prot · G30919 · 1979-12-31 00:00:00 — Det sista kortet ileken är den motion som lades fram höstas i kommunfullmäktige.Kommunstyrelsen skrev i sitt yttrande in att kommunen var beredd att initieraett konsortium för atl förverkliga planerna på bron. Härstårnu i svaret att syftet är att få ett antal lämpliga alternativ klarlagda. Jaghoppas att de alternativ som föreligger är tillräckligt klara. Kommunikationsministernundviker försiktigtvis att nämna något av dem, men jag antar atl brofrågan ärett mycket starkt alternativ. Vi har som sagt både ett ideellt och ettmateriellt brohuvud där nere. Jagvill gärna vela huruvida kommunikationsministern starkt överväger Justbroförbindelsen. Omen fast förbindelse över När det gäller den här frågan finns det f n. elt oändligt stort antalalternativ. Meningen med ämbetsmannakommittén är att den skall försökautkristallisera några huvudalternativ, så att man inte behöver ligga med storamarkreserver , osv. OmJag skall vara uppriktig har jag personligen inle närmare tagit ställning lillvilka alternativ som skall vara huvudalternativen, utan dem vill fullständigt fria händer att lägga fram. Men för min delhar jag ingen anledning alt vare sig avvisa eller säga ja lill en bro i den härsituationen. Visar det sig atl det finns ett starkt önskemål om detta, ärnaturligtvis del också elt huvudalternativ. Närdet gäller den rubrik i som föranledde frågahar jag inte sagt att brofrågan är en död fråga. Vad Jag möjligen sagt är attdel krävs två parter i ett äktenskap - def vet en präst som mycketväl. I del här fallet är den tilltänkta bruden. Då får vi väl hoppasatl bruden är intresserad - det har Ju förelegat elt relativtsvagt intresse från bruden. Även om det finns elt konsortium på den svenskasidan som skulle vara intresserat av detta, så krävs ändå brudens samtycke.Relativt stora investeringar i anslutningsvägar och annal skall ju göras ävenpå den danska sidan. Jag skulle därför vilja föreslå att man från skånsk sidareser över och giljar litel effektivare. MÅRTENWERNER (m): Jag förslår mycket väl brudens bekymmer i nuvarande läge. Man är juangelägen om all också få . Men del utesluter inte ett starktintresse för äktenskapet även från sida, herr kommunikationsminister. Överiäggningenvar härmed avslutad. §6 Om stödåtgärder för sjöfartsnäringen Kommunikationsministern erhöll ordetför all besvara Kun () anmälda fråga, 1979/80:55, ochanförde: har frågat mig om regeringen kommer att föreläggariksdagen förslag till stödåtgärder för den svenska sjöfartsnäringen underhösten. Han frågar också om delta förslag i så fall kommer alt presenteras i sågod lid all kan behandla det och därmed möjliggöra attstödet så snabbt som möjligt kommer näringen lill del. Jagär inle nu beredd atl la slutgiltig ställning till ensjöfartspolilisk proposition bör läggas fram. Flera skäl talar emellertid föratt propositionen bör läggas fram först . Det svar Jag fått av kommunikationsministern utgör ett ytterstalarmerande besked. Det kommer att få utomordentligt svåra konsekvenser förnäringen, där eti flertal rederiföretag befinner sig i en akut krissituation. Underden borgeriiga regeringsperioden har halva den svenskahandelsflottan försvunnit. Tusentals och åter tusentals sjömän har förioratsina jobb. Det gälleräven den personal som varit anställd på rederikontoren.Den som befarade det värsta efter regeringsskiftet fick rätt - den somhoppades på tillväxt blev besviken, för atl återge ett uttalande frånriksdagsdebatten . Detbesked vi nu fått innebär alt den här kraftiga reduktionen kommer atlfortsätta. Svaret är också en uppenbar nonchalans mot beslut ivåras. Då skrev nämligen trafikutskottet någonting som jag skall be att fåcitera för den nye kommunikationsministern, som kanske ännu inte hunnitorientera sig om vad som hänt i den här frågan: "Utskottetvill avslutningsvis åter betona vikten av atl de tidsplaner som angivits ipropositionen för arbetet inom sjöfarispolitiska utredningen och regeringensförslag med anledning därav verkligen