Som vi påvisade i motionen har gruv- och stålörterna ilänet drabbats särskilt hårt. Att omstruktureringar i vissa fall måstegenomföras inom industrin står helt klart. Dessa omstruktureringar fär emellertid inte ske påbekostnad av sysselsättningen inom berörda regioner, så som skedde i exempelvisHorndal, Ändå sade industriministern här att strukturförändringarnasker under ordnade former. Jag är övertygad om aft järnbruksarbetarna iHorndal, gruvarbetarna i Håksberg och Blötberget och hytfarbetarna i Domnarvethar en helt annan uppfattning. Det är, som vi ser det, inte minst med tanke på den svårasituation som länefs näringsliv befinner sig i naturligt aft stora insatser görs för atfsfimulera de produktiva investeringarna i näringslivet. Detta fer sig som én tvingande nödvändighet, sedan en utredning från visat att, som av landets industrikapital är , av industrikapitalet i är . En gammal maskinpark är verkligen en black om foten, om företagen vill producera fill konkurrenskraftiga priser, 142 I vår motion berörde vi vidarespecialsfålindusfrin, skogsindustrin och dess problemmed virkesbrisf, skinnindustrin i samt byggnadsindu- Nr 151 Delar avverkstadsindustrin har ett visst uppsving - det skall erkännas.Det är emellertid infe beroende på en förutseende och god För atf långsiktigt lösa de arbetsmarknadsproblem somfinns, tyvärr inte bara i , krävs en annan och bättre hushållning medlandets resurser och dessutom ett löntagarinflytande. Jag vill gärna erinra om att till den avhållnakongressen med hade avgivits en kongressrapport ornlandstingen och den regionala näringspolitiken. Rapporten ägnar storuppmärksamhet ät avvägningsproblernen på riksnivån mellan näringspolitiken,arbetsmarknadspolitiken och regionalpolitiken. På tal om näringspolitiken heter det bl, a,:"Riktlinjerna måste dras upp av staten. Situationen är sådan, atfden frågan behöver angripas med förtur. Det är också bara staten som kan göranågot åt de strukturproblem, som utgör ett hot mot hela branscher inäringslivet. Industrinationen är i uppenbart behov av en genomtänktoch aktiv näringspolitik. Detta framstår allt mera som en nödvändigförutsättning för en väl fungerande arbetsmarknadspolitik ochregionalpolitik," Har infe de borgerliga riksdagsmännen några kontakter medsina partivänner i ledning? Jag tror aft sådana kontakterskulle vara av stort värde, I motion 737 har s-riksdagsmän påtalatorättvisorna i stödområdesindelningen när det gäller ,Ufskoftei; har emellertid avvisat motionen. Man är inte beredd att föreslånågra ändringar med hänsyn fill den korta tid som förflutit sedan den nuvarandeindelningen gjordes. Den inställningen delade industriminister i sittinlägg . Jag inser det lönlösa i aft ställa ett yrkande motutskottet, så jag avstår. Utskottet framhåller atf de regionalpolitiska skälenenligt gällande bestämmelser skall tillmätas en avgörande betydelse när statensindustriverk fördelar medel till de regionala utvecklingsfonderna. Detta börgynna bl, a, , heter det. Det hoppas jag verkligen.Näringsutskottets majoritet avstyrkte och avslog vår framställning ommedel fill , Jag ber att få yrka bifall till desocialdemokrafiska reservationerna i arbetsmarknadsutskottets betänkande 1979/80:23,Där finns bl, a, ett krav om insatser i bruksorterna, insatser som är mycketbehövliga. Under detta anförande övertog tredie vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. OLLEGÖRANSSON (s): I arbefsinarknadsufskotfefs betänkande1979/80:23 behandlas bl, a, anslagen fill den regionala utvecklingen,planeringsfalen Med anledning av detta anser jag det befogat att härredovisa situationen i , det län som alla fortfarande tror ärbekymmersfrift, med en ständigt ökande befolkningsmängd. Under efter varexpansionen i mycket stark, Defta gällde såvälsysselsättningsutvecklingen som befolkningsutvecklingen. Under 1950- och1960-talen var befolkningsökningen t, o, rn, starkare än i något annat län omman undantar storstadsområdena. Bakgrunden till denna expansion stod aft finna i länetstunga basindustrier, som snabbt ökade sitt arbetskraftsbehov. För vartdera avdessa årtionden omfattade sysselsättningsökningen totalt ca 11000-12 000personer