prot · G309164 · 1979-12-31 00:00:00 — Detinnebär samma krav på lönsamhet som för de andra storvarven, även om tidfristenär längre än den vi diskuterade under hand i utskollet - vi satte ju gränsenlill 1983. I den socialdemokratiska motionen saknas däremot anknytningen klarl angiven lidsfrist. Men varför har då utskottet utformat silt betänkande påelt sätt som i sina praktiska konsekvenser lätt kan leda till ökade kostnaderför varvspolitiken? Ja, det är ju helt enkelt på det sättet atl det måslefinnas majoritet för en förbättring, om den skall kunna genomföras. Att man i politiken tvingas föreslå sådant som är inte denbästa ulan kanske den nästa bästa lösningen - och gör delta på grund av de politiska förutsättningarna för atl nå ett beslut - är så vanligt atl det hör till de grundläggande arbetsvillkoren inom politiken. Man kan därför bara konstatera atl ett eventuellt regeringsnederlag pä den här punkten tillhör de självförvållade nederlagen. När ett statsråd lägger propositioner med muntliga tillägg om att saker och ting får ordnas i utskottet - något som inte brukar förekomma och som kanske inle heller bör förekomma - hänger 70 förutsättningarna för framgångförstås nära samman med om statsrådet i fråga sedan är beredd att medverka lill all man verkligenlöser saken i utskottet. Jag kan bara tillägga alt vi från utskottets sida,även om vi gjort åtskilliga förändringar i propositionen, också har gjort enhel del för att statsrådet skulle slippa just det här speciella nederlaget. Vi hade inte gjort oss det besväret om vi inte hade varitövertygade om att den lösning vi diskuterade i vart fall var lika sakligthållbar som det förslag i propositionen vi nu trots allt stannat för. Vi hademed andra ord inte möjlighet att välja det bästa förslaget, och jag yrkardärför bifall fill utskottets förslag. Den arbelsmarknadspolitiska delen avpropositionen belyses här i debatten mer av våra kolleger iarbetsmarknadsutskottet. Jag har redan gjorl kommentarer beträffandeLandskrona. Rent allmänt kan sägas alt näringsulskottet har samma uppfattningsom arbetsmarknadsutskottet i fråga om den sysselsättningsgaranti somsocialdemokraterna föreslagit och om hanteringen av det Projekt 80 .som nufinns i . Vid de kommande överläggningarna omsysselsältningspolitiska insatser vid varven får man väga den omständighetenatt anslällningsgaranfin finns vid vissa varv mot de invändningar som kanriktas mot systemet. Det är således tveksamt om statsmakterna för enskildaförelag eller branscher i princip skall göra sädana åtaganden som P 80 innebär.Bl. a. kan anställda i andra branscher eller företag med problem anse sig harätt till samma garantier. I den socialdemokratiskareservationen rörande P 80 framhålls det stora antalet äldre och begränsatarbetsföra inom projektets ram. Någon klar bild över hur kostnaderna fördelashar man inte. Det är just detta skall få , kan vi från utskoltsmajoritelenssida då konstatera. Det är också mot den bakgrunden som näringsutskoltet - likalitet som arbetsmarknadsutskottet - ser som en slupstockför projektet. Eftersom höstens riksdagsbeslut kan väntas tämligen sent ser viinga hinder för atl P 80 får fortsätta en bit in på 1981. Utskottet har intenågot atl erinra mot att regeringen får besluta om att projektet fär fortsättanågon tid in på 1981 om del bedöms lämpligt. Arbetsmarknadspolitiska medel är till för att hindra arbetslöshetoch för att fä vår arbetsmarknad att fungera bättre. Problemen i det här falletär myckel stora. Många människor är direkt berörda. Vi måste se till att vi fåren konkurrenskraftig industri - ett näringsliv som kan exportera och ge oss deresurser vi sä väl behöver i vårt nuvarande ekonomiska läge. Men trygghetenlill anställning har ett värde i sig. Del är därför vi inom hårthar tryckt på det sociala ansvaret - en omvandling i acceptabla former, Deförändringar vi från utskottets sida har föreslagit i propositionen har bl. a.detta till mål. Ge varven en chans, men ställ krav pä dem! Se till att detfinns ett