prot · G309152 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:152 § 1 Justerades protokollet för den 14 innevarande månad. Arbetsplenum , som enligt denpreliminära tidsplanen skulle börja , tar sin början kl. 10.00.Sammanträdet inleds med en frågestund. Om reglerna för förvärv av visningsrätten tiU film § 3 Om reglerna för förvärv av visningsrätten till film Utbildningsministern erhöll ordet för att besvara () anmäldainterpellafion, 1979/ 80:187, och anförde: har frågat mig dels om jag ärberedd aft inför redovisa regeringens principiella syn på detförhållandet atf företag kan förvärva visningsrätt till filmer i syfte atf förhindraatt de visas för allmänheten, dels vilka åtgärder regeringen är beredd attvidta för att skydda yttrandefriheten mot övergrepp av den art som Scand-Videosaffärstransaktion utgör. Yttrandefrihet och informationsfrihet är hörnpelare i vårdemokrati. En av de väsentliga tankarna i våra grundlagar är att skydda ochbevara dessa rättigheter gentemot angrepp från både allmänna och enskildaintressen. Självfallet är det regeringens uppfattning atf ingen i strid motdessa grundläggande principer skall kunna köpa tystnad. Vad som har hänt nu är emellertid en följd av vårupphovsrättsliga lagstiftning. Den som har skapat ett upphovsrättsligt skyddatverk har i princip ensamrätt till defta. Också denna rätt är grundlagsskyddad.Av ensamrätten följer att han kan bestämma hur, när och om verket skall blitillgängligt för allmänheten. Ensamrätten kan också överlåtas på annan. Denupphovsrätfsliga lagstiftningen är i hög grad utformad med hänsyn tillinternationella överenskommelser. Av vad jag nu har sagt följer atf upphovsrätten ibland kananvändas på eft sätt som står i strid med yttrande- och informationsfrihetensintresse. En statlig utredning - upphovsräftsutredningen - ser f. n. över denupphovsrättsliga lagstiftningen. Med anledning av det inträffade kan detfinnas skäl aft utredningen tar upp frågan om det behövs särskilda åtgärder somhindrar Orn reglerna för förvärv av visningsrätten film attupphovsrätten missbrukas för aft begränsa yttrande- och informationsfriheten.Jag utgår ifrån att utredningen kommer aft ta upp den frågan. Jag vill slutligen betona att man vid utformningen avsåväl upphovsrättslig som annan lagstiftning självfallet måste beakta attyttrande- och informationsfriheten infe begränsas mera än vad som äroundgängligen påkallat. Genom en smart affärstransaktion kunde en direktört Boråsstoppa en planerad visning i TV av . Firman visningsräffen fill filmen - inte för.atf utnyttja visningsrätten tillvisning utan för att förhindra visning. En visning av filmen i svensk TV befarades leda fillrepressalier från Saudarabien. Genom Scand-Videos transaktion skulle hotet frånSaud--om försämrade handelsförbindelser undanröjas. Det angavs sommotiv för köpet. Imassmedia uttryckte företrädare för svenska företag sin lättnad. "Det är nog bäst som skett", sade enligtAftonbladet chefen för . "Saudierna har blivitmycket kränkta av innehållet i filmen Detvore dumt att provocera dem", ansåg han. förregeringen, handelsminister , sade i samma fidning aft det är"bra aft filmen inte visas". Han fortsatte: "Det hade varitskillnad om det varit ett riktigt nyhetsprogram. Men den här filmen är ju barahalvdokumentär, alltså inte helt sann." Så långt citatet ur Aftonbladetden . Utrikesminister gav uttryck för en helt annansyn. .1 ett Rapportinslag i reagerade han mycket starkt motdet inträffade. "Jag menar att det är helt oacceptabelt urprincipiell synpunkt att ett enskilt företag kan gå in och hindra att SverigesRadio visar en film. Jag ser mycket allvarligt på det inträffade." Det är mot denna bakgrund som jag har bettutbildningsministern att inför redovisa regeringens syn på detförhållandet atf ett företag faktiskt kan förvärva visningsrätt fill filmer isyfte att förhindra atf de visas för allmänheten. Jag vill nu tacka utbildningsminister det svar som han har gett på denna punkt. Jag vill klart markera atf jagmed min