följs. Även om de i propositionenföreslagna åtgärderna torde tillgodose branschens mest akuta behov måsteförslag till ett långsiktigt sjöfartspolitiskt program presenteras så snart somöver huvud taget är möjligt. Elt sådant program utgör en nödvändig grund församhällets strävan atl åstadkomma en konkurrenskraftig svensksjöfartsnäring." presenterade ett åtgärdsprogram . Vi vet all ettfiertal rederiföretag befinner sig på ruinens brant. Kommunikationsministernsäger atl det eventuellt kan komma ett förslag . Detta ärytterst alarmerande. Låtmig också citera vad ordförande säger i dagensnummer av : 'Regeringens passivitet kostade sjöfarten 3 miljarder." Om stödåtgärder för sjöfartsnäringen "INorge visade en socialdemokratisk regering större förnuft - ingen norsk egendomfick säljas ut till de vrakpriser som drabbade svenska redare. Den svenskaregeringen" - dvs. den borgerliga regeringen - "handlade i sanningsvenskt - den tillsatte en utredning!" Nuvill inte heller den borgerliga regeringen följa upp de förslag som dennautredning, som skulle arbeta snabbi, har presenterat. sluter här en pakt med siorredarna. Jag delar icke pånågon punkt kritik, som han framfört i . Om svenskastorredare har gjort dåliga affärer, är det icke de svenska skattebetalarna-arbetarna och tjänstemännen - som skall betala för au dessa redare har förköptsig på båtar. Man kan inte skylla del på staten, det tyckerjag börvela. Och del vet , fast i det här fallet har han säkert en annanuppfattning, för del passar hans politiska syften. Jagskall ge några skäl till att det kan finnas anledning atl vänta med ensjöfartspolilisk proposition. För det första har kritik riktats - har Jagerfarit -mot staten för att det har varit för kortsiktiga lösningar. För detandra behöver man samordna varvspoliiiken, vilket slår i en socialdemokratiskmotion som är ganska välgrundad och som själv har skrivit under. Fördet tredje är rederiernas ekonomiska situation Just nu bättre och inte så akutsom den var . Det finns dock undantag. Självfallet skall man omedelbartdiskutera med dem som har akuta problem - helt bortsett från om det läggs framen proposition eller inte. Ettantal av de lagar som finns gäller alltfort-till . Avsikten äratt lägga fram en proposition i varje fall , , därflagglagen, likvidilelsstödet och bidraget till sjöfolkets fria hemresor skallbehandlas. Jag vill också säga att den utredning som lagtsfram omfattar kostnader på . Detkan finnas skäl att remittera detta förslag och inte fatta beslut alltförförhastat, . Om jag citerade ordföranden i , så innebär inte det attJag har gått i någon koalition med redarna. Jag har talat för att vi skallmöjliggöra att vi även framgent har en svensk handelsflolia. Den svenskahandelsflottan har seglat in miljarder och åter miljardergenom det s. k. sjöfartsneltot. Jaghar inte heller sagt atl en stödåtgärd skall vara atl man ger statligasubventioner direkt lill rederinäringen. vet lika väl som Jag attdet förslag som sjöfartspolitiska utredningen har presenterat innebär alt mangenom ett statligt leasingföretag skall garantera att vi även kanha en svensk handelsflolia. Så sent som i går tog UlfAdelsohn emot en uppvaktning från de O/nstödåtgärder för sjöfartsnäringen ombordanställdasorganisationer, som krävde omedelbara åtgärder för att ett svensktrederiföretag - i - icke skall tvingas att sälja ut hela sinhandelsflotta till utländska köpare eller icke seriösa svenska redare. Det ärdelta del handlar om. Det handlar om att vi skall ha en svenskhandelsflotta. Dethandlar också om att vi skall slå vakt om sysselsättningen för sjöfolket i vårtland. Detla var även utgångspunkten när enhälligt krävde attregeringen skulle effektuera ett förslag till , baserat påsjöfartspolitiska utredningen. Och denna utredning har presenterat ett förslag,men uppträder nu på precis samma sätt som hans företrädare och - han vidtar inga åtgärder. Om vi väntar tillvåren 1980, så har vi ingen handelsflolia kvar. När jag hör tala om hur handelsflottan har seglat