och befolkningsökningen ca 30 000 personer. Av sistnämnda ökningutgjorde hälften s, k, naturlig folkökning och resterande hälft inflyttningfrån i första hand Norrlandslänen och utlandet. För flera av länets kommunerinnebar detta att en ung och invandrartät befolkning erhölls. Industrins expansion mattades redan i mitten av 1960-talefför att sedan stanna på en oförändrad eller t, o, m, lägre nivå.Befolkningsökningen kunde dock bibehållas under senare delen av 1960-talefgenom servicenäringarnas uppföljning av indusfriexpansionen och en fortsattrelativt hög byggakfivitet. Högkonjunkturen som avslutade 1960-falet medfördeockså ett kort men kraftigt inflyttningssug från i första hand , Den expansiva utvecklingen bröts emellertid mycketdrastiskt omkring 1970,1 och för sig var en lugnare utveckling att vänta efterhögkonjunkturen, men lågkonjunkturen blev djupare än vi hade väntat ochsamtidigt började mer långsiktiga strukturproblem inom industrin aft göra siggällande. Industrin tappade ungefär2 000 anställda under 1972-1973, Under åren1974 och 1975 skedde visserligen en återhämtning fill tidigare nivå, mendärefter har kraftiga sysselsätfningsminskningar ånyo registrerats. Sedan 1975beräknas ca 4 000 arbetstillfällen ha försvunnit. Folkmängden i länet uppgick fill259 742 personer. Frän en högsta notering pä 262 000 personer 1971 har länettappat över 2 000 personer. Samtliga år efter 1970 noteras betydandeflyftningsförluster. har lån förlorattotalt ca 9 600 personer genom en nettoutflyttning från länet. Att totalbefolkningen infe minskat mer beror på atf ännuså länge har noterats ett födelseöverskott. Detta visar dock en starknedåtgående tendens - en tendens som kommer att förstärkas fillföljd av den stora utflyttningen av ungdomar som inte kunnat beredassysselsättning i länet. En aspekt som döljs bakom den totalabefolkningsminskningen är förändringarna i åldersfördelningen. Antalet personeri "normal" yrkesverksam ålder har minskat med 3300 personer, medan antalet pensionärer ökat med 6 800 personer. Till följd avlåga födelsetal och den kraftiga utflyttningen har vidare antalet barn ochungdomar minskat med nära 5 000 i länet. Befolkningsutvecklingenhar alltså i stort seft varit negativ under hela ,Flera av länets kommuner noterar fortfarande betydande befolkningsminskningar.Länet har totalt riäst efter sämstautvecklingen i riket. Då arbetet pågick med Länsprogram 1970 var fortfarande deflesta tendenser positiva. Kommunerna var mitt uppe i en hektiskutbyggnadspe-riod och man förberedde sig för en kraftig inflyttning. De iLänsprogram 1970 uppställda och av antagna planeringstalen var infe orealistiskavid en avvägning av då kända förhållanden. På eft sätt var det orimligt att troatt sysselsättningen på allvar kunde vara i fara i defta starktindustrialiserade län, men behandlades ensidigheten i industrin somen riskfaktor både i Länsprogram och i Länsplanering 74, Omkring 1971inträffade så ett drastiskt brott i utvecklingen, vilket då bedömdes som ihuvudsak eft tillfälligt problem. kunde inte kommunerna lägga om planeringen överen natt. De var uppbundna av planer, kontrakt och åtaganden, och de ville interiktigt tro på de nya prognoserna. Dessutom fanns i länet en känsla av atf deav fastlagda målsättningarna skulle innebära större statliga åtagandenän bara hänvisningar till länets egna resurser. Under 1970-talef har det därförvarit nödvändigt atf successivt justera ner målsättningarna, eftersomkommunernas möjligheter atf nå ramvärdena blir allt mindre. Verkligheten harsåledes visat att om det skall vara någon mening med aft antar nyabefolkningstal, måste regeringen och vi i denna kammare också vidta åtgärdersom påverkar utvecklingen i önskad riktning. Folkmängden i var, som jag fidigare sade,ca 259 700 personer. Om hänsyn fas endast till födelse-och dödstal, skulle befolkningen öka fill knappt 265 000 invånare 1985, Deftamotsvarar det nedre ramvärdet i de av 1976 fastlagda planeringstalen.Det övre ramvärdet är 275 000 invånare 1985, Enligt de bedömningar som gjorde 1978 ochsom har redovisats i Rapport skulle antalet arbetstillfällen i länet ökamed 2 400 fill 1985. Med denna ökning av