skyddsnät, men verka for att det inte skall behövas! Vissa varvsfrågor, m. m. PERWESTERBERG (m): Orderstockarna vid världens varvsindustrierhar nu sjunkit kontinuerligt t. o. m. 1978 från en mycket hög nivå som vi hade1974. De stora orderstoekarna sistnämnda år möjliggjorde under etl flertal årett högt Vissa varvsfrågor, m. m. kapacitetsutnyttjande - detta framför allt fram t. o. m.1977. Därefter har kapacitetesutnyttjandet, i första hand i de svenskastorvarven, sjunkit ganska kraftigt. Bedömningar om orderingången till varvsindustrin under1980-talet har gjorts av flera internationella organisationer inom varvs- ochsjöfartsnäringarna. Gemensamt för dessa bedömningar är att en betydandeöverkapacitet kommer att råda inom varvsindustrin under hela 1980-lalel. Under förutsättning av ett framgångsrikt utvecklingsarbeteinom Svenska Varv bedömer företagsledningen att den genomsnittliga årligaförsäljningsvolymen , som dagens beslul skall beröra,motsvarar ungefär 4,9 miljoner direkta produktionstimmar. uppgården kapacitet som finns inom Svenska Varv till ca vidvarven. Riskerna för att inte tillräckligt framgångsrikt kunnagenomföra detta nödvändiga utvecklingsarbete är förhållandevis stora inomsamtliga affärsområden som Svenska Varv har tänkt sig att arbeta inom,möjligen med undantag för bulkfartygen. Detär därför osäkert om en lönsam volymav ca 5 miljoner direkta produktionstimmar per är kan uppnås, som Svenska Varvsstrukturplan förutsätter. Svenska Varv framhåller att den proportionella minskningenav produktionsvolymen vid vart och ett av slorvarven under senare är har gjortatl samtliga storvarv har ett lågt kapacitetsutnyttjande med åtföljandelönsamhetsproblem. Detta har försämrat varvens konkurrenskraft. Fortsattaproporfionella minskningar skulle ytterligare försämra konkurrensförmågan påett sådant sätt att varje varv blir nedläggningshotal om det inte redan är deti dag. Den starka minskning av produktionsvolymen som förutses är därför intemöjlig att genomföra genom en ytterligare proportionell minskning vid varjevarv. Det blir därför nödvändigt att lägga ned en eller flera varvsenheter. Från näringspolitiska utgångspunkter är det väsentligt attvarvens produktionsvolym anpassas till marknadsförutsättningarna. Skälen ärnaturligtvis flera. Statens kostnader för varvsindustrin har enbart under åren1977-1979 uppgått till ca 12 000 milj. kr. Detta innebär kostnader-förskattebetalarna-som uppgår till ungefär 0,5 milj. kr. Del ärväldigt mycket pengar per anställd och är, satsningar som är tämligen unika idet svenska näringslivet. Solidariteten mellan skilda landsdelar kräver också att samhälletsinsatser kan koncentreras lill de delar av landet där behovet är störst. Moderata samlingspartiet krävde i en partimotion -vid föregående års riksdag - en kraftig neddragning avvarvskapaciteten till en nivå som då motsvarade marknadsförutsättningarna. Viförordade en neddragning lill 6 miljoner direkta arbetstimmar och nedläggningav två storvarv. Utvecklingen har i allt väsentligt gett oss rätt i debedömningar som då gjordes i nämnda motion. Det måste vara ett oavvisligt kravi årets varvsbeslul att Svenska Varv kan uppnå lönsamhet 1985. I annat fall börSvenska Varv avvecklas-efter det alt oerhört myckel pengar under tio års lid Vissa varvsfrågor, m. m. satsals påatl rekonstruera företaget, satsningar som är unika näringsliv oeh svensknäringspolitik. Svenska Varv har i sin strukturplan med utgångspunkt imarknadsutrymmet bedömt hur stor kapacitet som kan behållas vid Svenska Varv.Svenska Varv har sedan sett hur olika varvsenheter kan kombineras förtillverkning av de båtar som marknaden kan ta emot och som man förhoppningsviskan sälja fill någorlunda rimliga priser. En viktig aspekt har då varit att varvsenheternamåste vara tillräckligt slora för atl snabbt och säkert kunna leverera - enaspekt som återkommer i den partimotion vi avlämnade vid föregående årsriksmöte. Öresundsvarvet var den enhet som på grund av storlek ochproduktionsinriktning bedömdes som svårast att passa in i en förändradstruktur. Svenska Varv föreslog därför nedläggning av Öresundsvarvet. I denbedömningen kan jag instämma. Denna debatt borde snarare handla om ytterligarenedläggning av etl slorvarv, dvs. tvåvarvslösning, än om behällande av samtligafyra slorvarv - som faktiskt har diskuterats i denna kammare.