prot · G30934 · 1979-12-31 00:00:00 — Vad är det för mycket viktiga ekonomiskaprioriteringar här i landet och i regeringspolitiken som är så vikliga att demåste gä före den långsiktiga förbättringen av pensionärernas standard,siandardsäkringen av pensionerna och uppnåendet av 65-procent-målet?Ytterligare en gäng - och vill jag ha svar, elt svar på den fråga jagställer: När ni nu avgett ell särskilt yttrande, där ni framhävt betydelsen avpensionärernas överiäggningsrätt, vari ligger då logiken i atl rösta emot detkonkreta förslaget från vpk om alt införa en sådan överiäggningsrätt? Översynav ATP-systemet m. m. Jag skall svara på den sisla frågan som ställde angåendeöveriäggningsrätten. Om läser i utskoltsbetänkandet och i värtsärskilda yttrande, där vi gör en kraftigare understrykning, får Svenssonklart för sig alt man häller på med överiäggningar mellanpensionärsorganisationerna och departementet om hur man skall kunna ordna dennadel. När det kommer till ett konkret förslag får vi se hur det ser ut. Det ärsvaret på den frågan. Sedanförsöker göra en sammankoppling med skattesänkningar. Jag delarhell hans uppfattning alt vi inte skall sänka skatterna för de Översynav A TP-svslemet m. m. besuttnai samhället och därmed omöjliggöra en pensionshöjning eller andra reformer. är det inte fråga om i detta fall, . Vi har aldrig diskuteratskatterna när det gäller de pensionsreformer som ni tagit upp här. Närdetgäller en standardsäkring har jag lidigare sagt att vi står fast vid deutredningsdirektiv som gavs 1969, atl man skall undersöka möjligheterna lill enstandardsäkring av pensionerna. Men det har visat sig, efter den Omfattandeutredning som pensionskommittén gjort, att någon sådan möjlighet inte finns fn., därför atl det som sagt finns andra åtgärder för de äldre som måsteprioriteras i det här sammanhanget. Jag har räknat upp en del av de åtgärdersom måste genomföras. tog också upp situationen för låginkomsttagarna och dedeltidsanställda, och det han sade om detta var riktigt. Men Jag vill erinra omatt 15-årsregeln och 30-ärsregeln i ATP-systemel ger möjligheter även fördeltidsarbetande att fä full pension när de går över lill full sysselsättning. gjorde vidare den jämförelsen att den som arbetar på verkstadsgolvetmåsle fullgöra kanske 40 pensionsår medan andra kommer undan med 25 pensionsår.Också del är i och för sig riktigt. Men del jäller en försäkring, uppbyggd pähelt försäkringsmässiga grunder, och del innebär atl även de som aldrig betalatett öre till ATP men som skulle råka i den olyckliga situationen atl de intekan utföra något arbete, lack vare den antagandepoäng som införts i systemetändå kommeratt få ATP-pension. Detta måste ses som en åtgärd av solidaritetmellan de olika grupperna. (vpk): får väl ändå litet svårt atl klara sig. vill hanskydda sig genom atl åberopa vad som skulle stå i socialförsäkringsutskottetsbelänkande rörande överiäggningsrätten. Men poängen ärjust del förhällandet atldel där inte talas om någon rätt utan bara om vad man kan kalla ett normallkontakt-och remissförfarande, som utformas på regeringens och statsapparatensvillkor. Men det var inte det som del talades om i ert särskilda yttrande ochinte heller i vår motion. Vad kravet gäller är all det skall skapas enöveriäggningsrätt för pensionärerna, elt slags motsvarighet till den rätt tillfackliga förhandlingar som råder i arbetslivet. Jagtyckte att del var lilet svagt av er att ni inte åtminstone på den punktenkunde skilja ut er frän de borgeriiga. Om inte annat kunde del ha sell litetsnyggare ut. Ni hade då fått det lättare att klara denna diskussion, och dethade alltid varit någol. Detär vidare riktigt att det i ett försäkringssystem förhäller sig på det sätt somHelge Karisson beskrev. Vi har naturiiglvis ingenting att invända mot attmänniskor kan fä ATP-pension fastän de inte varil med om att betala den. Mendenna fråga får inte enbart ses isolerat och tekniskt utan måste också ses somen