prot · G30919 · 1979-12-31 00:00:00 — Solidariteten med våra medmänniskor kräver au tillgängligaresurser satsas i första hand på utsatta grupper, exempelvis handikappade ochsjuka. Allvaret i kraven på en socialt medveten fördelningspolitik måste beslåprovet då ekonomin ställer krav på återhållsamhet. Strukturomvandlingeni det moderna industrisamhället skapar stora sociala påfrestningar.Arbetslöshet, otrygghet och brist på gemenskap får djupt allvarliga ochtragiska konsekvenser. Missbruksproblemen ökar på ett mycket oroväckande sätt. Samhällsomvandlingensoch folkomflyttningens sociala konsekvenser har alltför ofta förbisetts avansvariga myndigheter. De som skall hjälpa människor som havererat i tillvaroneller dem som har problem att klara både sig själv och sina barns uppväxt ochuppfostran känner sig ofta maktlösa och ställer sig frågan: Varför insåg viinte detta i sådan tid att problemen kunnat förebyggas? Detär svårt all i efterhand undanröja svåra sociala konsekvenser av tidigaremisstag. Desamhällsorgan som har det sociala ansvaret och erfarenheterna inommänniskovården på olika nivåer måste få ett betydligt större ansvar ochinflytande i samhällsplanering och samhällsutveckling i stort seli. Vi kan intestillatigande åse en utveckling som ständigt skapar nya och ofta svårareproblem för människorna i vårt samhälle. Vimåste ha sociala målsättningar som utgångspunkt för all samhällsplanering. Vårvälfärd måste få ett innehåll som ger livskvalitet åt alla. Vi behöver mera känsla ochmera ansvar i svensk politik. Vimåste söka svara mot människornas innersta behov, inte bara mot dem som går attuttrycka i materiella termer. Behoven av gemenskap och känslan att behövas förnågon måste likaså tillgodoses. Detär på de enskilda människornas levnadsvillkor samhället skall utvecklas. Vi kaninte ständigt förutsätta au människorna skall anpassa sig till den s. k.utvecklingen. Samhället skall stå i människornas tjänst - vi är allatillsammans samhället. Trygghetspolitikenomfattar också en materiell del. I regeringsdeklarationen slås klart fast attde löften som givils till pensionärerna i fråga om värdesäkring avfolkpensionen och förbättrade pensionstillskott skall hållas. En trygg ålderdommed god omvårdnad är en viktig solidaritetsfråga mot dem som byggt upp detsvenska välfärdssamhället. Regeringenavser att förbättra stödet lill de handikappade, bl. a. stödet lill familjermed handikappade barn, familjer som ofta är i en myckel besvärlig situation.Regeringen kommer vidare att föreslå förstärkningar i stödet tillbarnfamiljerna genom en höjning av barnbidragen med . per barn fr. o. m.den för att förbättra den ekonomiska situationen. Förstasteget mot införande av vårdnadsbidrag tas i och med att förslag kommer altframläggas om att ersättningen enligt föräldraförsäkringen förlängs frånnuvarande nio lill . bör ersättning för de nya tremånaderna utgå med ett garaniibelopp om . En särskild utredninghar dessutom lillsalts för att se över barnfamiljernas ekonomiska situation medsikte på åtgärder för framför allt flerbarnsfamiljerna. Deltaär några exempel på hur den materiella trygghetspoliiiken skall kunna förasvidare, men trygghetspoliiiken får inte stanna vid det som kan räknas i kronoroch ören. Tryggheten omfattar inte minsl den sociala gemenskapen. Attkänna att man lever i gemenskap med andra människor. Att känna att man ärefteriängtad och behövs. Au kunna ta ansvar och hjälpa lill - i familjen, ibekantskapskretsen, i arbetslivet och i samhällslivet i stort. Del är viktigaförutsättningar för att vi skall kunna känna trygghet i tillvaron, för att viskall kunna känna livskvalitet och uppleva välfärd i ordens egentliga och vidabemärkelse. Detär många som inte upplever detta. nämnde många exempel pådet. En offensiv socialpolitik måste därför med krafl ta itu också med dessafrågor- inte bara med de nog så viktiga materiella frågorna. Sociala mål ochvärderingar måste in i planeringen och utvecklingen av samhället. senaste årtiondenas samhällsutveckling