antalet jobb kommer den totalafolkmängden aft ligga kvar på nuvarande nivå eller i värsta fall atf minskafill 261 000 personer beroende på takfen i ökningen av antalet kvinno:r påarbetsmarknaden. Enligt tidigare beslut skulle planeringen i länetsikta mot mittpunkten i ramen, dvs. 270 000 invånare. För atf uppnå dettabefolkningstal krävs ytterligare 9 400 jobb utöver de 2 400 jobb som jagtalade om fidigare. Såsom utskottefs representant, i , såbra har beskrivit har länefs befolkning minskat med ca 2 300 personer under1970-talet, Det är främst Köpings- och Fagerstaregionerna :;om har drabbats avomfattande utflyttningar. inträffade en viss stabilisering i länetsbefolkning, bortsett från vissa omkastningar mellan Salaregionen ochVästeråsregionen, En anledning fill detta är att det generellt sett har gåttbättre för industrierna i länet . I vissa fall har sysselsättningenäven kunnat öka. Andra företag har emellertid haft svårigheter aft hållasysselsättningen 10 protokoll 1979/80:150-151 uppe.Arbetslösheten ligger därför kvar på en oacceptabelt hög nivå. En del företag ilänet har sysselsättningsproblem. Prognoser över befolkningsutvecklingen pekarpå en minskande befolkning. Regeringen har i propositionen redovisat nyabefolkningsramar för länen. Det föreslagna mitfvärdet för , 263000, motsvarar en framskriven befolkning 1990, där hänsyn har tagits endasttill födelse- och dödstal. Enligt uppfattning utgör denna nivåen rimlig och en realistisk målsättning och utgångspunkt för den framtidaplaneringen. Men för att målsättningen skall uppnås krävs att riksdag, regeringoch andra myndigheter medverkar fill atf genomföra de förslag som framställs,Eft av de förslag som har framförts är en ändrad sfödområdesindelning, 1977 genomförde på regeringens uppdrag enutredning om stålindustrin i länet, I denna redovisas atf flera av länefsstålindustrier har haft en ogynnsam utveckling. /80 harlänsstyrelsen genomfört en förnyad utredning, som ytterligare preciserarproblemen i samt i och , I utredningenfinns en hel del förslag till åtgärder, som kan vidtas av berörda företag ochkommuner i länet. bedömer ändå situafionen som så allvarlig attden hävdar atf även det regionalpolitiska stödet bör förstärkas. Länsstyrelsenföreslår därför att placerar hela Fagerstaregionen i stödområde 4samt och i stödområde 2, Regeringen har fidigare lovat atf kraftfulla insatserskall göras för sysselsättningen i stålorterna. Något resultat i länet har viännu inte sett. Det är därför nödvändigt att vi får en redovisning avdet arbete som utförts. Vi måste fullt ut trygga sysselsättningen påbruksorterna. Det är extra viktigt i ett län med hög industrisysselsättning menmycket liten statlig verksamhet. Med anledning av det sagda yrkar jag bifallfill de socialdemokratiska förslagen i föreliggande betänkande. INGEMARKONRADSSON (s): Jag vet att timmen är sen och att intressetför den här debatten nu börjar på att avta, varför jag avser aft begränsa mittinlägg fill de delar av betänkandet nr 23 som behandlar sfödområdesindelningen. Utskottet erkänner att det är en vansklig uppgift att göraen rättvis bedömning av hur rikets kommuner bör placeras i stödområdeshänseende.Jag kan gärna dela den uppfattningen, men just därför är det dä också säviktigt att man med hjälp av utredningsmaterial och kända fakta seriöst prövarindelningen. Målet för regionalpolitiken skall ju vara att ge människori alla delar av landet tillgång till arbete, service och god miljö. Tyvärr kanvi konstatera aft vi inte heller i län har lyckats nå det målet. Detgäller särskilt tillgången på arbete. Arbetslösheten har varit hög i hela länet.Ungdomar har svårt att komma in på arbetsmarknaden, I länets norra och västradelar har det varit en utveckling som är fullt jämförbar med utvecklingen iNorrlands inland.Den samlade förvärvsintensiteten är mycket låg på sina håll och i en del fallt, o, m, lägre än i vissa angränsande delar av , som generelltsett har en högre stödområdesfillhörighef. Beträffande den lokala befolkningens förändringar hartrenden alltsedan 1960 inneburit stadigt sjunkande befolkningssiffror, och dentrenden fortsätter i de norra delarna av länet. Utvecklingen