interpellation inte här vill ta ställning till frågan om filmen bort visas i TV. Det är inte vår uppgift aft debattera denfrågan. Vilka filmer som skall visas skall programföretaget självt avgöra medhänsyn till och inom ramen för de regler som gäller. Min interpellation ärprincipiell. Den gäller frågan om yttrandefrihetens villkor i vårt samhälle. Det som inträffat med anledning av filmen har blottlagt en svaghet i skyddet för yttrande- och informationsfrihet.Den metod som företaget utnyttjat skulle kunna medföra ödesdigrabegränsningar i denna för vär demokrafi grundläggande frihet. Den visar altkapitalstarka intressen, inom ramen för gällande lagstiftning, i själva verket Detta kan inte tolereras. I svaret markeras atf yttrandefrihet ochinformationsfrihet är hörnpelare i vår demokrati. Det är regeringensuppfattning att ingen i strid mot dessa grundläggande principer skall kunnaköpa tystnad, säger . Vi kan konstatera atf första fasen i transaktionerna kringfilmen död innebar att man köpte tystnad i och med att filmeninte skulle få visas i . Utbildningsministerns svar innebär attregeringen tar avstånd ifrån ett sådant förfaringssätt. Jag tycker atf svaretså långt är tillfredsställande. I denna affär inträffade emellertid också en andra fas.Direktören i företaget i fråga sade sig efter någon vecka ha för avsikt atfkopiera filmen på kassett till försäljning. Det är nu infe längre fråga om aftförhindra visning i och för sig, utan det är fråga om att tjäna pengar. Att en sådan vändning i denna olusfiga historia skulle skeförutsåg jag inte när jag utformade interpellationen. Det kan måhända betraktassom aningslöst. Man borde ju ha kunnat inse att företaget i fråga inte skullekomma atf avstå från möjligheten aft tjäna pengar också på denna affär. kan man konstatera atf både fas eft och fas två i dennahistoria är uttryck för de starka kommersiella krafter som agerar päinformationens område. Information görs till handelsvara rned höga insatser.Vad människorna fär se och höra beror i hög grad på de kommersiella krafternasspel. Detta är ytterst allvarligt ur yttrandefrihefssynpunkt och därmed ensynnerligen vikfig demokratifråga. Utrikesminister och utbildningsminister gett uttryck för kraftiga reaktioner mot atf företag kan köpa filmer föratf undanhålla dem för allmänheten. Men denna företeelse är tyvärr bara ettexempel på de kommersiella krafternas framfart på informationens och kulturutbudetsområde. Jag måste beklaga atf regeringsrepresentanter - vare sig liberala ellerandra - inte i några andra sammanhang reagerat mot det starka kommersiella hotsom yttrandefriheten och informationsfriheten är utsatta för. Den utveckling som affären kring filmen dödhar fått visar för det första att ekonomiskt starka krafter kan köpa bortinformation. Det är ett nyft sätt att beslagta sådana filmer som från vissaföretag uppfattas som besvärande. För det andra visar det inträffade aftutvecklingen på videoområdet kan komma att medföra aft säljbar information försöver från allmän, offentlig visning till privat och enskild. Filmer som av eneller annan anledning är av sådant intresse aft företag i videobranschen ansersig kunna tjäna pengar på dem kommer då infe att kunna visas i televisionen. Ensådan intensifierad kommersiell spekulation i säljbar information och säljbartkulturutbud visar på en ytterst allvarlig utveckling. I det läget räcker detinte att, som folkpartiledaren gjorde i nämnda TV-intervju, sättasin Iit till atf företag visar gott omdöme. Jag nödgaskonstatera alt inte heller utbildningsministern är särskilt Om reglerna för förvärv av visningsrätten tUl film kraftfull i interpellationssvaret när han kommer in på min andra fråga, nämligen den om vilka åtgärder regeringen är beredd att vidta för att skydda yttrandefriheten mot övergrepp av den art som Scand-Videos affärstransaktion utgör. säger att det kan finnas skäl för att upphovsrättsut-»edningen tar upp frågan om det behövs särskilda åtgärder som hindrar att Om reglerna för förvärv av