inmiljarder och åter miljarder tyckerjag att han låter som en siorredare. Del ärhelt fantastiskt att höra dessa tongångar från en socialdemokrat om vilket oändligtvärde som den här grenen av det svenska näringslivet innebär. Detär alldeles riktigt att jag har haft en uppvaktning från de ombordanställda-dockännu inte från LO i den delen, men Jag förmodar att den kanske också kommer,och inte heller från redarna. Jagvill säga beträffande det förslag om ett leasingsystem som lagtsfram av sjöfarispolitiska utredningen att man myckel väl skulle kunna tänka sigall träffa ett separaiavial med något rederi, om det gäller en akut utryckningoch det är fråga om en situation som man måste ta ställning till ,utan att för den skull låsa fast hela den långsiktiga sjöfartspolitiken ilandet. Om så skall ske i def nu aktualiserade fallet eller inte vill jag avförklarliga skäl inte uttala mig om förrän jag har träffat alla berörda parter. Jagkan också lugna ledamöter med alt del inte är fråga om alt Broströmsskall behöva sälja ul hela sin flotta till utländska eller mindre hedervärda,tror jag det var, svenska redare. Del är inte fråga om några sådana drastiskaåtgärder över huvud laget. Man kan ju också fråga: Om har förköptsig - är det då statens och skattebetalarnas sak att stå för de fiolerna? Jag har förståelse för att en nybliven kommunikationsminister inte kansjöfartsfrågorna, speciellt som han inle har handlagt den typen av frågortidigare. NärJag talarom sjöfartsnettoi är det Ju inte redarnas pengar Jag talarom, utan detär de medel som kommer in i den svenska budgeten. Sjöfartsnettot har svarat för10 % av de svenska exportinkomsterna. Del är detla jag talar om. Utifrån dessautgångspunkter, vid sidan om alla andra skäl, menar Jag att det är ettsamhällekonomiskt intresse att man kan garantera all vi även framgenthar en svensk handelsflolia. som de borgerligaregeringarna har haft ansvaret för politiken eller avsaknaden avsjöfartspolitik har hälften av den svenska handelsflottan försvunnit. Och detföreligger akuta problem inom flera företag. Jag har inte heller trott atl menar att del var redarnaspengar. Jag bara tyckte att lovsången från sida lill svensktnäringsliv, som drog in miljarder lill det svenska samhället, var så vacker. Viskall ha kvar en svensk handelsflolia - del är inle fråga om någonting annal.Det är bara en sak vi skall vara klara över: När det gäller de pengar vi härhar atl förvalta är det inte fråga om att med omedelbar verkan, så fort någonknackar på en dörr betala ut 100, 200 eller 300 miljoner av skattebetalarnasmedel. Vad vi måste göra-och där tror jag att och jag egentligenär överens - är att se till att vi får en långsiktig politik, som är baseradpåen riktig och saklig grund. För det behöver vi några månader på oss. Förstför sedan kom utredningsförslaget. Äll hasta fram någonting nu ärinte bra för svensk sjöfartspolitik . KURTHUGOSSON (s): Det gäller Ju inte att hasta fram ettförslag. Dessa frågor har vi diskuterat i . På basis av ensocialdemokratisk motion tillsattes sjöfartspolitiska utredningen i mars 1977och fick i uppdrag att skyndsamt lägga fram ett program. Så sent som omedelbartföre sommaren fattade elt beslut som innebär au kräver atlregeringen skall lägga fram elt sjöfartspolitiskt program, baserat påsjöfartspolitiska utredningen. säger den nye kommunikationsministern att manmåste ha mera tid för atl diskutera den här frågan. har krävtåtgärder lid. Jag hävdar med bestämdhet att om vi skall vänta meddetla förslag , kommer en kraftig reduktion av den svenskahandelsflottan att äga rum och ett stort antal sysselsättningstillfällen attförsvinna. Jag har inte träffat förut, men att han är rätt arg italarstolen har Jag kunnat lägga märke till direkt. Nuskall jag i alla fall än en gång säga, all om del gäller ett eller annatspeciellt rederi, så skall man ta upp diskussionen med det, fullständigtoberoende av om man fastlagt en långsiktig sjöfartspolitik ellerinle. Dessutomtyckerjag att även borde inse värdet av att man faktisktsamordnar det här med exempelvis varvspolitiken. Det finns myckel starka skälför att göra det. Det finns också, tyckerjag, starka skäl för all elt förslagsom kostar 3 miljarder, som del här gör, blir föremål för analys och remisstill de berörda parterna. Sedan utredningen framlade sitt förslag har detnämligen framkommit relativt delade meningar om förslaget. 