allmän fördelningspolitisk fråga. Om systemet i sin helhet kommit attinnehålla sådana drag som innebär att det konserverar ojämlikhet, att detskapar sådana proportioner mellan inbetalnings- och ulbelalningsfiödena alt enlågavlönad eller en genomsnittligt avlönad LO-anslälld eller en lägre tjänstemanfår ett förhållandevis sämre utbyte, medan de högavlönade i karriäryrkena färdet relativt sett bättre, är det en fördelningspolitisk effekt som inte är bra.Man måste ha det målet att någol skall göras åt detta. Man måste pånågol sätt försöka neutralisera eller upphäva sådana konsekvenser genom attforma om systemet eller modifiera det. Det kan ske inom ramen fören sådanlångsiktig förändring som vi i vår moiion 598 framhåller måsle bli följden avden utvärdering av systemets effekter som vi kräver. Vitycker också att det är litet egendomligt att inte ni på socialdemokratiskthåll kunde gå med på en sådan utvärdering. Där hade frågor av detta slag kunnatbelysas, och man hade kunnat fä en utgångspunkt för alt rätta lillfelaktigheter. Jag skall inte plåga ytteriigare. Må denna debatt ändåbli en liten påminnelse om att det inte är bra när eu parti pä arbetarrörelsensgrund kollaborerar för mycket med de borgeriiga i utskotten. Översynav ATP-systemet m. tn. Överläggningen var härmedavslutad. Mom. .?, 4 och 5 Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels motionen nr 598 av LarsWerner m. fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägandejabesvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Densom vill atl kammaren bifaller socialförsäkringsulskottets hemställan i betänkandet nr 7 mom. 2, 4och 5 röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit molionen nr 598 av m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då JörnSvensson begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 309 Nej - 15 Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels motionen nr 1246 av JörnSvensson m. fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägandejabesvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill all kammarenbifaller socialförsäkringsutskottets hemställan i betänkandet nr 7 mom. 3röstar ja, den del ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 1246 av Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då JörnSvensson begärde rösträk-'ning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 309 Nej - 15 §2 Den psykiatriska vården Föredrogs socialutskottets betänkande 1979/80:8 medanledning av motioner om utvecklingen av den psykiska hälsovården och denpsykiatriska vården. Idetta betänkande behandlades motionerna 1978/79:885 av m.fl.(s), 1978/79:893 av m. fl. (vpk), variyrkats alt hos regeringen hemställde om tillsättande av enparlamentarisk utredning med uppgift all skyndsamt framlägga ettmedicinsk-socialt handlingsprogram för den psykiatriska vården och rehabiliteringensamt alt riktlinjerna i motionen borde ligga till underiag förutredningsarbetet, och 1978/79:2114av m. fl. (c) såvitt här var i fråga (yrkandet 1. beträffande stöd för utvecklingen av den psykiskahälsovården atl skulle avslå motionen 1978/79:885 yrkandet 3 ochmolionen 1978/79:2114 yrkandet 2, 2. beträffande utvecklingen av den psykiatriska vårdenatt skulle avslå motionen 1978/79:885 yrkandena 1 och 2, 3. beträffande en parlamentariskutredning om den psykiatriska vården och rehabiliteringen all skulleavslå motionen 1978/79:893. (vpk): Högt avancerade, moderna samhällen uppvisar ibland egendomliganivåskillnader. Trots nära sammanhang mellan skilda samhällsområden kan vissaav dem avskärmas och stanna på en kvalitativt helt annan och lägre nivå änsamhället i stort. Det amerikanska samhället har väridens högsta ochmest differentierade materiella produktion. Ändå är 30 miljoner amerikanerundernärda. harallmäntsett rätt höga funktionella och vetenskapliganivåer-men haren psykiatrisk vårdseklor med häpnadsväckande efterblivenhel. Svenskpsykiatri har vissa övertydliga drag. Man