visningsrätten till film upphovsrätten missbrukas. Varför denna vaghet? Har inte utbildningsministernfått klart för sig att det verkligen behövs åtgärder för att förhindra enutveckling i den riktning som Scand-Videoaffären anger? Det minsta man kan begära i denna situation är attutbildningsministern klart anger att upphovsrättsutredningen skall ta uppfrågan fill skyndsam behandling. Jag vill fråga om han ärberedd att vidta åtgärder för att så sker. Vidare anser jag att frågan är av sådan art att den ocksåmåste tas upp i yttrandefrihetsutredningen och troligen också ivideogramutredningen. Utbildningsministern bör enligt min mening se fill aft såblir fallet. (vpk); Jag skall fatta mig helt kort. Jag har litetsvårt att förstå den uppståndelse och den diskussion som föranletts avScand-Videos inköp av . Det är svårt aft förstå detdärför aft det är en så solklar och logisk följd av det samhällssystem i vilketlönsamheten får gå före medborgerliga behov och rättigheter. Attyttrandefriheten kan köpas för pengar är ju inget nytt. Vi behöver bara gå tilldet informationsutbud som finns för atf inse att starka ekonomiska intressenstyr utbudet i vårt land. Vi kan gå till tidningarna eller andra text- ochbildfabriker. Nyheter och upplevelser har förvandlats till varor som säljs ochköps precis som vilka andra varor som helst eller som, liksom i detta fall,köps men som åtminstone i första omgången inte säljs i det uttalade syftet attskydda storföretagens ekonomiska intressen. Ändå är Scand-Videos affär oroande,därför att den så öppet begränsar yttrande- och informationsfriheten. Den äroroande därför att den visar aft i den elektroniska framtid som vi har att sefram emot kommer de kommersiella krafterna att vara än fräckare och än fränare. Vi har, herr talman, kommunisternassida tidigare krävt atf tar upp en diskussion kring frågan ominformationsteknologin och om den kommersiella kulturindustrin och dessutveckling på 1980-talef. Vi har gjort det utifrån den utgångspunkten aftyttrandefriheten måste fördjupas och inte som manipuleras och föryfligas. Vihar gjort det utifrån den utgångspunkten aft en sådan fördjupning kan komma attkräva betydligt hårdare tag från samhällets sida genoin att gränser dras för dekommersiella krafterna till förmän för en information i medborgarnas tjänst. säger utbildningsministern i sitt svar aftupphovsräftsutredningen skall se över också frågan om åtgärder för atfförhindra en begränsning av yttrandefriheten. Det är självfallet bra, men detär-vilket också framhöll - inte tillräckligt. Vad vi måsteskaffa oss är en beredskap inför1980-talets stora förändringar inom informationsområdet, där bl. videoningår som en del. Jag undrar om utbildningsministern är beredd att den medverkatill aft en sådan beredskap kommer till stånd så att frågan inte grävs nedi allsköns utredningar, som sammantagna saknar ett samlat grepp över dessafrågor, som sammantagna inte kommer att ge de alternativ som vi Qm reglernaför måste ha om vi verkligen kräver ett reellt demokratisktinformationsutbud förvärv av vis-som far människorna på allvar och somvidareförmedlar till dem den ningsrätten fill film information, deupplevelser och den beredskap inför förändringar som de har rätt aft kräva. Jag tror alltså infe på atf hänvisa frågan fillupphovsrättsutredningen, yttrandefrihetsutredningen och videogramutredningen -även orn de naturligtvis mäste ta till sig den här affären och se vad den kanfä för konsekvenser för deras arbete. Vad jag tror att vi måste ha är enutredning som skaffar sig ett samlat grepp inför 1980-talets kommersiellakulturutbud pä det här området. Först till , I de länder somEva har sitt ideologiska hemvist i existerar inte problem av den härtypen. Där behövs inga diskussioner eller statliga utredningar omyttrandefriheten, för där råder censur, förbud. Där behöver ingen diskutera omen film skall visas eller ej. för det avgörs på ett sådant sätt och i eftsådant sammanhang att redan en diskussion av den här typen skulle vara farligför