2 protokoU 1979/80:19-20 därförinte att har en sådan brådska att pumpa ut den jämnasirap av stödåtgärder över hela fältet som utredningen föreslagit utan att pånågot sätt överväga om man inte kan spara någonstans. KURTHUGOSSON (s): Kan man inle bemöta en meddebattör med sakskäl, så kan man ju säga allvederbörande är arg. Jag är inle alls arg. Jag redovisar bara vad en enhälligriksdag krävde . Jag är indignerad överalt den nyekommunikationsministern icke hyser respekt för elt enhälligt riksdagsbeslut. Jagskulle också ha hälsat med tillfredsställelse att vi behandlat sjöfartspolitikeni samband med varvsfrågorna 1977 och 1978. Det kräves från socialdemokratiskthåll, men det vägrade regeringen att göra. Hade vi gjort det hade vi ickebefunnit oss i den situation som vi befinner oss i, med stora bekymmerför stora delar av svensk sjöfartsnäring. Det är bakgrunden till min fråga. Detär också bakgrunden till det engagemang Jag känner för att sysselsättningensviktar för en stor del av sjöfolket här i landet. Jag konstaterar au inte är arg ulan indignerad! Överläggningenvar härmed avslutad. §7 Föredrogs och hänvisades 1979/80:23 lillnäringsuiskotiet § 8 Föredrogs ochbifölls Interpellationsframställningar 1979/80:40 och 41 § 9 Allmänpolitisk debatt(forts.) BIRGITTADAHL (s): Barn är helt beroende av oss vuxna och av det omgivande samhället. Dekan inte själva forma sitt liv och sin livsmiljö. Därförmåste vi vuxna, enskilt och gemensamt, ta ansvar för att alla barn garanterasde goda levnadsbetingelser som de har rätl till. Och det är ett ansvar sommåste delas av alla och inte bara bäras av föräldrarna. Tybarn behöver gemenskap, kärlek och omtanke i sin egen familj - men också irelationer med andra vuxna och andra barn. Föräldrarnabehöver omgivningens stöd i sin viktiga uppgift au vårda, fostra och försörjabarnen. Allavuxna mår bra av alt leva i ständig kontakt med barn. Det ger oss en chans tillutveckling, gemenskap och mänsklig värme som vi inte skulle Detär på denna grund, "all alla barn har rätt lill goda levnadsvillkor"och "att alla vuxna har ansvar för alla barn", somsocialdemokraternas barn- och familjepolitik vilar. Fråganom barnens livsvillkor skulle ha stått i centrum för en socialdemokratiskregerings arbeie. Till slor skada för barnen och barnfamiljerna har dettavikliga reformarbete nu försenats och lill stor del stoppats upp av deborgerliga. Det är barnfamiljerna som drabbats hårdast av alla av de borgeriigaregeringarnas politik. Delbådar sanneriigen inte gott atl årets val innebär att det parti som med denstörsta hänsynslösheten motsatt sig utbyggnad av barnomsorgen och samhälletsstöd till barnfamiljerna nu har blivit vårt största borgeriiga parti, med maktatt bestämma både i regeringen och i ett mycket stort antal av våra kommuner Detär, herr talman, vår övertygelse att vi här har ett av de områden där kampenmot högerkrafterna och deras vädjanden till egoismen måste föras med särskildkraft. För dessa verkar allt annat än barnen vara viktigare och mer angeläget.Allt annat får kosta pengar. Det är bara barn och daghem som inte får kosta. Dediskuteras som om det vore den tyngsta och mest orättvisa börda somskattebetalarna släpar på. Sålänge debatten kan föras så, måste vi fortsätta att försvara barnens behov. Vikommer med stor kraft och envishet att hävda aft barn måste få kosta mycket merav ekonomiska resurser, tid, personlig omsorg och kärlek från oss vuxna. Attvi verkligen behöver målmedvetna insatser för all förbättra barns livssituationvet var och en som har någon kontakt med barn och barnfamiljer eller barahåller ögon och öron öppna. Alltför många