prot · G309153 · 1979-12-31 00:00:00 — sedanär det kanske mest påtagliga beviset för att enigheten i denna fråga i Åtgärder mot själva verket är oerhört stor. m. m. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren biföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Proposifioner gavs på bifall fill dels utskottetshemsfällan, dels reservationen av m. fl., och förklaradesden förra proposifionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplåstes och godkändes följande votéringsproposition: - Den som vill atf kammaren bifaller utrikesutskottetshemställan i betänkande 27 mom. 4 rösfrar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av m.fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåCarl begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 159 Nej - 158 Utskoftets hemsfällan bifölls. Mom. 6-9 och 11-15 Proposifioner gavs på bifall till dels utskottets hemställan,dels mofion 1135 av m. fl. i motsvarande del, och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition; Den som vill att kammaren bifaller utrikesutskottetshemsfällan i betänkande 27 mom. 6-9 och 11-15 röstar ja, den det ej villröstar nej. Vinner nej har kammaren bifallit motion 1135 av LarsWerner m.fl. i motsvarande del. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. rösträkningverkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följanderesultat: Ja - 299 Nej - 18 Utskottets hemställan bifölls. § 8 Regionalpolitiken (forts.) Fortsattes överläggningen om arbetsmarknadsutskottefs betänkanden /80:23 och 29. GÖTEJONSSON (m): Under torsdagens regionalpolitiska debattägnades av naturliga skäl stor del av fiden åt särskilda ekonomiskastödinsatser på skilda orter och i utsatta regioner. Vi är några moderata motionärer som i motion 1468 tagitupp frågan om utvecklingen pä landsbygden och hur man skall kunna undvikabehovet av kommande kostsamma ekonomiska samhällsinsatser genom atf skapamöjlighet för en naturlig utveckling på landsbygden. Vi menar att det behövs enhelhetsbedömning när det gäller att lösa de problem som ganska generelltförekommer beträffande stora delar av landsbygden utanför våra tätorter. Vi harockså pekat på att speciella sektorsintressen oftast kan motverka syftet med enpositiv utveckling på landsbygden totalt sett. Förslaget att man inom ramen för ett landsbygdspolifisktprogram skulle kunna få fram denna helhetsbedömning avvisas av utskottet.Enligt utskoftets uppfattning täcker länsplaneringen in frågor av detta slag.Man anser det bäst att inom ramen för denna gällande ordning aktualiseralandsbygdsproblemen generellt. Som tidigare angetts i debatten pågår arbetet medLänsplanering 80, och jag förväntar mig aft utskottet i samband med denslutliga bedömningen av denna planeringsomgång också tar hänsyn till de problemvi pekat på i mofionen. Låt mig dock, herr talman, helt kort beröra några aktuellafrågor. Jag börjar med bebyggelseutvecklingen. Beträffande bebyggelsen ute på landsbygden görs i dagolika bedömningar i kommunerna när det gäller tillkommande bebyggelse, beroendepå majoritetens uppfattning i dessa frågor. Många unga barnfamiljer har blivitvägrade byggnadslov och därmed också förvägrats möjligheten att bosätta sig pälandet. har man utrett frågor om samhälleliga stödinsatser för attklara normal glesbygdsservice, beroende på ett vikande befolkningsunderlag. Genom en generösare syn på tillkommande bebyggelse utanförplanlagda områden skulle automatiskt problemet med ett nödvändigtbefolkningsun- derlaglösas.Dettaskullei sin turinnebära att t. ex. lanthandeln kunde drivas Nr 153vidare utan speciellt samhällsstöd, aft de mindre skolenheterna kunde den bevaras i ökad omfattning och aft de sociala kontakterna mellangeneratio- nernabättre skulle kunna upprätthållas. Genom en sådan normal utveckling skulleockså behovet av särskilda styrda samhällsinsatser minska på skilda områden. Det finns vidare anledning understryka att medelåldern pålandsbygden är förhållandevis