de individer som för den. Till vill jag säga att jag har förvissatmig om atf både upphovsrättsutredningen och ytfrandefrihetsutredningen självaavser att ta upp den här frågan, som de självfallet har observerat. Jag skallockså försäkra mig om att videogramutredningen gör så - kanske äveninformafionstekno-logiutredningen, för att fullständiga bilden. Som jag har antytt i mitt svar är det här två storaprinciper som står mot varandra - yttrandefriheten och upphovsrätten, Då villjag gärna peka på att det kan ha varit så aft den ena parten - den säljandeparten - i det här fallet har utgått från att köparen var intresserad av attfilmen skulle visas. Det är ju den normala situationen. På ett område som jag känner väl, nämligenbokutgivningsområdet, är det så att normalt överlåts en upphovsrätt bara underförutsättning atl boken i fråga publiceras inom en viss angiven tid. Om infedet sker återgår upphovsrätten, och man kan alltså gä vidare och sälja den päannat håll. Det harblivit en viktig sak, därför att det har förekommit pådetområdet aft man har velat köpa tystnad - alltså försäkra sig om eft manuskriptoch sedan inte ge ut det. Jag kan tänka mig att det även på filmens område kankomma att bli så att man förser avtalen med en klausul av den typ som jagnämnt. Jag har undersökt saken och funnit att det knappast lär ha funnits någotliknande exempel tidigare, där någon för ett stort belopp har köpt en aktuellfilm och sedan efteråt sagt att avsikten var att den inte skulle visas. Det härhar alltså blivit en tankeställare för många parter. Och jag hoppas att det kanleda till Om reglerna för förvärv av visningsrätten film nyaklausuler i avtalen. Självfallet tycker jag att det är utomordentligt viktigtatt vi funderar över vilka ytterligare avväganden som kan behövas mellanyttrandefriheten och upphovsrätten - i alla de former som är möjliga i vårtdemokratiska och öppna samhälle. Och det är klart - det framgår av mitt svar -atf yttrandefriheten i varje fall för mig är så helig att jag anser att det ärmöjligt atf man får se över om lagstiftning på någon punkt kan bli erforderlig- om det skulle visa sig att man inte kan klara det här genom ändradeavtalsbestämmelser. Det är det jag utgår från atf man gör både iupphovsräftsutredningen och yttrandefrihetsutredningen. Jag ber aft få tacka för det här kompletterande svaret.Det är bra att utbildningsministern försäkrar sig om att de nämndautredningarna kommer att behandla denna fråga. Jag hoppas det sker skyndsamt. Jag är också glad över att utbildningsministern övervägermöjligheten atf införa klausuler på filmområdet som skapar garantier för aftupphovsrätten på sätt som skett inte missbrukas. Det är ju så att den som harskapat ett upphovsrätfsskyddat verk har räften till det. Häri innefattas bådeden ideella och den ekonomiska rätten. Genom en försäljning avhänder sig upphovsmannenbåda rätterna. Det är det som gjort det möjligt att genom en affärstransaktionköpa tystnad - som vi har talat om i denna diskussion. Jag menar att det börvara en självklarhet att den som har skapat ett upphovsrättsligt skyddat verkinfe genom affärstransaktioner berövas möjligheten aft få sitt verk visat ellerframfört för allmänheten. Det är bra om det kan skapas garantier för att ensådan ordning kan införas. Sedan skulle jag gärna vilja att någotberörde också det förhållande som jag tog upp i mitt förra inlägg, nämligen denutveckling som vi nu kan gå emot genom den tekniska utvecklingen påvideoområdet - att informationen ytterligare kommersialiseras och aftoffentliga allmänna visningar förhindras genom atf man för över information ochkulturutbud på kassetter för försäljning till privat och enskild visning. Detär en ganska oroande utveckling, och det bör vidtas åtgärder för att sökaförhindra en sådan utveckling. Det vore intressant att höra omutbildningsministern har några funderingar i den frågan, (vpk): Det är litet tröttsamt med dessa hänvisningartill ideologiska hemvist. Jag skall infe ifrågasätta hemvist. Jag