barn får inte den kärlek och socialaträning, den möjlighet till ett naturiigt inväxande i vuxenlivet som debehöver. Vikan, herr talman, se barnen i våra stora nya bostadsområden-vare sig de ärfyllda av små och låga hus eller av stora och höga hus - driva omkring somhemlösa fågelflockar, uthungrade på vuxenkontakter. Vi kan se dem närde harblivit lite äldre stå och hänga och skräna på forgen, i tunnelbanan, vidkorvkiosken, lika uthungrade på vuxenkontakter. De minsta barnen ser vi oftainte alls. Det finns en rad undersökningar som visaratt kontaktlösheten ibostadsområdena är så stor att de unga mammorna infe orkar eller vågar ta medsig barnen ut för aft leka om dagarna. Och många barn far direktilla. Underloppet av kunde vi enbart i Stockholmstidningarna läsaen rad artiklar om det. Om barnmisshandeln, om att av de svenskabarnen lever med en känsla av atl det finns någon som tycker myckel om dem, omunga som förgås i stenhårda och kallt kommersiella city, om 15-årigaPeter som drunknade i fyllan. Deras öde är en anklagelse mol oss alla. Mångabarn far också illa på grund av brislen på barnomsorg. hadebara 18 96 av förskolebarnen plats i samhällets barnomsorg och bara7 % av 7-12-åringarna hade fritidshemsplats. Vårkunskap om hur denna oerhörda brisl drabbar barnen är ofullständig, och siffrorkan verka bedövande. Men vi vet atl de yngsta barnen far mest illa och oftastfår byta vårdare och vårdmiljö därför att bristen på barnomsorg är störst förde yngsta barnen. Vi vet att det finns barn som tvingas byta ochvecka mellan tre och fyra olika vårdmiljöer. Vi vet också att fler kvinnor änmän arbetar , nätter och . Bland dessa kvinnor finnsen överrepresentation av småbarnsmammor. En tredjedel av ensamföräldrarna harobekväm arbetstid och nattarbete. Orsaken till detta onödiga och skadliganattarbete är oftast bristen på daghem. Mångafamiljer har numera också så dålig ekonomi alt det är nödvändigt att klaraförvärvsarbetet utan kostnader för barnomsorgen. Den levnadsstandardförsämringsom drabbat löntagarna har drabbat barnfamiljerna värst. Under desenaste åren har dessutom mellan 150 000 och 200 000 barnfamiljer- i allmänhetmedelinkomsttagare med hemmafru - föriorat sina bostadsbidrag. I många av dessafamiljer har del lett lill att kvinnorna har fåll gå ul och tjäna ihop enextrainkomst på obekväm arbetstid utan barntillsynskostnader. Om vi skall kunna skapa goda levnadsvillkor för barnen krävs det enverklig omdaning av människornas levnadsvillkor i det moderna samhället.Grunden fören sådan omdaning är och förblir socialdemokratins idéer omgemenskap och solidaritet. Tyom vi skall klara den uppgiften måste vi välja att satsa de extra resurser somfinns i ett rikt samhälle på gemenskapen och på dem som är beroende av andraför sin omvårdnad och fostran. Då måste vi se till aff vi alla får tid och orkatl ta vårt medmänskliga ansvar. Ettav de viktigaste krav vi måste ställa är att vi inte skall behöva slitaut oss totalt i produktionen och arbetslivet utan atl en del av vår kraft skallfå gå åt till att ta hand om barnen, de gamla, de utslagna och till detdemokratiska arbetet i samhället. Mol bakgrunden av en sådan helhetssyn på barnens livsvillkor och denallmänna samhällsutvecklingen kommer arbetarrörelsen nu beslutsamt att ta itumed uppgiften af t utforma ett program för att förbättra barnens livssituation. a. om att förbättra insatserna i samband med barnets födelse ochförsta levnadsår genom mödra- och barnavården, föriossnings-vården,föräldrautbildningen och föräldraförsäkringen. Delhandlar om atl förbättra förskolebarnens situation genom en snabb utbyggnad avoch kvalitetshöjning i samhällets barnomsorg. Dethandlar om atl förbättra skolbarnens situation genom alt genomföra SIA-skolan,bygga ut fritidshem och fritidsverksamhet och reformera lärarutbildningen. Delhandlar om atl underlätta övergången lill arbetslivet och bekämpaungdomsarbetslösheten. Dethandlar om all bekämpa den sociala utslagningen och missbruket blandungdomarna. Dethandlar