har en mycket hög omfattning avpsykiatriskt tvång. Det är lätt att få folk tvångsomhänderlagna i Sverige.Rättsskyddet är nästan obefintligt. Psykiatrindomineras av medicinsk-kemiska metoder. Också där andra behandlingsinslagfinns, står dessa ofta på en svag och outvecklad nivå. har pä ellegendomligt sätt förblivit oberört av de stora landvinningarna som gjorts i devetenskaper som analyserar det mänskliga psykets funktion och villkor. Dennaavskärmning är ödesdiger. Sverigehar inte infiuerals nämnvärt av den politiska debatt om den psykiskautstötningens problem, som varit framträdande i anglosachsiska länder, iItalien och även i . Politiska instanser som har egentligenaldrig tagit upp dessa frågor lill seriös diskussion. Särskilt tragiskt ärkanske att arbetarrörelsen aldrig trätt fram i opposition molsamhällsap-paraternas ofta brutala behandling av psykiska avvikelser ochpsykiskt utstötta människor. Sverigehar aldrig genomgått någon genomgripande psykiatrisk reform av det snitt somden politiska vänstern har drivit fram i . De förändringarsom nu inträffar är vaga och delvis dubbelbottnade. Man får ibland detintrycket att de är mindre föranledda av en önskan om innehållslig förnyelseoch mer av en Önskan atl spara pengar. De utgör f ö. lill stora delar en renpappersplanering utan verkligt innehåll. Manskulle kunna säga alt svensk psykiatri inte bara lyckats låsa in tusentalsmedborgare och beröva dem deras mänskliga rättigheter. Psykiatrin har ocksålyckats låsa sig själv ute från den vetenskapliga förnyelse som brutit igenom iden övriga världen. är det den medicinsk-kemiska forskningen på områdetsom prioriteras i - en tendens som tycks gå hell på tvärs med deninternationella vetenskapen. Deltaär politiskt mycket oroande, för psykiatrin i denna sin klassiska form är ettmäktigt redskap för atl hålla de utslagna nere. Den är en spärr molsamhällskritiska tankar. Den sörjer för en passivisering av de utslagna och eltdöljande av sammanhanget mellan psykisk utstötning och samhälleligamaktförhållanden. Såfår det enligt vpk:s mening inte förbli. Svensk psykiatri får inte bli ettreservat, där en mekanisk behandlingssyn, en primitiv analys av psykiskaprocessers natur och en brutal inställning lill människor får fortsälta attfrodas. Psykiatrin är antihuman i denna sin klassiska och traditionella formoch ett hot mot de grundlagsfasta rättigheterna. Sverigebehöver en stor psykiatrisk reform, en reform som gör upp med föråldradestrukturer och med medicinskt kvacksalveri samt förhindrar övervåld inom ochutanför de psykiatriska institutionerna. Efter folkpartiregeringens uttaladetankar att föra nya grupper människor in under de psykiatriska tvångslagarna ären genomgripande omvälvning på området Vadkrävs då i första hand? Själva lagstiftningen och rättsproceduren måsle snaraständras. Grovt taget 90 96 av de tvångsintagningar som sker är onödiga ochbehandlingsmässigl ofta rent destruktiva. Tvångsförfoganden över människorskall reserveras för situationer, där akut fara föreligger för liv och hälsaoch där f n. inget alternativ lill inslitutionsskydd kan ges. Rättsprocedurenmåste göras långt mer kvalificerad. Läkarens rätt att utfärda intyg omtvångsomhändertagande måsle avskaffas. Tvångsförfogande skall ske på ettjuridiskt ansvarigt sätt. Den omhändertagne skall kunna bevara sin rätt altföra talan och utse ombud. Liksom i bör en rättslig instans - endomstol eller en politiskt vald ämbetsman - godkänna proceduren. Själva praxismåste bli starkt restriktiv i förhällande till . Detbiologiska och medicinska synsättels fortlöpande dominans måste äntligenradikalt brytas. Försiktig medicinering kan vara ett stöd i psykiatribehandlingen.Den massiva medicinering som utgör behandlingens tyngdpunkt är emellertiddirekt skadlig. Den innebär en neddrogning och utgör ett drogproblem isamhället, kan man säga med viss tillspetsning. Tvångsmedicinering är oftasthell förkastlig och till skada för