är det framför allt barnen som haftoch har det svårast. Många barn - inte alla, men alltför många - känner inteatt de är älskade och efterlängtade. Rastlösheten och otryggheten hos de vuxnaförstärks hos barnen. Många föräldrar känner sig ensamma och övergivna i sinföräldraroll. Barnen har på ett myckel olyckligt sätt lämnats utanförvuxenväriden. Många barn känner inte att de behövs. De får inte möjlighet attbygga upp sin identitet och självrespekt. En mycket slor del avsamhällsinsatserna för atl förbättra den sociala tryggheten måste därför riktas mot barnen och ungdomen.Barnen är framtiden. De har rätt till en god start i livet. Allasamhällssektorer måste samverka i detta syfte. Inom skolan och i arbetslivetoch boendeplaneringen måste man samverka med den sociala sektorn för att förframtiden skapa en barnvänlig miljö. Samhällethar också en viktig uppgift i att ge föräldrarna valmöjligheter mellan olikaformer av barnomsorg av god kvalitet. Det är fråga om föräldrarnas trygghet,som skall stärka dem och stödja dem i deras föräldraroll. Det är föräldrarnasom skall ha möjlighet att tillsammans med barnen välja mellan olikatillsynsformer. Det kan aldrig vara samhällets uppgift att agera förmyndare ochsäga att endast den eller den formen för barnomsorg är önskvärd. Detfinns ett fortsatt starkt behov av flera daghems- och familjedaghemsplatser.Det är samhällets uppgift att ta fram dessa liksom att pröva andra alternativsom komplement, exempelvis trefamiljssystemet. Utbyggnadenav vårdnadsersättningen ger föräldrarna möjlighet att ge mera tid till sinabarn och därmed bygga upp ett tryggt förhållande. Riksdagenstidigare uttalade målsättning för utbyggnaden av barntillsynen slår fast. Delär min och regeringens uppgift alt tillsammans med landets kommuner verka förau denna målsättning blir uppfylld, alt kravet på god kvalitet i barnomsorgenblir tillgodosett och att en framsynt planering för barnomsorgsfrågorna förframtiden äger rum. Jag kommer att omgående ta kontakt med förau fullfölja tidigare diskussioner om hur vi tillsammans skall kunnaförverkliga dessa målsättningar. Jagvill också peka på en speciellt utsatt barngrupp. Del är invandrarbarnen, ochde fordrar särskild uppmärksamhet. Det är ofta svårare att tillhöra den andrainvandrargenerationen än den första, dvs. alt vara barn till invandrare.Invandrarbarnens hemspråksundervisning är oerhört angelägen också för au barnenpå rätt sätt skall lära sig förstå och använda svenska språket.Invandrarbarnens kulturella och religiösa situation måste ägnas stor uppmärksamhet,så alt de inle blir särbehandlade i det svenska samhället, på grund av desvårigheter de har vid sidan av dem som de delar med många svenska barn. Under har konsumtionen av alkohol ökat mycketkraftigt. Alkoholmissbruk utgör ett mycket allvariigt socialt och medicinsktproblem. Den totala omfattningen av alkoholmissbruket är inte känd. Men antaletpersoner med allvarliga alkoholproblem har enligt uppskattatstill omkring 300 000. Antalet narkotikamissbrukare bedöms vara 10 000-15 000,men det rör sig om ganska osäkra tal. Problemen med att vara socialtutanförstående yttrar sig inte bara i missbruk, utan vi ser också ökade socialaoch psykiska problem i familjer, i skolan, på arbetsplatser och i vårabostadsområden. Förtidspensioneringen av unga människor i sina s. k. bästa årär en skamfläck i vårt samhälle. Barnoch tonåringar med regelbunden sprit- och ölkonsumtion bär en tidsinställd bombför sjukdom och alkoholism inom sig. Vi vuxna har ett oerhört stort ansvar idessa frågor. Hur har det kunnat bli såhär? Den stora omflyttningen av människor är kanskeen av förklaringarna lill ökade sociala svårigheter och problem. Mångatnänniskor har ryckts ur sina sociala sammanhang. De har tvingats lämna denmiljö där de vuxit upp, där de haft sin släkt och sina vänner och framför alltsin trygghet. Denna miljö har bytts ut mot en stereotyp yttre miljö, därmänniskor alltför ofta upplever främlingskap, isolering och ensamhet. Arbetslöshetenaren annan förklaring. Att inte ha arbete upplevs av många arbetslösa som altinle ha någon funktion i samhället, att man inte behövs. För de arbetslösaungdomarna är detta speciellt svårt - att inte få komma in i samhället som dehar utbildats för och uppfostrats till. Än värre är det för många ungdomar somhar en bristfällig och ofullständig utbildning. Enligt regeringens mening är enviktig förutsättning för att stärka ungdomarnas situation atl ytterligareinsatser görs för alt tillförsäkra alla ungdomar utbildning, praktik ocharbete. 