Öresundsvarvet har inte gått med pä Svenska Varvs bedömning om varvetsnedläggning. Det är kanske föga märkligt. I en längsiktsplan visar man altvarvet kan uppnå lönsamhet till 1985. Öresundsvarvets ledning har gjort enprognos för ett antal projekt, främst specialfartyg. Dessa skulle byggas med enreducerad kapacitet vid varvet. Varvet skulle dras ned till av dagenskapacitet. Andelen nybyggnad av fartyg skulle minskas från till 54 %.Reparationsverksamheten skulle öka. Antalet anställda skulle minskas från 2 500innevarande år till 1 800 . Detta skulle ske huvudsakligen genomnaturlig avgång. Öresundsvarvet bedömer resultatet under perioden 1980-1985så att det skulle bli förhållandevis begränsade föriusler. Åren 1980-1983skulle ge en förlust på 203 milj. kr., medan under periodenskulle ge etl överskott på 170 milj. kr., allt enligl Öresundsvarvels egnaplaner. Prognoser för lönsamhet är självfallet beroende av vilkenmarknadsbedömning man gör. Öresundsvarvet konstaterar atl det blir ganskabetydande förluster pä samlliga inneliggande order utom en. Prognosfartygen -som man inte har order pä - skulle däremot gä med vinst enligl Öresundsvarvetsprognoser. Del är en mycket, mycket optimistisk bedömning, som jag definitivtinte kan instämma i. När del gäller specialfartygen nämns som konkreta projektSSAB;s transportsystem och . är inte aktuellt, då SSABvalt järnvägstransporter i slället. Trots delta bedömer fortfarandeÖresundsvarvet chanserna lill avslut som goda. ärytterligt osäkert och kan möjligen realiseras . För atl få den kostnadstäckning för färjor somÖresundsvarvet förutser måste prisnivån för färjor gå upp . Del är en ganskaoptimistisk bedömning. I övrigt nämns ett antal myckel lösliga möjligheler tillnya marknader. Optimismen i planen kan illustreras av prognosen för 1982.När planen gjordes trodde varvet att del skulle kunna få order på specialfartygför Vissa varvsfrågor, m. m. leverans 1982 med kostnadsläckning. Under vårenhar kontrakt tecknats för tre ytterligt standardmässiga fartyg som ger endast75 % kostnadstäckning. Fartygen skall levereras till 1982, och denleveransen innebären förlust på ytterligare 90 milj. kr. Fartygen kommer atlbelägga halva kapaciteten pä Oresundsvarvel. Vidare byggde Öresundsvarvet fyra specialfartyg lill . Tvä båtar levererades , de resterande i år.Kostnadstäckningen för den första båten var - man fick alltså barabetalt för hälften av kostnaderna. Priset låg under materialkostnaden. En vissförbättring uppnäs troligen för senare bålar genom serieeffekler, men dennaförbättring kommer ändå alt vara förhållandevis liten i jämförelse med deförluster det i della sammanhang är fråga om. De allvarligaste konsekvenserna av atl Öresundsvarvetbehålls kan kanske inle räknas i kronor och ören för skattebetalarna. De gälleri stället hur verksamheten pä Öresundsvarvet kommer atl inverka pä de mindreoch medelstora varven. Det är här de stora problemen egentligen ligger. Öresundsvarvets plan förutsätter vidare alt varvet fårbehålla sin reparationsverksamhet. Regeringen menar alt denna verksamhet skallöverföras lill för alt skall ges större möjligheter atl klarasin volym. skall ju vara inriktat pä att bygga myckel stora fartyg.Kapaciteten måsle därför vara hög. Redan i Svenska Varvs strukturplan är detproblem för alt fylla ut nödvändig kapacitet under 1980-lalets förstaår. Om reparationsverksamheten inte överförs frän Öresundsvarvet, måsteytterligare pengar slussas lill för att medge annanutfyllnadsproduklion, som inte ger kostnadsläckning. Öresundsvarvels storlek och produktionsinriktning gör attdet, som sagl, främst konkurrerar med mindre och medelstora varv, framför alltnär det gäller