förutsätter atf den liksom min utgår från de svenskaförhållandena. Men vore man elak, skulle man naturligtvis kunna peka på ,, , och fråga vilken form av yttrandefrihet som råderdär eller vilken form av yttrandefrihet som råder i grannlandet i väster. ,där det i stor utsträckning är fråga om ekonomiska intressen. Det är väl inågon mån det som denna fråga gäller och som vägrar inse.nämligen aft yttrandefriheten också i vårt land alltmer förytligas och alltmer blir ett offer för starka ekonomiska krafter, styrda av Nr 152 storföretagen. Det är braaft frågorna tas upp, att man ser till det som har hänt i de olika 23 maj1980 utredningarna,men jag tycker fortfarande infe att det är tillräckligt. härexemplet, Scand-Video, visar ju att samhälleliga intressen blir överkör- Qmreglerna för da, att vi - som jag framhöll tidigare - infe har någon som helstberedskap förvärv av vis-Inför det 1980-tal som vi har att se fram emot.med video, rned data-TV, med ningsrätten tUl film det elektroniskavardagsrummet och där informationsutbudet i stor utsträckning kanskekommersiellt kommer att slä olika i olika klasser. Vi behöver ett annat utbud,eft utbud som tar fatt i medborgarnas engagemang, och det kommer att krävarestriktioner. Det vore bra om medverkade fill sädanarestriktioner gentemot den kommersiella kulturindustrin. Det är naturligtvis så atf yttrandefrihetenär lika viktig i öst som i väst; alla inskränkningar i den är av ondo. Detgäller latinamerikanska diktaturer och det gäller de inskränkningar somförekommer, både i och pä andra håll. Mitt stillsamma påpekande var baraatl den ideologi som företräder hör i vår värld väsentligenhemma i länder där yttrandefriheten i stor utsträckning lyser med sin frånvarooch där klimatet är präglat av censur och förbud och åsiktsförtryck. Detbestred nu inte heller , tog upp frågan orn vilket utbud vi kanräkna med på videosidan. Man har väl antagit att det väsentligenkommer aft bli av typen lått underhållning. Men i den mån det kan bli programav den här typen, alltså seriös information, nyhetsprogram och sådant, kannaturligtvis en annan situafion uppstå, och det finns all anledning förvideogramutredningen atf se på just den saken. Jag har litet svårt att tro altdet finns folk som medvetet vill göra program av nyhetskaraktär ellerkommenterande karaktär och sedan sälja dem för en så begränsad användning somvideon normalt utgör. Men det kan naturligtvis bli fallet, och då finns det allanledning att se upp med delta. Vilka åtgärder man då skall vidta är litet svårt atf säga.Det har väl att göra med resurser och möjligheter att akfivtfölja det utbud som finns- i det här fallet var ju uppenbarligenintresserat av att förvärva filmen som vi diskuterade. Jag hoppas sorn sagt aftdet som har hänt skall vara en tankeställare, inte bara för några statligautredningar utan för alla medborgare. Det är en utomordentligt viktig frågasorn del här fallet har berört, och det kan tjäna sorn en allvarlig tankeställareför oss alla. Det är naturligtvis svårt att spekulera i vilket innehållvideogramutbudet kommer att få, och jag har haft anledningdiskutera den frågan tidigare, då vi har anmält stor oro för att videogramutbudetkommer att präglas av mycket underhållning. Om finskspråkig teater i starkt befara att det också koinmer att innehålla starkavåldsinslag, som vi ju i andra sammanhang har diskuterat möjligheterna av altbegränsa. Tyvärr har inte visat något intresse för attmedverka till detta. Det kan vara riktigt som nu säger attett program av nyhefskaraktär troligen i mycket begränsad omfattning förs överpå videoproduktionen. Men det är inte bara nyhetsprogram som aktualiseras genommin interpellafion utan också frågan orn möjligheterna att sprida sina åsikteroch att delta i en opinionsbildning, i en debatt. Och man kan ju tänka sigprogram som av företags- och näringslivsintressen upplevs som obekväma och sominan därför vill begränsa, som man vill tysta. Del var det som var upptaktentill den här historien med Scand-Video, Sedan