1takt med att samhället har förändrats har också förhållandet mellan människorförändrats. Vi isolerar oss och tar mindre ansvar för varandra. Konsumtionenhar för många människor blivit viktigare än mänskliga relationer. När vi seratl människor har problem i vår omgivning, drar vi oss undan och säger att detinte berör oss. Hur stöder vi egentligen som medmänniskor den familj där barnenmisshandlas psykiskt eller fysiskt? Detta är ju uttryck för nöd och rop påhjälp. Men vad gör vi som medmänniskor? Kampenmot den sociala misären måste föras inom många olika områden och på många olikasätt. I socialtjänslpropositionen betonas vikten av atl meraktivt skall delta i samhällsplaneringen. Jag vill än en gång understryka detoerhört betydelsefulla i detta. Deerfarenheter och den kunskap som finns inom socialvården måste tas lill vara ilångt större utsträckning, om vi skall kunna förhindra de grymma socialasituationer som många av våra medmänniskor befinner sig i. Inomolika vårdområden pågår ett intensivt arbeie. Vi har stora personalgrupperinom social-, ungdoms- och missbrukarvården som gör stora självuppoffrandeinsatser. 1 socialsektorn pågår i våra kommuner ett ständigt utvecklingsarbetesom syftar till att förebygga sociala problem som ställer människor utanförsamhällsgemenskapen. Jag vill också betona betydelsen av de oerhört storainsatser på delta område som görs av olika föreningar inom folkrörelsernas ram.Jag ser det som en av de största frågorna inför 1980-ialel att med grundlighetoch stort allvar la itu med alkohol- och narkotikamissbruket och dess orsaker. Omvi skall kunna stoppa den sociala nöd som drabbar allt flera, kan vi dock inteendast föriita oss på myndigheters och föreningars insatser. Vi måste förändraattityderna till varandra. När vi ser att människor har problem, så är detnågot som angår oss alla. Vi måste våga bry oss om och stödja varandra. Närdet gäller våra ungdomar måste vi vara beredda att ta större ansvar -inte baraför våra egna barn ulan också för grannens och för de barn som vi överhuvudtaget möter, var helst det må vara. De ungdomar som visaratt de har problemmåste vi ta på allvar. Närde missbrukar, närde förstör i skolan. såär Ju delta deras uttryck tor rop på hjälp. Vad de egentligen säger är: Bry erom oss! Vi måste alla lära ossuppfatta dessa rop på hjälp. Vimåste också inse atl ungdomarna identifierar sig med oss vuxna. Vi måste insedetta och handla därefter. Det har därför stor betydelse hur vi självauppträder och hur vi själva lever. Vår egen alkoholkonsumtion är ett exempel.Vi kan inte bara i ord förklara för våra ungdomar att de inte skall användaalkohol. Som vi själva hanterar alkohol eller andra beroendefram-kallandemedel, så kommer också våra ungdomar att göra det. Vill vi hjälpa andra,måste vi också vara beredda atl avstå själva. Tidenmedger inte att Jag här kan beröra mer än några av de problem som är atlhänföra till den sociala sektorn, ej heller att jag går in på dem i detalj. Mendef armin förhoppning att regering och riksdag tillsammans i ett konstruktivtsamarbete skall kunna la itu med dessa problem och finna lösningar för attstödja de medmänniskor som är i starkt behov av stöd. Vi politiker är inte barabeslutsfattare, vi är också opinionsbildare. Vi klarar inte all solidaritet ochmedmänsklighet över skattsedeln. Alla människor har ett personligt medmänskligtansvar. Detär del internationella barnaåret. Barnen är vår största tillgång, men deär en mycket sårbar tillgång. Jag