hög. Detta gäller även dem som är verksamma inomlantbruket och skogsbruket. I , där av jorden brukas iform av familjejordbruk, är niedelåldern ca 53 är. Vi står således inför enganska omfattande generationsväxling inom de areella näringarna, och dennagenerationsväxling kan fä mycket negativa konsekvenser för det agrarakulturlandskapet om inte en yngre generation får möjlighet atf på rimligavillkor fortsätta med verksamheten inom jord- och skogsbruket. Därmed kommerockså sysselsättningen i stort på landsbygden aft påverkas. I samband med jord- och skogsbruket och de tungatransporter som dessa näringar medför finns det också anledning att peka påvilken regionalpolitisk betydelse vägnätet i glesbygderna har. Trots gjordasatsningar finns det fortfarande omfattande glesbygdsområden där en lågvägstandard är hämmande för verksamheten och utvecklingen. En bedömningbeiräffande ytterligare omfördelning av befintliga resurser till förmån för demindre vägarna skulle här vara på sin plats, sett ur total landsbygdssynpunkt. Här finns åtskilliga andra exempel, men jagskall inte ytterligare argumentera i sak, utan jag utgår ifrån aft frågorna, ienlighet med vad utskottet anfört, kan bedömas inom ramen för kommandelänsplanering. Vad jag då främst tänker på är just den helhetsbedömning avlandsbygdsfrågorna som vi i mofionen efterlyser och som kan förebygga behovetav kommande kostsamma insatser från samhällets sida. Jag har, herr talman, från dennautgångspunkt inget annat yrkande än om bifall fill utskottets hemställan. ERICJONSSON (s): Det har sagts fidigare i den debatt beträffande arbetsmarknadsutskottetsbetänkanden nr 23 och 29 som är i gång igen att vi när vi i riksdagenbehandlar regionalpolitiken och den regionala utvecklingen ges fillfälle attlufta de lokala bekymren. Sådana har vi ju litet till mans, och det ärsannerligen infe små problem vi har att brottas med när det gäller utvecklingoch sysselsättning i de olika regionerna. I arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 23 behandlasmotion nr 735 som har inlämnats av de socialdemokrafiska riksdagsledamöternafrån . Syftet med motionen är atf åstadkomma insatser för att främjasysselsättningen och näringslivets utveckling i . Det är sant af t under 1960-falet hade enkraftig expansion, och den har på något sätt legat oss i fatet när vi nu underrätt har försökt aft uppmärksamma det övriga på våra problem.Det är väl egentligenförst som vi har fatt ett visst gehör för att våra problem iMalmöregionen är bekymmersamma. n. nära 4 000 arbetslösa i , och jag tyckeratl utskottet är väl optimistiskt när det i sitt betäkande konstaterar atfarbetsmarknadsläget har ljusnat i under de senaste månaderna.Tvärtom är det mycket mörka moln som drar fram mot och . Omregeringens proposition beträffande varven går igenom, innebär det att 1 800arbetare och tjänstemän på Varv avskedas. Men inte nog med det: iprakfiken betyder varvsproposifionen att varvet förr eller senare tvingas lägganed sin verksamhet. Därför ställer jag min förhoppning till att de borgerligariksdagsledamöterna från verkligen ställer upp för Varv den 5juni, så att varvet får resurser och kan fortleva - annars blir det nära nogkatastrof för . Utskottet har, när det talar om att arbetsmarknadsläget iMalmöhus län har ljusnat, som intäkt för detta tagit atf antalet lediga platserf. n. är större än antalet kvarstående arbetslösa. Utskottet säger bl. a. atfdet råder brist på verkstadsarbetare. Uttalandet är i viss mån riktigt när detgäller hela , men för Malmös vidkommande förhåller det sig någotannorlunda. Jag vill gärna nämna att fanns i mer än dubbeltså många sökande som lediga platser inom tillverkningsindustrin. Det är också vanskligt att göra jämförelser mellan antaletlediga platser och antalet arbetslösa, därför aft i realiteten är bilden någotmera komplicerad. I varje redovisad yrkeskategori finns det ju flera olikakompetensområden. En arbetslös verkstadsarbefare