byggandet av mindre specialfartyg. Del är svårt atl se hurÖresunds-varvet skall kunna behållas utan alt allvarliga konsekvenser uppstårför småvarven. Oresundsvarvel har lika stor kapacitet som övriga smävarvtillsammans. I den bedömning som gjordes av den kommission sorn undersökte demindre varvens situation konstaterades att kapaciteten - efter nedläggning avett par smävarv och Öresundsvarvet - ändå överstiger marknadsulrymmet . Om man antar atl Oresundsvarvel i framliden kan beläggakapaciteten med en produktion till kostnadstäckning, blir förlusten ca 200milj. , totalt ca 1 200 milj. kr. Det ärmyckel pengar för alt man skall kunna behålla en förhållandevis begränsadsysselsältning. Det skall dock medges alt bedömningen av procenttalet hargjorts av Svenska Varvs ledning och alt den bedömningen kanske är någotpessimistisk. Vad beträffar varv kan jag inle se några bärandeskäl för atl en större nybyggnadsvolym - som föreslås i reservation nr 3 - skullevara en förutsättning för atl varvet skall kunna överleva. Möjligheterna allväsentligt öka volymen vid bällre marknadsförutsättningar kvarstår ju. Detfinns möjlighet att där mycket kraftigt öka produktionen, om man kunde teckna ordertill full självkostnadstäckning. Den möjligheten har utskottet lämnat Nr 164 Till dess finns det ingen anledning att hållavolymen på en hög nivå Xorsdaeen den när del gälleren enligl min uppfattning olönsam fartygsproduktion. Vad gällerreservation nr 4 kan det enligt utskottets uppfattning vara _ önskvärtatt någon form av produktion vid Varf kvarstår under ,,. förutsättningatt detta inte ytterligare kommer atl belasta Svenska Varv eller ' JO m. m. skattebetalarna.Att däremot, som reservanterna vill, låsa Svenska Varvs ledning tror vi skullevara besvärande och kanske ödesdigert. Trots den socialdemokratiska reservationen till förmän fören fortsatt fartygsproduklion vid Oresundsvarvel vill samma reservanter införaen generell anslällningsgaranli inom Svenska Varv. Jag har ännu inle sett någrasom helst kostnadsberäkningar för en sådan anslällningsgaranli. Men jagtror attvi kan vara säkra på att kostnaderna i varje fall inte kommer att bli små. Ärdet de socialdemokratiska reservanternas mening all samhället vid alla hot iframliden om friställningar skall gå in med en form av anslällningsga-ranfi?Det kommer atl bli nödvändigt på mänga ställen i så fall. Finns det någraekonomiska beräkningar på kostnaderna för sådana anställningsgarantier, gm deskulle bli legio och om man inom svensk näringspolitik skulle gä in med sådanaså fort det blev problem med sysselsättningen någonslans? Man kan också frågasig vad detta kommer alt leda till i form av risker av en i det närmastestatisk eller stillastående samhällsutveckling oeh i form av elt visst slag avstrukturomvandling? Eller utgör varvsregionerna någol specialfall förreservanterna i utskottet? Varför skulle man i så fall prioritera satsningarnai framför alla andra delar av landet, där maninle är beredd alt göra dessa mycket slora insatser? Utskottets förslag möjliggör en minskning av varvenskapacitet och därmed även av personalstyrkanunder socialt acceptabla former. Som har nämnts här i kammaren haromfattande åtgärder för att klara sysselsättningen under acceptabla former viden sådan neddragning ullovals av regeringen. Jag kan inte finna något skäl föratt vi med hjälp av skattepengar skall skjuta problemen framför oss. När det gäller den penningtilldelning som behandlas idetta belänkande har det rätt en viss förvirring om hur myckel resp. förslag skulle komma att kosta. Sä mycket tror jag dock är klarl alt det socialdemokratiska förslaget kommer atl bli dyrbarare. Man har i jämförelse rned regeringens förslag föreslagit en ökning av avskrivningslånen med 225 milj. kr., en ökning av skuldbreven med 107 milj. kr., ökade bidrag till utveckling med 100 milj. kr. och ökade anslag till utvecklingsfonder med 75 milj. kr. Däremot har man dragit ned pä medelstillskoltet med 632 milj. kr. i förhällande tillregeringens förslag. Det