är identisk medutvecklingen i skogslänen. har i de olika länsplaneringsomgångarnapåtalat de här problemen och framhållit vikten av särskilda stödåtgärder. Detär nu hög tid aft man i departementsberedningar läser igenom och så långtmöjligt beaktar de synpunkter och förslag som framkommer i planeringsmaferialetfrån län, I det nu aktuella Länsprogram 80 påpekas aft Ljusnarsbergsoch kommuner har stora problem. Arbetslösheten, speciellt blandungdom och kvinnor, är högre i det här området än för länet i övrigt.Pendlingsavstånden är långa och försvårar möjligheterna till arbete på annanort med dagliga resor. Vägarna är i vissa fall helt undermåliga. Båda de här kommunerna har fillsammans med stiftelsenFritidsområden planerade projekt för turism och rekreation. Det primärarekreationsområdet Malingsbo-Kloten ligger till en del i kommun.För att skapa helårsarbeten krävs dock en del större investeringar, vilketkommunerna med dagens förutsättningar har svårt aft klara, Stödmöjligheterfill turistsatsningar är praktiskt taget uteslutna, eftersom sådana i huvudsakendast utgår till stödområdena 4, 5 och 6. Utvecklingen i de här två kommunerna är så allvarlig attdet borde vara aktuellt med särskilda insatser i form av exempelvis det s, k,sysselsättningsstödef. Men inte heller detta är möjligt atf använda med dennuvarande stödområdesindelningen. Jag tror att det är absolut nödvändigt atfbetrakta denna del av Bergslagen som en enhet över länsgränserna. Problemeninom gruv- och stålindustrin liksom inom skogs- och träindustrin är likartade ihela området. Sysselsättnings- och befolkningsutvecklingen är också likartad ihela området, och därför måste de regionalpolitiska insatserna också varalikvärdiga. Jag missunnar inte angränsande län de särskilda insatsersom görs där. Miljonerna till Värmlandsdelegationen och Dalainvesf, liksommåhända en generös behandling vid tilldelning av medel tillutvecklingsfonderna, är säkert väl motiverade. Men jag hävdar med bestämdhetatt motiven för särskilda insatser i norra delen av län är minst likavälgrundade. Eftersom de regionalpolifiska instrumenten varierar medstödområdesnivå-erna är det också nödvändigt med en likvärdigstödområdesindelning. och kommuner har uppvaktatarbetsmarknadsutskottet och belyst de problem som jag nu talar om. Jag trorknappast utskottet kunde undgå aft fa intryck av argumenten. Men med hänvisningtill den korta fid som gått sedan beslutet om den nya sfödområdesindelningentogs har man valt aft avstyrka samtliga motioner med krav om ändringar iindelningen. Jag kan haen viss förståelse för konsekvensen i den delen av betänkandet och hardärför inte för avsikt atf yrka bifall till den motion som socialdemokraternafrän län har väckt. Däremot har jag ingen förståelse för utskottets borgerligamajoritet när det gäller ställningstagandet till insatser i bruksorterna.Socialdemokraterna har i reservafion 5 krävt aft regeringen, helt i enlighetmed ett riksdagsbeslut , redovisar uppföljningen av arbetet för atttrygga sysselsättningen i bruksorterna. En sådan redovisning skulle med allsäkerhet styrka vad jag här har sagt, eftersom det i huvudsak är kommuner medbruksorter som är hårdast drabbade i norra delen av län. Nog borde väläven borgerliga riksdagsledamöter från Bergslagen ha ett intresse av attregeringen lämnar en sammanfattande redovisning av länsstyrelsernasutredningar och åfgärdsförslag beträffande bruksorterna. Nog borde välborgerliga riksdagsledamöter från Bergslagen ha ett intresse av atfindustriminister uppfyller sitt löfte atf redovisa en plan förersättningsindustrier till de utsatta orterna. För mig framstår det som ytterligt allvarligt atf detfinns så litei: av intresse från borgerligt håll för att fa itu med atf försökapåverka utvecklingen i posifiv riktning för denna del av landet och förbruksorterna. Man gör det definitivt inte genom cyniska uttalanden som gjortshär med den innebörden atf allt ordnar sig om företagen själva får avgöraoch lösa struktur- och konjunkturproblem. Jag vill således yrka bifall fill reservafion nr 5, liksomtill de övriga socialdemokratiska reservafioner som är fogade fillutskoffsbetänkandef. Så snart tillfälle