behandlingsprocessen. Manmåste göra upp med den spridda föreställningen atl psykiska patienter ärfariiga och våldsamma människor. Bara i en minoritet av fallen är sådan faraför handen. Dessutom vet vi att många aggressiva beteenden bara är ett direktsvar pä en meningslös, förnedrande och destruktiv form av behandling. Sädanareaktioner behöver inte inträffa, om man återupprättar patientens värdighetoch medborgeriiga rättigheter, ger patienten en aktiv roll i en behandling därmänniskan fär uppleva att hon verkligen blir hörd. Huvuddelenav nuvarande institutionsvård kan stegvis avvecklas. Men även en övergång lillöppna former måste följas av en grundläggande förändring i själva behandlingensinnehåll. Annars blir den bara ett organisatoriskt skal, där likgiltigheten motmänniskans verkliga, djupgående problem kan breda ut sig ännu mer fritt än . 'Fönstret måsle öppnas här i mot en djupgående vetenskaplig förnyelse avsjälva grundkunskapen om det mänskliga psyket och om psykiska processer. Sedanmånga år har nya ståndpunkter byggts upp utifrån en förenad neurologisk,antropologisk och psykologisk forskning. Dessa ståndpunkter revolutionerar delmesta i hittillsvarande synsätt. I korthet kan de beskrivas på följande sätt. Psykiskaprocesser är inga speglingar av del högre nervsystemets fysik och kemi.Nervsystemet ärbara redskapet. Upphovet till psykiska processer ligger alltidutanför människan. Utan detta förhållande till den yttre verkligheten träder enmänsklig hjärna över huvud taget inte i funktion. Hjärnanskemi och fysiologi är förvisso viktig. Men sambanden och systemen i denpsykiska föreställningsväriden har inget mekaniskt förhällande lill det högrenervsystemet. Människan ärver aldrig sitt psyke. Hon ärver en materiellutrustning, men den bara förmedlar material ulifrån lill psykiska processer,vilka är höggradigt självständiga i förhållande till Vi vel att människans nedärvda högre nervsystem harvarit detsamma i tusentals är. Men vi vet också att hennes psykiskaföreställningsvärld har genomgått oerhörda revolutioner. Del visarpå elt slående sätt psykets obegränsade flexibilitet och kvalitativa oberoendeav sin materiella bas. Vilka slulsatser måstedras av sådana vetenskapliga resultat? Fördet första: Den medicinska psykiatrins grundteser och metoder framstår somobrukbara. Medicineringen saknar verklig relevans till psykiska problem -vilket inte betyder atl den måste förkastas som ett förnuftigt använt,tillfälligt, praktiskt hjälpmedel i vissa lägen, men det är en annan sak. Fördet andra: Del är helt felaktigt att söka upphovet till psykiska processer ibiologiska förhållanden eller ärftliga faktorer. Processerna uppstår enbart ursättet på vilket människan inlernaliserar intrycken av världen omkring sig. Fördel tredje: En för människan destruktiv psykisk process är åtkomlig bara ommänniskan själv aktivt engageras i någon form av motprocess. Detta innebär enförkastelsedom över Ivångsmedicineringen och tvängspsy kiatrins princip. Delunderstryker behovet av förtroendefulla och demokratiska former för behandling,där ett dialektiskt, ömsesidigt och självständigt utbyte mellan patient ochbehandlingspersonal kan ske. Därmednär vi en kärnpunkt i psykiatrin som politiskt problem. Psykiatrin i sinklassiska form döljer de psykiska processernas verkliga orsaker för människor.Den blir lill en förtrycksmekanism, ägnad alt fördjupa deras socialaunderordning och förnedring i det rådande maktsystemet. Denna psykiatrins rollmåste slås sönder en gång för alla. Vetenskap och mänsklig civilisation haringen användning för den. Mendetta kan inte ske med en gång, ty alternativen är dåligt förberedda. Debeteendevelenskapliga riktningar som finns på området slår i på enoutvecklad nivå. De har hållits tillbaka, mycket av statsmakternas ointresse.Psykoterapiulredningen, som var det första försöket alt bringa någon sortssystem i detta, visar genom sin svaga uppläggning hur förvirrad, vetenskapligtoskärpt och eklektisk