förutsätter atl reservanterna hävdar alt förlusterna på varvet kommer att bli mycket mindre än vad Svenska Varv och regeringen förutsätter. Del rör sig här om en skillnad på 440 milj. kr., som alltså intepä något sätt skulle gå till spillo om den borgerliga majoriteten inäringsutskottel skulle vinna och Öresundsvarvet skulle kunna klara någon form av lägre förluster . Dessutom förutsätter vi från den borgerliga majoriteten atl det blir nödvändigt atl skriva ned Öresundsvarvets anlägg- 75 Vissa varvsfrågor, m. m. I ningsvärde mer än vadreservanterna vill. Man kan nämligen allvariigt ifrågasätta det ekonomiskavärdet av dessa anläggningar. Med hänvisning lill vad jag här framfört berjag att fä yrka bifall fill utskoltets hemställan under samtliga punkter ochavslag på reservationerna 1-9. Jag får meddela att anslag nu uppsatts om deltasammanträdes fortsättning efter sedvanlig middagsrast. ERIKJOHANSSON (s): Den fortsatta omstruktureringen av densvenska varvsindustrin kommer alt innebära ytterligare friställningar i deberörda varvsregionerna. Då industrisysselsältningen i dessa regioner varitvikande under 1970-lalet kommer förändringarna inom varvsindustrin atl fåallvarliga konsekvenser för sysselsättningen. För och harindustrisysselsättningen minskat med mer än10 %. Tyvärr räknar man med att den utvecklingen skall fortsätta även underförsta hälften av 1980-lalet. Mot denna bakgrund är det självklart för osssocialdemokrater att ägna sysselsättningsfrågorna stor uppmärksamhet i sambandmed förslagen om neddragning av den svenska varvskapaciteten. Departementschefen anmäler i propositionen all han avseratl återkomma lill med förslag lill åtgärder päsysselsättningsområdet. Delta är helt otillfredsställande. Det kan inte vararimligt att skulle fatta beslut om den svenska varvsindustrinsstorlek utan atl få uppgift om vilka åtgärder regeringen föreslår föralt upprätthålla sysselsättningen och dämpa den sociala oron på de berördaorterna. I vär partimotion 2019 föreslår vi därför att riksdagenredan nu skall ta ställning till konkreta förslag för att hållasysselsättningen uppe. Vi föreslår bl. a. alt den nu gällandeanställningsgaranlin för de varvsanslällda skall bibehållas under den kommandeomstruktureringsperioden och utsträckas till atl omfatta även varven iBlekinge. Vidare föreslär vi att ett handlingsprogram utarbetas föratt skapa ny sysselsättning på varvsorterna. Slutligen anser vi att deregionala utvecklingsfonderna i . ochBlekinge län skall tilldelas elt bidrag på vardera 25 milj. kr. för stöd tillutvecklingsprojekt i varvsregionerna. I mitt inlägg kommer jag alt koncentrera migpä frågan om anslällningsgaranli i varvsorlerna i anslutning lill reservation 8i näringsutskoltets betänkande. har beretts tillfälleatt yttra sig över delta, och vi socialdemokratiska ledamöter har anmältavvikande mening, Mina partikamrater i utskottet, och ,kommer senare i debatten atl beröra även övriga frågor som vi tagit upp i värtyttrande lill näringsulskottel. I samband med varvsbeslut föreslog visocialdemokrater att de anställda vid de berörda storvarven skulle omfattas aven anställningsgaranti. Vi krävde att staten som arbetsgivare skulle ta siltsociala ansvar, och detta krav kvarstår . majoritet bifölldel förslaget. En särskild organisation, Projekt 80 AB, bildades i föratt la hand om den övertaliga varvspersonalen. Ett huvudsyfte med P 80 varsocialt, dvs. alt undvika otrygghet och utslagning och svåra sociala problem.Ett annat var ekonomiskt: den återstående personalstyrkan vid varven skulle gesen sådan sammansättning atl en fortsall effektiv produktion skulle bli möjlig.Etl tredje motiv var att man genom intensiva anpassningsåtgärder villeåstadkomma en smidig - och därmed också från samhällsekonomisk synpunktfördelaktig - överföring av övertalig personal till nya arbeten. P 80 är en organisation inom ramen förSvenska Varv. Förde personer som går över till projektet föreligger inte någonformell uppsäg-ningssilualion. En del av dem kan genom