ges har vi som väckt motion 1795 föravsikt atf återkomma med krav på en förändrad stödområdesindelning för Örebrolän. Idetta anförande instämde (). BENGTWITTBOM (m) replik; Trots att timmen är sen, som IngemarKonradsson påpekade, vill jag replikera vad som sades. Bruksorternasproblem och de skillnader i åsikter som finns mellan regeringspartierna ochsocialdemokraterna har vi haft tillfälle att diskutera här , menIngemar talade med speciell anknytning till län. Eftersom jaghär i och i den borgerliga riksdagsmajoriteten representerar Örebrolän tycker jag att det finns skäl för mig aft lämna några synpunkter. Det finns län och kommuner som har liknande problem sombruksorterna. För fler kommuner än de i län har det även i årmotionerats om en ändring i stödområdesindelningen. Som jag påpekade i mittförsta anförande kan det utifrån det lokala perspektivet finnas goda skäl förförändringar. Det är emellertid infe ens eft år sedan som det regionalpolitiskabeslut som gäller trädde i kraft, och det är väl ändå, ,en mycket kort fid för att effekterna av det skall kunna utvärderas. är en av de mest inflytelserikasocialdemokraterna hemma i länet- han sitter i och i andra organ ilänet. Om vi skall få en långsiktig och stabil utveckling i vårt län måste denpolitiska majoriteten där avalla krafter arbeta för aft åstadkomma detta. Inom läns landsting kanman skönja en betydande centalisering av verksamhet och sysselsättning tillcentralorten . skall vi inte föra någon landstings-debatt här, men jaghar ändå velat påpeka defta. Som har framhållits från denna talarstol finnsdet fortfarande pengar kvar till länsstyrelserna om de kan redovisatillräckligt bra projekt. Därför tycker jag att vi gemensamt hemma i länetskall arbeta för aft plocka fram sådana. () replik: Jag vill påminna om attbeslutet i läns länsstyrelse atf begära ändrad stödområdesindelning varenhälligt. Således har partivänner liksom hela den borgerligagruppen i ställt sig bakom kravet på en sådan ändring avstödområdesindelningen aft län kommer i paritet med angränsande län. I mitt inlägg yrkade jag faktiskt infe bifall tillvår motion utan sade atf vi har för avsikt aft återkomma med kravet så snarttillfället ges. Däremot yrkade jag bifall fill reservation 5 som gällerinsatser ii bruksorterna. Bakgrunden fill den reservafionen är det riksdagsbeslutsom togs , i vilket det uppdrogs åt regeringen atf redovisa deutvärderingar som gjorts på bruksorterna. Den redovisningen har ännu infelämnats. Industriminister uttalade aft han hade föravsikt atf lägga fram förslag om pä vilket sätt ersättningsarbeten skulle kunnaordnas på de drabbade orterna. Jag tycker infe det är för mycket begärt attriksdagen nu gör ett uttalande om att vi bör få en sådan samlad redovisning. () replik; Ledamöterna i länsstyrelsernas styrelser harnaturligtvis fill uppgift aft tjäna länets och länets kommuners intressen. Detär därför de sitter där. I denna kammare har vi en del andra uppgifter,nämligen atf driva en polifik som tjänar landets intressen. Vi måste ju alltsom oftast göra avvägningar som innebär att det lokala intresset får trädatillbaka eller åtminstone i mindre utsträckning än vad som eljest varitönskvärt få del av olika stödinsatser, till förmån för andra insatser somriksdagen prioriterar högre. När det sedan gäller redogörelsenför insatserna i bruksorterna vill jag bara be läsa vadutskottet skriver i sitt betänkande. INGEMARKONRADSSON (s) replik; Jag vill naturligtvis infe pä något sättmisstolka inlägg här i debatten. Men när han säger attledamöterna i styrelse har att tjäna länefs intressen medan visom arbetar på riksplanet infe skulle kunna fa de hänsynen menar jag att hanhar hamnat litet snett. Det skulle i så fall betyda aft det inte vore i landetsintresse att se till aft vi får sysselsättning och en rättvis och brafördelning över hela riket av det vi har att dela på. Jag menar således atf detställningstagande som har gjorts enhälligtav i är grundat på de faktiska förhållanden, sakskäl ochkända fakta samt det utredningsmaterial man har haft atf gå efter. Det borde dåockså vara ett intresse för oss här aft följa upp det och försöka få detförverkligat.