t. ex. kan därför ha svårt attfinna ett passande arbete bland de lediga platserna i den gruppen. En statistisk uppgift som klart visar tillbakagången iMalmö är atf antalet sysselsatta i industrin under 1970-falet har minskat medinte . Och får jag för atf ytterligare bestyrka Malmössysselsättningsbesvärlighefer redovisa en uppgift som kanske kan ha ett visstintresse: har ett mycket besvärligt arbetsmarknadsläge -därom är vi alla överens - och det föreslås därför att regeringen skall fåbemyndigande att ur förslagsanslaget Regionalpolitiskt stöd disponera 12miljoner för att främja den industriella verksamheten i . Jagtycker att förslaget är rikfigt, och jag stöder den socialdemokrafiskareservationen 4 vid betänkande nr 23, vilken utöver de nämnda insatsernainnebär ytterligare insatser i . Men jag kan ändå inte låta bli att nämna aft dä jag harstuderat arbetsmarknadsutskottefs utmärkta tabeller i bil. 2 vid det nyssnämndabetänkandet har jag funnit aft arbetslösheten för , i genomsnittför hela länet, 1979 var . För redovisas i arbetsmarknadsutskottetsbetänkande atf arbetslösheten i var densamma som för -3,. Naturligtvis haltar jämförelsen, men jag vill ändå säga aft för den somär arbetslös i år efter är känns det lika ohyggligt som för den som ärarbetslös och bor i någon annan del av landet. Det är därför som vi motionärer menar att det ärnödvändigt med kraftfulla Nr 153 åtgärder för att komma till rätta medsysselsättningsproblemen i Malmöom- Tisdaeen den rådet. Vi tror atf förslagtill sysselsättningspolifiska program för defta Det behövs en teknisk och ekonomisk kartläggningav möjligheten att stimulera och utveckla industriellt samarbete Regionalpolitiken mellan företag i fre största industribranscher- verkstad, kemi och livsmedel. En sådan sysselsättningsplanering bör också bl. a. tasikte på en samordnad utbildning, kunskapsspridning och forskning kringindustrins marknadskontakter och marknadsutveckling i EG:s norra marknadsområde. ligger ju nära kontinenten, och vi tror att ettspeciellt intresse bör ägnas åt att får möjligheter att utveckla de unikafördelar som finns när det gäller de stora exportmarknaderna på kontinenten.Jag tror aft detta skulle komma hela landet till godo genom en ökad export. Men är det tydligen på det sättet aft utskottet ärganska kallhamrat när det gäller statlig medverkan till utvecklingen iMalmöregionen. Utskottet menar att det är uppgift att klaraplaneringen. För min del tror jag emellertid att det krävs en ordentligsamordning av statliga, regionala och kommunala insatser för aft på ett riktigtsätt och så snabbt som möjligt utveckla regionen. Men lät så vara - jag har inget yrkande. Motionen får ses som ett försök att vinna förståelse förvåra besvärligheter i . har vi infe vunnit någotuttalat stöd från arbetsmarknadsutskottet för våra idéer. Jag kan därför inteutesluta atf vi återkommer med motioner och förslag till åtgärder isysselsättningsfrämjande syfte framöver. Just nu finns väl ingen annanmöjlighet än aft sätta förhoppningarna till och vänta och se vadden förmår när det gäller atf åstadkomma en åtgärdsinriktad länsplanering förMalmöhus län. I defta anförande instämde (). I den motion, nr 1465, som undertecknats av samtligasocialdemokratiska riksdagsledamöter frän , yrkas bl. a. pä en särskildnäringspolitisk kommitté för , med länsvisa arbetsgrupper. Vi har i motionenbeskrivit problemen inom de två näringsliv, och jag skall infe nuupprepa vad som sagts i motionen. Men låt mig erinra om att den snabba tillväxt som under1950- och 1960-talen kännetecknade särskilt inte numera är förhanden. Befolkningstillväxten har endast svarat emot landefsgenomsnittliga befolkningstillväxt. kan man alltså säga är ett iminiatyr - även i så måtto aft det bakom genomsnittet finns områden somstagnerat eller gått tillbaka och där regionalpolifiska åtgärder är välmotiverade. Arbetslöshetenligger - om jag alltjämt håller mig till - mer 95 än överlandets genomsnitt och