vill därför erinra om några reglerför umgänget med våra barn som vi inte fSr glömma. Ett barn som flr mycketkritik lär sig att fördöma. Ett barn som för upplevafientlighet lär sig att slåss. Ett barn som görs lillållöje utvecklar blyghet. Ett barn som ständigt fåruppleva skam lär sig atl känna sig skyldigt. Eu barn som behandlas medtolerans lär sig tålamod. Ett barn som fåruppmuntran lär sig förtroende. Elt barn som för beröm lärsig att uppskatta. Ett barn som för upplevarent spel lär sig rättvisa. Ettbarn som accepteras och möts med vänskap lär sig att känna kärlek i världen. Allavuxna har något av barnet kvar inom sig. Därför - vad som är bra för barn ärockså bra för vuxna i en värld av oro och otrygghet. Dettaaren betydelsefull utgångspunkt för vårt socialpolitiska arbete. Och minuppgift i den roll som jag nu har är att solidariskt på den här grunden arbetaför jämlikhet och trygghet för alla människor i vårt samhälle. () replik: Del är väldigt mycket av del som sade som Jag känner starksympati för. Men det är ändå så att vi också måste gå till verkligheten för altse hur vi skall kunna förverkliga de väcka orden. Och ärdel så att det finnsockså vissa grundläggande skiljelinjer, trots allt, mellan borgeriig ochsocialdemokratisk samhällssyn. Socialasynpunkter och socialarbetare skall ha större inflytande på den politiska planeringen,sade - samhället skall slå i människans tjänst. Ja, det är bra. Menvi måste också göra upp med den borgerliga grundidénatt vinstintresset skall styra och atl den första och viktigaste uppgiften förpolitiker, såsom det ofta har sagts i flera valrörelser, är att hålla tillbakaskattehöjningarna. Delhär problemet möter vi ute i kommunerna just när det gäller atl la ställningtill sådant som rör barnens väl, och då har jag en väldigt deprimerandeupplevelse av samtliga borgerliga partier efter ganska många årskommunalpolitiskt arbete. Föräldrarnasotrygghet fortplantar sig till barnen, sade . Ja, det är riktigt.Karin Söder sade också att materiella villkor är inte det enda. Nej, men det ärså att den otrygghet hos föräldrarna som fortplantar sig till barnen berorfortfarande väldigt ofta på materiell nöd. De allra flesta av de härföräldrarna för av den borgeriiga regeringen en skattepolitik som missgynnardem. De får nej till krav på höjda bostadsbidrag, de får otillräcklig höjningav barnbidragen. Sammanlagt har de fött en mycket kraftig sänkning av sinlevnadsstandard. Det är också de som har fått betala den bristandebarnomsorgen, med skiftarbete, nattarbete, väldigt otrygga och dåligalevnadsförhållanden i många familjer. Och det är de borgeriiga partierna somhar sagt nej till åtgärder här. Visocialdemokrater är inte utan självkritik när det gäller situationen för barnenoch för människor i dagens samhälle. Men vi är övertygade om att vi är de endasom har en ideologi som bär när det gäller att förändra industrisamhället, tabort dessa avarter, verkligen se till att samhället står i människans tjänst. Tillslut måste jag konstalera att jag inte fick något rejält svar med konkretauppgifter om hur del skall gå till att klara utbyggnaden av de 25 000 platsersom fattas i dag-och fritidshem eller de 180 000 platser sommåste komma lill fram mot mitten av 1980-lalet föratt beslut 1976skall kunna fullföljas. När här sägeratt de två senaste regeringarna harmissgynnat barnfamiljerna och den sociala tryggheten finns det skäl alt erinraom exempelvis atl pensionerna - för att tala om de äldre först - har ökat i dentakt som har utlovat och att stödet till barnfamiljerna genombarnbidragen har ökat mer än vad som motsvarar penningvärdeförsämringen. Vii kan inte medverka i en politik som sätter barnfamiljerna på undantag.Här talade om att endast den socialdemokratiska ideologin kanverka solidariskt. Jag vill med bestämdhet hävda att vi i alltidhar medverkat i en sådan politik som har gett de utsatta grupperna i samhälletden trygghet de förtjänar och är berättigade till. Del är en solidaritet som viinte viker från. Det är