om atl förbättra boendemiljöerna. Delhandlar om au bekämpa den kommersiella skräpkulluren och främja en bra barn-och ungdomskultur. Det handlar om attförstärka barnfamiljernas ekonomi. Delhandlar om att anpassa arbetslivet så att alla vuxna får lid och ork all ställaupp för andra, bl. a. för barnen. Denfråga som vi nu sätter främst är utbyggnaden av samhällets barnomsorg i vidmening. Delär, herr talman, absolul nödvändigt att vi nu så snabbt som möjligt bygger bortbristen på barnoinsorg. Bristen skapar oerhörda missförhållanden för barnen ochderas föräldrar. Bristen skapar också många av de kvalitetsproblem som vi harinom barnomsorgen . Delstår nu klart att beslut inte kommeratt kunna genomföras. Vi kräverdärför au en rad åtgärder vidtas för att öka utbyggnadstakten. Somett första steg kräver vi nu en lO-proceniig höjning av statsbidraget, vilketmotsvarar 400 milj. kr. i ökat bidrag lill kommunerna. Planeringsarbetetute i kommunerna måste förbättras. Planeringsperioden bör sträckas ut över flerår än de fem som gäller. Lagstiftningen och den praktiska utformningen avbostadsplaneringenmåsie ändras så atl man i fortsättningen alllid skall varaskyldig alt planera för barnens och barnomsorgens behov. I samarbete medKommunförbundet bör en samlad plan för barnomsorgsulbyggnaden arbetas fram ochredovisas för . Mendet behövs också åtgärder för att förbättra kvaliteten i barnomsorgen. Vi harlänge krävt ett särskilt statsbidrag lill kommunerna, som de efter egenbedömning kan använda för alt sätta in personalförstärkningar och andraåtgärder i barnstugor med särskilda behov. Vikan inte förslå varför de borgeriiga partierna gång på gång röstar ner detlaförslag. Vj upprepar det därför och föreslår att 50 milj. kr. anslås för detnärmaste året. Del är också en viktig kvalitetsfråga att all personal arbetar ilag gemensamt kring barnen. Så främjas bäst en utveckling av barnen till helaoch demokratiska människor. Del är olämpligt och odemokratiskt att ställa uppkonstlade gränser mellan vård, pedagogik, städning, matlagning och andrafunktioner i barnstugorna. Vimenar också atl det är viktigt atl få en mera allsidig sammansättning avpersonalen när det gäller ålder och kön och att vi i barnomsorgen får inmänniskor med arbetslivserfarenhet. Därförbör vi satsa rejält på vidareutbildning av barnskötare och dagbarn-vårdare tillförskollärare. Vi bör också pröva att erbjuda en del av de medelålders män ochkvinnor som söker omskolning att utbilda sig för förskolans och fritidshemmensverksamhet. Menvi måste också med förskolans hjälp förbättra situationen för de barn somvårdas hemma eller av privata och kommunala dagbarn vårdare. Vi måste försökaatl på olika sätt knyta de här barnen och deras vårdare till samhälletsbarnomsorg och därigenom erbjuda dem den möjlighet till kontakt och stimulanssom de saknar. Herr talman, vi har underde gångna tre åren gång på gång krävt åtgärder för attgarantera fullföljandet av beslut om en snabb utbyggnad av ochkvalitetsförbättring i barnomsorgen. har det varit förgäves. Men detär aldrig för sent att omvända och bättra sig. Därför vill Jag frågasocialministern: Vilkaåtgärder är regeringen beredd att vidta för att de mål för samhälletsbarnomsorg som beslutat skall kunna fullföljas? Och jag menar, herrtalman, praktiska, konkreta åtgärder som leder till att målet uppnås inomfastställd lid. Tillslut: vi står inför stora uppgifter om vi skall kunna ge barnen de goda ochtrygga uppväxtvillkor de har rätt lill. För socialdemokratin är detta en av deviktigaste frågorna inför 1980-talet. Vi är övertygade om att ett samhälle somanpassas bättre efter barnens behov blir ett gott samhälle för oss alla attleva i. Underdetta anförande övertog tredje vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Den regeringsdeklaration som avgavs av statsminister vidregeringens tillträde ger en god grund för socialpolitiken under den kommandemandatperioden. Tryggheten för alla generationer och grupper står i centrum förregeringens politik.