har faktiskt gjort det under de senaste fre fyra åren.Ungdomsarbetslösheten har sin motsvarighet endast i etl fåtal andra län. 4-5 %av de unga går utan jobb . De förlorar tron på sig själva ochockså på det samhälle som de växt upp i. Som framgår av det intressanta materialet iutskottsbetänkandet är emellerfid verksamhet förarbetsmarknadsutbildning mycket ringa i . Av befolkningen mellan 16 och64 år är i och i län iarbetsmarknadsutbildning. Det är faktiskt bara - som har en mycketlägre arbetslöshetssiffra för ungdomen - som har ett fal som är jämförligteller t. o. m. något lägre än det som gäller för . Med hänsyn särskilt fill den stora ungdomsarbetslöshetenär det nödvändigt aft denna utbildning utvidgas i . Som vi alla känner till - och sorn också har erinrat om - står vi i inför fortsatta svåra påfrestningar.Flera industrier har varslat om personalinskränkningar, och de två stora varvenstår inför nedläggningshot resp. stark reducering av personalen. Tusentalsvarvsarbetare i och har redan fått lämna sina jobb. Och ävenom nu Öresundsvarvet kan räddas- vilket jag tror aft alla människor i Skåneönskar och hoppas - blir det ändå, det skall vi komma ihåg, 2 000-2 500 somunder fär sluta sina arbeten. Även andra näringar dras med problem, men jag skall nöjamig med att konstatera att arbetsmarknaden i , som redan är svag, kommeratt bli ännu sämre framöver - tyvärr. Jag skall i stället här ta upp enprincipiell fråga som jag tycker det är ganska angeläget att få belyst. På sina håll hävdas det aft det skulle vara ofint och fögarekommenderande för en riksdagsman aft fala om de bekymmer som finns i hemortenoch i den egna valkretsen. Jag har aldrig förstått den upphöjda filosofi somförutsätter att en riksdagsledamot skall frigöra sig från alla gruppintressenoch utplåna intresset för den bygd som vederbörande representerar. Varför harvi i så fall eft valsystem som utgår från atf skall ha en geografisktallsidig sammansättning? Jag har som många av er andra haft tillfälle atf läsatidningar . En del kommentarer har anknutit till både denregionalpolitiska debatt som vi har haft här och arbete över huvudtaget under den här sessionen. I söndagens läste jag enartikel som var skriven av signaturen . - jag förmodar att det ärchefredaktören själv som har hållit i pennan. Den var rubricerad Livet iriksdagen. "Somliga riksdagsmän har utmärkt sig mer än andraunder den gångna säsongen. senast har två folkpartister utmärkt sig fördåligt omdöme; det är en nästan oslagbar metod för den som vill skaffa sigextra publicitet."" senast heter det alltså, och man kan därför ganska välförstå vad redaktören menar. Finns det dåligt omdöme i detta sammanhang, är detsannerligen hos den redaktör som skriver på detta sätt. Jag tror inte att någon i dennakammare tror att den som fronderar mot sitt parti, som vill bevara Nr 153 jobben försina kamrater i hemorten, sorn vill skydda sin kommun frän att dö den sotdöden,gör detta uteslutande för att fä publicitet och bli uppmärksam- Beskyllningen är oförskämd och därtill en kränkning av densuveränitet RegionalpoliUken som riksdagsledamoten har rätt till i sin utövningav riksdagsinannauppdra-get. Det finns infe i våra grundlagar någon knäsattpartidisciplin eller andra lojaliteter som man skall behöva böja sig för. Ochgudskelov för det. Riksdagsmannen har att göra sina egna bedömningar och handladärefter. - den avgångne chefredaktören -behandlade i också den sockenpolitik som det har talatsom just i anslutning fill den regionalpolitiska debatten. Men han hade eft heltannat grepp pä frågan. "Kanske också är en by, också ensocken. Fråga mig infe vad består av för särintressen. Liberalaekonomer, utbildade i akademiskabondbyar världen över, kan säkert resa runt och anklaga de flestamänniskor för bytänkande, särskilt de vars sysselsättningar hotas." Vi som representerar vill alltså, som , också ha ett ord med i laget liksom andra här i kammaren somrepresenterar sina intressen när