P 80, tillfälligt ellerpermanent, slussas tillbaka in i det ordinarie arbetet vid varven. Enhuvuduppgift för P 80 är olika typer av långtgående och individanpassadeåtgärder för alt underlätta övergången till annal arbete. Hit hör exempelvisindividuellt anpassad och riktad utbildning. Den är ofta upplagd i samråd medblivande arbetsgivare. Hit hör också stöd till platssökande vidanställningsbesök hos nya arbetsgivare oeh bidrag lill arbetsgivare vidanställning av svårplaeerade. En annan uppgift för P 80 ligger i alt, medutnyttjande av den lill projektet anmälda personalen, bearbeta olika förslagsom kan leda till en ny industriell verksamhet vid varvsorterna. , sociala myndigheter, fackliga organisationer och andrasamhällsorgan utgör härvid värdefulla inslag. Trots vissa problem är bedömningarna av den s. k. P80-verksamheten positiva. Del måsle konstaleras alt organisationen inneburitslora fördelar ur både mänskliga oeh förelagsekonomiska aspekter. Farhågornaatt projektet skulle verka hämmande på rörlighetsbenägenheten hos de anställdahar inte besannats. Som väntat har del emellertid visat sig atl en del av denövertaliga personalen är svär att placera pä den öppna arbetsmarknaden. Detfinns flera orsaker lill det. Varvsarbetet är till sin karaktär tungt och riskfylltmed förslitningar och skador som resultat. Den snabba neddragningen av varven iGöteborg har vidare lett till en personalsammansättninginom varven som markant avviker från sammansättningen pä arbetsmarknaden i stort. Kostnaderna för garantin anges vara ca 266milj. Bakom de relativt höga kostnaderna för P 80 torde bl. a. ligga detstora inslaget av äldre och begränsat arbetsföra. Någon redovisning av hurkostnaderna fördelas på olika ändamål ges inte i propositionen. Enligt vadutskottet inhämtat har inte mindre än 115 milj. kr. av den totala summananvänts till pensioner. Utan en ingående analys av verksamheten och kostnadernasfördelning är det emellertid inte möjligt att göra en tillförlitlig bedömningav i vilken utsträckning kostnaderna för P 80 i realiteten ersätter andrakostnader, som skulle uppstått om inle verksamheten kommit fill stånd. Vissa varvsfrågor, m. m. ISjr 164 av de ursprungligen 1 600övertaliga återstår nu ca 500 personer, som ännu Vissa varvsfrågor, m. m. inle harkunnat beredas nya arbeten. Härav är 240 personer , 75 personervillkorligt arbetsföra och 100 personer kan betraktas som socialmedicinskafall. Från har man pekat pä atl det redan medhänsyn till de människor som omfattas av P 80 är motiverat att fortsättaverksamheten efter utgången av 1980. Om verksamheten avbryts riskerar man atlen del av det anpassningsarbete som pågår inle kommer alt leda till resultat.Eftersom de som omfattats av P 80 fortfarande formellt är anstiillda vid varvenkommer de vid elt avbrytande av P 80-verksamheten att återgå dit. De kommerdärmed alt ingå i den totala personalstyrka som skall anpassas till en väntadkrympning av varvskapaciteten. Med förslaget om anställningsgaranli ville visocialdemokrater i första hand värna om de äldre och handikappade, som harsvårt att hävda sig på den öppna marknaden. Erfarenheterna av P 80 har visatalt anställningsgarantin under den smärtsamma omstruktureringsprocessen inomvarvsindustrin fyllt en viktig funktion för speciellt dessa kategorier. Denna bakgrund kan ge svar till dem som varit kritisktinställda fill denna fråga. Viär för vår del-med vetskap om P 80:ssammansättning-medvetna om möjligheten att skapa sysselsältning förmänniskorna. När detta sker i samverkan med de fackliga organisalionerna, medde sociala myndigheterna och övriga samhällsorgan har vi en garanti för attdessa människor skall få ett arbete. Det ger också möjlighet till att ingåendepröva de olika vägar man kan beträda för alt skapa sysselsältning. Del harvarit vägledande och avgörande för oss reservanter. Även om konjunkturen blivit bättre sedan 1978är vi rädda för alt främst de äldre och handikappade varvsarbetarna får svårtatt hävda sig på den öppna arbetsmarknaden.