psykoterapin i i många stycken är. Dellaär delvis elt resultat av gamla internationella förhållanden. Den klassiska,medicinska psykiatrin utnyttjades och blomstrade i 1930- och 1940-talensdiktaturer i . De hade användning för den. Men den kvalificerade beteendevetenskapen,särskilt den analytiska traditionen, trycktes oftast ner och hämmades. Förstmed de nya resultat som har börjat framkomma läggs en grund för atl vi skallkunna återvinna och nyskapa dessa beteendevetenskapliga traditioner. Ävenen annan grundförutsättning måste i della sammanhang nyskapas. Det är kampenoch aktiviteten från de utstölta själva och deras organisationer. Enfrigörelse frän en destruktiv psykisk process är inte bara en sak fördenenskilda människan, en ensam kamp, utan del är också en kollektiv kamp. Ochden har direkt eller indirekt kopplingar till en större social och Delär med utgångspunkt i de förhållanden som jag här har beskrivit som vpk harväckt sin motion med krav på ett omfatlande program för reformering av densvenska psykiatriska vården. Jag yrkar, fru talman, bifall till vpk-motionen. KARLLEUCHOVIUS (m): Det ulskoUsbelänkande som vi nu behandlar råder det enighet om inomutskottet. Jag har inte tänkt atl bemöta föreläsning om olikapsykiatriska problem, behandlingsmetoder o. d. Men jag kan delvis dela hansuppfattning pä några av de punkter som han har berört. Jaghar begärt ordet för alt något deklarera utskottets ställningstagande när detgäller vpk-motionen 893 av m. fi. Den motionen har Svenssoninte berört särskilt mycket, men han har ändå yrkat bifall till den. I motionenhemställs om tillsättandet av en parlamentarisk utredning med uppgift atlframlägga ett medicinskl-socialt handlingsprogram för den psykiatriska vårdenefter de riktlinjer som har framförts i motionen. Mankan först konstatera alt mycket av det som föreslås redan är i full gäng atlverkställas ute i de olika landstingen och sjukvårdsdistrikten. Så är inteminsl fallet när det gäller utvecklingen mot mer öppna och decentraliseradevårdformer. Jag tror att vi alla är överens om att vi på den punkten måsteförsöka komma längre än vi har gjort. Men det har hänt en hel delsedan landstingen övertog de gamla mentalsjukhusen från staten. Iulskottsbetänkandel nämns några siffror, som bekräftar denna utveckling. 1977var antalet vårdplatser i sluten psykiatrisk vård 31 450 men väntas enligtLKELP 79 minska till 28 760. Däremot kommer besöken i den öppnavärden all öka frän 707 000 till ca 900 000 undersamma lidsperiod. Här äralltså en utveckling på gång mot just de förhållanden som hartagit upp. Jag kan medge alt den inte hargålt så hastigt som man skulle önskaute i de olika landstingen och sjukvårdsdistrikten. Men det är brist påpersonal, inte minst läkare, som är orsaken lill att den inte gått fortare. Ulskollelser positivt pä denna utvecklingstrend som redan pågår, och man säger ibelänkandel att del är "angelägel all riktlinjer fören modernisering avden psykiatriska värden presenteras ulan ytteriigare dröjsmål. 1 dessariktlinjer måste beaktas även behandlingsmetoder som har annan grund än ettsomatiskl-medicinskt synsätt på psykisk ohälsa." inte har velat bifalla motionskravet om lillsättande av en nyutredning hänger delvis samman med atl vi redan har väldigt mänga utredningarpå hälso- och sjukvårdsområdet. 1 mänga av dessa utredningar berörs också Juslden psykiatriska vården. Det finns sådana som har avlämnat betänkanden,vilka alltså ännu inte är behandlade. Iutskottsbetänkandet talas bl. a. om att har utarbetat ettförslag till principprogram för psykiatrisk hälso- och sjukvård. förslaghar varit ute på en myckel bred remissomgång hos olika huvudmän ochmyndigheier. Del har alllsä behandlats vidare, och kommeratl behandla förslaget redan nu . Enligt planerna är det meningen atlförslaget därefter skall presenteras i en skrift, där riktlinjer förutvecklingen av den psykiatriska vården under 1980-lalel kommer atl läggasfram. Det kan också