vi diskuterar regionalpolifiken. Vi har i , som jag redan har nämnt, en alldeles förliten andel av arbetsmarknadsutbildningen. Det är vår förhoppning att deansvariga observerar delta förhållande och rätfar fill det. Även om vi får enmjukare behandling av varvspropositionen än regeringen önskar, kommer vi iSkåne aft ställas inför problem aft omskola en stor del av arbetskraften. Detkommer att medföra större problem än vi någonsin har haft. Tusentals människori , och inånga andra kommuner kommer atf förlora sina jobb. Deregionalpolitiska stödåtgärderna för dessa människor, som inte vill någontingannat än atf få jobba och försörja sig, måste också bli beslutsamma ochresoluta för att problemen skall kunna bemästras. Jag har liksom velat erinra omde aktuella arbetsmarknadspolifiska problemen i , men jag har ingetyrkande att ställa. I detta anförande instämde , och (alla s). OVEKARLSSON (s); I arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 23 behandlas tvåmotioner, 1979/80:985 av mig själv och ytterligare några socialdemokrater samt1979/80:1847 av m. fl, socialdemokrater. Vi begär i motion985, där mitt namn står först, en ändring i förordningen om regionalpolitisktstöd, SFS 1979:632 och 812 12 §, så att kommuner i stödområde 5 och 6 harmöjligheter atf bygga industrilokaler för uthyrning om högst 1 500 m' medstatsbidrag på 55 resp, , även om kontrakt på 7 protokoll 1979/80:152-153 Nr 153 uthyrning saknas. Motion 1847innehåller i princip samma yrkande när det den S''"''" stödområde 6, 27 mai1980 '" j""' ' fattaderiksdagen beslut om regionalpolitiskt stöd, Beslutet avsåg, som jag ser det, aft öka möjligheterna för näringslivet i de ResionalpoUtiken delar av vårt landdär detta har haft svårigheter att utvecklas. De nya formerna för detregionalpolitiska stödet har många förtjänster, men det finns också brister ochskönhetsfläckar som det med mycket begränsade insatser från statens sida skullekunna gå att rätta till. En sådan sak ärdet som aktualiserats i de angivnamotionerna, nämligen stödet till byggande av kommunägda industrilokaler. Enligt de nu gällande författningarna. SFS 1979:632 och812 12 S. kan till komniuner i stödområdena 4, 5 och 6 utgå stöd i form avavskrivningslån för byggande av mindre industrilokaler på mindre orter. Dennamöjlighet är emellertid begränsad av några faktorer, som enligt mitt sätt attse på ett mycketolyckligtsätf begränsar möjligheterna aft utnyttja stödet. Enav dessa faktorer är kravet pä att det skall finnas hyresgäster, I principSKall kontrakt vara tecknat, och hyresgästen skall inte ha möjlighet att självbygga, I dagens läge innebär detta krav det allvarligaste hindretför byggande av kommunala industrilokaler, och därigenom får det en starktbegränsande effekt på möjligheterna att utnyttja stödformen. För åtminstonestödområdena 5 och 6, dvs, det inre stödområdet, borde dessa krav helt slopas. Bakgrunden till detta är att beslutsgången för ett ärendesom gäller byggande av industrihus med statligt stöd är så lång, atf detkrävs ett ordentligt förutseende och tålamod hos den företagare som vill flyttain i en sådan lokal, som möjligheterna att skapa fler arbetstillfälleni de svårast utsatta områdena ofta är avhängiga av möjligheterna aft snabbtställa lokaler till förfogande. För att inget missbruk skall uppstå genom en uppluckringav bestämmelserna har vi motionärer begränsat oss fill aft föreslå att kommunskall få bygga lokaler om högst 1 500 m' outhyrd yla. Utskottet besvarar motionerna genom att uttala atfprövningen inte bör vara alltför restriktiv och menar att någon ytterligareåtgärd inte behövs. Jag hoppas verkligen, herr talman, aft detta utskottetsuttalande fullföljs på ett sådant sätt att det primära syftet med stödformernablir ""att skapa ökade möjligheter till arbetstillfällen på orter därdet ur regionalpolitisk synpunkt är mest angeläget"', alltså att det blirfråga om en prövning som är generös och till förmån för kommunerna. Jag gör