också med den utgångspunkten som vi har lagit säte iregeringen, det framgår tydligt av regeringsförklaringen. Det är också det somär utgångspunkten för vårt förslag att höja barnbidragen. Vi hoppas också attden utredning som arbetar när del gäller barnfamiljernasekonomiska situation snabbt skall lägga fram förslag, så att vi får entotalbild av hur barnfamiljerna verkligen har det, och att vi därefter, inom deekonomiska ramar som står till buds, skall kunna ge dem ett bättre utgångsläge.Jag är helt medveten om, ochjag tycker att det närmast är en självklarhet, atlen materiell grundtrygghet är en förutsättning för att man också skall kunnauppleva det andra vi är ense om är så viktigt, livskvalitet i form av gemenskapoch känslan av att inan behövs. De två beståndsdelarna -ekonomisk trygghet ochkänslomässig trygghet - är beroende av varandra, och vi får alltså inte bortsefrån den andra delen. Närdetsedan gäller utbyggnaden av barnomsorgen delarjag uppfattningen att det ärmycket olyckligt att inte de mål som har fastlagt har kunnat uppnås.Det var därför jag sade all Jag skall göra vad jag kan för alt åstadkommaförbättringar. Jag skall ta kontakter med och diskutera hur viskall lägga upp det hela för att så snart det någonsin är möjligt nå uppsattamål. Detär många barn som far illa, och deras föräldrar far illa när man har en otryggbarnomsorg. Många unga som vill gå ut i arbetslivet kan inte göra det på grundav att de inte far en god omsorg för sina barn. Därför måste vi använda allainstrument, alla möjligheter, för att tillgodose behovet av barnomsorg, idaghem och familjedaghem. Vi måste också medverka till all utbildadagbarnvårdare, så all också de för den trygghet som de är berättigade till -de som upplåter sina hem för vård av barn. Detgäller naturligtvis också att ha kvalitet på barnomsorgen. Det får inte varaenbart en tillsyn - det skall vara en omsorg, en utvecklande och stimulerandemiljö, där barnen får lära sig att ta ansvar, där de får medverka i det dagligalivet och på det sättet blir bättre rustade för de prövningar som kommer iframtiden. Det är det som är kvalitet, och det fordras utbildning, del fordrasmänniskor som har insikt om barns behov för att vi skall klara av den delen.Även på del området pågår ett utredningsarbete. Materialet är nu ute på remiss,och förhoppningsvis kommer regeringen därigenom ganska snabbt att fö ettunderlag för konkreta åtgärder. Vihar inte delade meningar om vilka mål vi skall uppnå. De här frågorna är enlika viktig del i den ideologi jag företräder som jag förmodar att de är iBirgitta Dahls ideologi. () replik: Får jag först ta upp det som sade om pensionärerna,eftersom det är elt missvisande påstående som valsade runt i hela valrörelsen. Pensionärernaspensioner har dess bättre höjts till följd av eltriksdagsbeslut som fattades på förslag av den socialdemokratiska regeringen.Det var lur alt vi fattade det beslutet innan vi fick den borgerligaregeringen! Pensionerna har dessutom behövt höjas extra ofta, eftersominflationen varit så hög. Det är, , inte precis något alt skryta överatt man varit tvungen att utlösa indexregleringen så ofta. Barnfamiljerna har intehaft någon motsvarande indexreglering, och det är lögnatt påstå att barnbidragen har höjts i takt med inflationen. En vanliglöntagare har fött en levnadsstandard försämring som motsvarar en månadslön.För barnfamiljerna, som har många alt försörja, är försämringen mycket större.Och inte har barnbidraget höjts så mycket. Däremot har, som Jag påpekade,mellan 150 000 och 200 000 barnfamiljer förlorat sina bostadsbidrag. Del rörsig i allmänhet om hemmafru familjer. Varför har ni låtit det ske? Jaghörde i går de borgerliga företrädarna stå och tala om att vi måste ha enåtstramning och att vi måste ompröva en rad sociala förmåner, som vi är vanavid all ha. Jag skulle vilja fråga såsom ansvarig för det socialaområdet: Vilka sociala förmåner är del som skall omprövas? Och vilka är det somöver huvud taget skall fö en chans till förbättring i