tilläggas atl många landsting efter omfattande utredningarhar lagt fram egna program för hur man skall ordna den psykiatriska värden. Jagtror det är ganska väl genomarbetade vårdprogram som många avsjukvårdshuvudmännen har utarbetat och som man nu försöker förverkliga ochverkställa ute i de olika områdena. Detär mycket på gång i den riktning som vi väl alla strävar mol, dvs. alt försökaminska pä institutionsvården och satsa mer på de öppna vårdformerna. På denpunkten tror jag, som jag sade tidigare, att vi inte behöver ha några delademeningar. Socialutskottetbehandlar f n. en proposition om , där del även finns ett paravsnitt om socialvård och primärvård som rör den psykiatriska värden. Jag trorvi får tillfälle atl återkomma när kammaren skall behandla Just det förslag somsocialutskottet kommer att lägga fram. Motdenna bakgrund har vi i utskoltet ansett att en ny utredning jusl i detta lägeinte skulle ha särskilt mycket att komma med, och vi vill avvakta vad som är pågång i alla de utredningar som arbetar. Är det så atl de inte kommer frammed några resultat får man återkomma . Jag ber, fru talman, attfl yrka bifall lill utskottets hemställan. (vpk): Det var ju en minst sagl defensiv hållning från utskottet. Men bakomdenna defensiva hållning döljer sig nog den verkligheten att utvecklingen inomden psykiatriska vården sakteliga men under stort motstånd rör sig ål del hållsom även anser önskvärt. Men när det gäller t. ex.socialslyrelsens dominerande inställning, dess principprogram, finner maningenting som har den ringaste likhet med den grad av förnyelse som tidenkräver och som jag har varit inne på. Jagvill säga i förbigående lill alt man kan faktiskt tala i enmotions anda, även om man inte läser upp precis de formuleringar som finns imotionen. Jag tror nog alt det tydligt framgick alt det finns en djupgåendeöverensstämmelse mellan vår moiion och del anförande som Jag höll, även omjag log upp problemen ur delvis andra infallsvinklar. Vadsom är oroande med den nuvarande utvecklingen och dess dubbeltydiga,svårgenomträngliga karaktär är all svaga tendenser till förnyelse i rättriktning balanseras av all man för del första på något säll undviker alt berörasjälva behandlingsinnehället och fördel andra all den medicinska psykiatrinsgrundläggande synsätt bevarar sin dominans. Del gör den också i deprogramaliska uttalanden som slår för. Änmer oroande är alt så myckel av forskningsresurserna leds till de typer avforskning som ligger Just på del medicinskt-fysiologiska och detmedi-cinskt-kemiska området. Jag betecknar inte de forskningarna som ickeönskvärda eller.ointressanta, men de är inte i överensstämmelse med vadprioriteringen borde avse, nämligen en fördjupning av den beteendevelen- Detta har också påpekats i en socialdemokratisk motion till dettaärende, som vi frän värt håll tycker har en rad viktiga synpunkier. Jagskulle vilja ställa en testfråga till utskottets talesman bara för atl någotbelysa vad jag menar. Jag har i min hand en kursbok. Den används pågymnasieskolans värdlinje i årsklass 2, skötare- och sjuksköterskeuibildning.Den behandlar alltså förhållandena inom den psykiatriska sektorn. Boken heterbetecknande nog Psykiatrisk hälso- och sjukvårdslära. Redan i sin titel rör densig alltså med myckel traditionella, klassiska begrepp, och att det inte är enslump märker man när man läser den. Idenna bok, som alltså skall läsas av människor som sedan skall delta i vården,som gör det tunga jobbet på detta område, som har mest direktkontakt med patienterna och med de psykiskt utstölta, finns det ingenting somens antyder atl det ute i världen finns några brytningar mellan klassiskasynsätt och helt nya synsätt. Eleverna får inte någon som helst antydan om atthär förekommer en vetenskaplig förnyelse. Här presenteras allt - sä och sä ärdel, detta är ingenting som diskuteras, della skall ni förhöras pä, detta skallni kunna. Och med del som bas skall ni gä ut och värda människor.