en positiv tolkning av utskottets skrivning ochförutsätter alltså att de önskemål som framförts av oss motionärer blirtillgodosedda. Mot den bakgrunden nöjer jag mig med vad utskottet anförtmen återkommer självfallet, om detta inte ger avsedd effekt. Som avslutning vill jag framhålla betydelsen av ökaderegionalpolitiska insatser för hela . Det måste till insatser i flera sammanhang, inte minst inom järn- och stålindustrin, för att minska verkningarna av vad som kommer att hända på gruvorterna, 98 Herr talman! Jag har för dageninget yrkande. Under defta anförande övertog talmannen ledningen avkammarens Nr 153 förhandlingar. PAULJANSSON (s): Kammarens debatter om regionalpolitiken brukarju bli både Regionalpolitiken långa och mångordiga. Den här debatten blirkanske något av etl rekord, eftersoni vi fick avbryta den och ta pingstledigtinnan den kunde fullföljas och vi kunde fatta beslut. Under mina år här iriksdagen tror jag inte att det har inträffat tidigare atf man har firat pingstmitt uppe i en riksdagsdebatt. En och annan ledamot av kainmaren har tydligen utgåttifrån att beslut i detta ärende skulle fattats i forsdags natt, och följden harbl, a, blivit att vissa tidningar ute i landet har meddelat sin läsekrets attbeslutet om arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 23 redan är fattat. Det ärnaturligtvis otillfredsställande aft medborgarna i landet blivit vilseledda pädetta sätt. Inte så sällan kallar man regionalpolitiskadebatt för Hembygdens dag. Det kan kanske ligga något i detta, men jag villnog protestera emot att detta uttryck används som något förklenande isammanhanget och mot att man ger ett intryck av atf vi enbart skulle uppträdasom bypolitiker som har svårt atf se någonting bakom den egna stugknufen. Detär ju ändå på det sättet att beslut om riktlinjer för vårregionalpolitik skall utgå från målsättningen att erbjuda människor i olikaregioner likvärdiga sysselsättningsmöjligheter. Man skall också kunna erbjudamedborgarna en likvärdig tillgäng till social och kommersiell service samt engod miljö. Personligen tror jag att vi skulle dåligt fylla vår uppgift somvalda ombud för våra län och regioner, om vi inte fog till vara möjligheten atfi samband med regionalpolitiska debatt föra fram de krav ochsynpunkter som vi anser vara väsentliga för aft sä långt möjligt uppfylla dennamålsättning. Den första förutsättningen härför är emellertid att vilyckas öka den totala sysselsättningen i landet, vilket de socialdemokratiskareservanterna framhåller i sin reservation nr 1 till utskottets betänkande. Vikan tyvärr konstatera att den regionala obalansen har ökat under de borgerligaregeringarnas fid, och klyftorna mellan olika delar av landet har också ökat.Efter det atf den tidigare utvecklingen nu vänt, bl, a, i Norrlandslänen,noterar vi hur flyttlassen på nytt drar söderut. De borgerliga regeringarna haruppenbarligen inte lyckats att vidmakthålla en regionalpolitik och ensysselsättningspolitik som klarar målsättningen då det gäller den regionalabalansen, Eft mycket skrämmande exempel på detta, som flera falarevarit inne på, är det Bohmanska försöket att utarma Norrlandslänen och Varmlandpå byggnadsarbetare, I stället för att ge dem jobb på hemorten skulle man lockadem till med , vardera. Dess bättre kommer väl attavvisa defta försök, men jag måste säga att det är häpnadsväckande atfcenterpartisfiska statsråd har kunnat ställa sig bakom ett sådant förslag. På s, 70 i betänkandet 23 säger de socialdemokratiskareservanterna följande, som jag livligt vill understryka: "Sett ur eftregionalpolitiskt perspektivblev konsekvensen att den tidigare utvecklingen mot bättre balans mellanlandets olika delar avbröts, Strukfurkriserna inom vissa branscher ochregeringens oförmåga att angripa problemen skapade svårartadesysselsättningsproblem inom delar av landet där man tidigare haft ett relativtgynnsamt läge," Jag tycker att det senare är just vad som har inträffathemma i .