finner man atl det går att görapengar på att föra över program av den här karaktären till videoproduktion förenskild visning, och det är i det perspektivet som ett nytt problemområdeöppnar sig. Det är klart att det är ganska stor skillnad mellan olika sortersprogramverksamhet. Den sorn riktar sig till allmänheten genom television har enhelt annan effekt på den allmänna debatten än program som förs över tillvisning för enskilt bruk. har den här företagaren försökt undvikayttrandefrihetsdebatten genoin att säga att han var beredd atl sälja filmen övervideoproduktionen, men icke desto mindre kan en sådan utveckling komma attallvarligt begränsa opinions- och informationsflödet och allvarligt skada denfria debatten. Del är i det perspektivet som jag tycker attutbildningsministern måste ägna stor uppmärksamhet ål båda de utvecklingslinjersom den här historien kan ge anledning till. Överläggningen var härmed avslutad. §4 Om finskspråkig teater i Utbildningsministern erhöll ordet föratt besvara () anmälda interpellation 1979/80:191, och anförde: har frågat mig om det ärmöjligt för att utveckla sin försöksverksamhet med finskspråkigteater i med ett närmare samarbete med de i de tätaste finskspråkigainvandrarområdena i verksamma stadsteatrarna och orn i så fall dettasamarbete kan utvecklas rned en utökning av dessa teatrars ensembler. Det är viktigt att den finskspråkiga befolkningen iSverige kan erbjudas teater pa sitt eget språk. Som ett led i strävandena attåstadkomma detta har i årets budgetproposition beviljats medel förförsöksverksamhet med finsk teater som byggs pa gästspel. Erfarenheterna avdenna försöksverksamhet bör kunna ligga till grund för en prövning avfortsatta satsningar pä finskspråkig teater i , Eftersom syftet är attnå finskspråkiga i olika delar av landet med teater på del egna språket är detnaturligt att skall ansvara för verksamheten, skalldärvid ha ett nära samarbete med företrädare för Riksförbundet Finskaföreningar i , Frågan om stadsteatrarnas roll i sammanhanget bör inuvarande läge bedömas av , Flera av stadsteatrarna har tidigareutnyttjats för gästspel av teaterensembler från , och det vorevärdefullt om så kunde ske även i det nu aktuella sammanhanget, Jag ber aft få tacka utbildningsministern försvaret på min interpellafion. Det har under en lång följd av år funnits en förhoppninghos finska invandrare om att få tillgång till kvalitativt bra teater på delegna språket här i landet. Det är ju så att det finns ett stort intresse hosden finska befolkningen - större än hos oss, skulle jag tro - för teater, ettintresse som invandrargrupperna tagit med sig hit och som de i storutsträckning saknat möjlighet att fä tillgodosett. Det är därför ett efterlängtat beslut som har tagitsnär man anslagit medel för en försöksverksamhet med finsk teater. Men detbelopp som anslagits är ganska begränsat, och det är därför vikfigt attplaneringen för användandet blir omsorgsfull och sker i enlighet med deönskemål som de finska invånarna i vårt land har. Det är naturligtvis bra med satsningen på gästspelandegrupper, men den verkliga önskedrömmen för våra finskspråkiga är en egenprofessionell teatergrupp. Vi vet ju alla att den svenska ekonomin är dålig, och vifår ständigt höra atf vi måste vara sparsamma. Jag delar uppfattningen att viskall spara där det går att spara. Däremot är jag väl inte alltid överens medden borgerliga regeringen om var det skall sparas. Men jag tror, herr talman, att modellen rned gästspelandegrupper är dyrbar - eller rättare ger liten utdelning för pengarna. Jag skullei stället önska att gästspelsverksamheten begränsas - inte helt utesluts, menbegränsas. Lät en finskspråkig grupp ingå i ensemblen på t, ex, Stockholmseller och även få delta i teaterns planering. Den gruppenskulle också under vissa tider kunna turnera inom ram. Då skullepengarna bli betydligt drygare. Man skulle kunna begränsa utgifterna till lönför låt oss säga tio skådespelare, och i realiteten skulle man få flerföreställningar.