den här situationen? Sedanvill jag upprepa min fråga, för den har Jag fortfarande inte fått något svarpå: Vilka praktiska åtgärder är det som skall till för atl klara nödsituationennär del gäller barnomsorgsulbyggnaden? Är beredd all ta itu mednågon av de åtgärder som vi har föreslagit här , nämligen att mantillsammans med skall upprätta en plan för hur vi skall uppnåmålen, först det som är uppsatt till 1981 och därefter def som var uppsatt tillmitten av , med full behovstäckning när det gäller barnomsorgen? beredda att verka för att en sådan plan upprättas? Är ni beredda att verkaför alt kommunerna för höjda statsbidrag därför att de statsbidrag som utgårhar urholkats av inflationen och är mindre värda än de var 1976? Är KarinSöder beredd att uppfostra sina partikamrater, som är kommunalpolitiker, ochandra borgeriiga kommunalpolitiker, så att de uppträder litet bättre ifortsättningen när det gäller barnomsorgen ute i kommunerna? Def är ju om barnomsorgen,om SIA-skolan och fritidsverksamheten för barnen och om en socialbostadspolitik till barnfamiljernas bästa som striden ute i kommunerna faktisktstår. När det gäller urholkningen av olika sociala förmåner så skulle man härkunna dra upp en lång rad jämförelser med vad som under socialdemokraternassista regeringsperiod hände beträffande inflationstakten, som ju då varavsevärt högre. Sådana Jämförelser skulle inte bli förmånliga försocialdemokraterna. Beträffandeframtiden vet vi att vi är i en svår ekonomisk situation, precis som alla andraindustriländer. Här gäller det att prioritera mellan olika åtaganden isamhället, naturligtvis inte bara inom den sociala sektorn utan vi måste ha entotalbild av hela samhällsekonomin. Det framgår mycket klart avregeringsdeklarationen vad som gäller för den sociala sektorn. Där slår att viskall stödja de svagaste i samhället och att vi skall driva enfördelningspolitik lill stöd förde utsatta i samhället. Det är svaret påBirgitta Dahls fråga. Det är alltså hela regeringen som står bakom delta. När det gällerbarnomsorgsutbyggnaden så har jag av naturliga skäl på den drygavecka som Jag innehaft mitt ämbete inte hunnit la de kontakter som ärnödvändiga för att konkret kunna svara på fråga i det häravseendet. Det är Ju viktigt att de åtgärder man vidtar sker i samförstånd meddeberördaparlerna,idet här fallet kommunerna. Men kunde ju halyssnat på mitt anförande, därjag sade att det är viktigt att fö sådana planerför barnomsorgen aft det blir möjligt att uppfylla de mål som haruppställt. Detta är utgångspunkten för del arbeie som vi nu tillsammans skallinleda. Närdet gäller kommunpolitikernas möjligheter all tillgodose kravet på en godbarnmiljö säger mig min erfarenhet atl det kan tänkas atl det ibland kanbehövas diskussioner inom alla partierom vad som är bra och vad som är bäst förbarnen. Det är inte alltid bara en fråga för det parti somjag tillhör, utan detkan gälla alla. Det viktiga är att vi för en dialog där barnens synpunkter ochderas behov i alla sammanhang kommer till uttryck i samhällsplaneringen. Därhar vi en gemensam uppgift, och Jag tror att vi i långa stycken har gemensammavärderingar i det här avseendet. Om och jag och flera andraställer upp på detta, skall vi säkert också med framgång kunna genomföra de förbarnen så viktiga målen. Tredjevice talmannen anmäldeatt anhållit att till protokollet fåantecknat att hon inte ägde rätt till ytteriigare replik. Jag ber att fö hälsa en ny socialminister välkommen. Det har Ju varittäta byten, men de har inte varit så täta atl vi inte önskar ett byte än engång - så alt vi för en socialdemokratisk socialminister och en socialdemokratiskregering. Jagskall dröja litet vid det som har varit inne på i sitt inlägg, ivarje fall i ett kort avsnitt, nämligen den sociala utslagningen. Vihar här aft göra med ett kort perspektiv och ett långt perspektiv. BirgittaDahl har i en slor del av sitt anförande uppehållit sig vid det långaperspektivet. Vad ärdet för samhälle vi skapar för våra barn och för osssjälva?