prot · G30965 · 1979-12-31 00:00:00 — För dem somnyanställs från utgår lönebidrag av lönekostnaderna,dvs, lön och sedvanliga sociala avgifter som arbetsgivaren har att erlägga. När det gäller frågan om utbetalningsperioder förstatsbidragen kan jag meddela att man inom arbetar medatt få fram administrativa rutiner för detta. Man är inom arbetsmarknadsstyrelseninställd på att lösa frågan på sådant sätt att ingen organisation skall behöva avstå frånlönebidragsanställningar på grund av långa utbetalningsperioder. BÖRJENILSSON (s): Jag villtacka statsrådet för ett utförligt svar. Reformenanställning med lönebidrag, som träder i kraft , är en utmärktreform om den genomförs på ett riktigt sätt. har myckettidigt ställt sig bakom den nya anställningsformen - det gjorde vi redan närförslaget kom från sysselsättningsutredningen. Reformen innebär att denuvarande arkivarbetarna kommer att omfattas av gällandearbetslagstiftning och därmed skall ha samma villkor som övriga anställda. eller de företag som har anställda med lönebidrag skall också hadet fulla arbetsgivaransvaret - har .AMS det ansvaret. Dessutom skall denanställda få en yrkesbenämning som ansluter fill det arbete som utförs,Lönebidragsreformen syftar alltså till en normalisering av arkivarbetarnasarbets- och anställningsvillkor. Det är viktigt att de 15 000 arkivarbelarna i landet kan känna trygghetvid övergången till den nya anställningsformen. Det beror helt på hur reformengenomförs. Jag vet att många anställda känner stor oro över alt ånyo bliarbetslösa, och många organisationer är tveksamma när det gäller att anställaarbetskraft med lönebidrag. Tveksamheten beror på bristande information frånAMS och oklarhet om hur reformen skall fungera. Många organisationer ärbekymrade över om de kan klara kostnaderna i framfiden. Därför är det viktigtatt man från samhällets sida hjälper till att klara ut alla problem som finns isamband med reformens genomförande. Jagkan instämma i statsrådets uttalande i svaret att de allmännyttigaorganisationerna måste vara beredda att anställa de personer som i dagsysselsätts i arkivarbete hos dem, Organisafionerna måste ta sitt ansvar, mendet måste också samhället göra. Skall föreningslivet klara sin del avlönekostnaderna krävs det att stat och kommun höjer anslagen. Mångaorganisationer är för sin existens helt beroende av bidrag från samhället, ochdet är nödvändigt att man i samband med den kommande bidragsgivningen beaktarden nya utgift som organisationerna får i samband med anställning medlönebidrag. Statsrådethar varit vänlig att i svaret räta ut en del frågetecken. En oklarhet har varitvad som menas med total lönekostnad. Många har undrat om arbetsgivaravgifter ärbidragsberättigade. Statsrådet säger nu att lönebidrag skall utgå från statenmed av lönekostnaderna, dvs, lön och sedvanliga sociala avgifter somarbetsgivaren har att erlägga. Det tolkar jag som att samfliga avgifter enligtlag och avtal är bidragsberättigade. Enligtuppgifter i samband med informafion från AMS skulle lönebidraget utbetalas frånstaten kvartalsvis i efterskott. Det betyder att organisationerna måste liggaute med flera månadslöner. Ett stort antal organisationer har framfört farhågorför att de inte har möjligheter att klara utbetalningarna. Jag ser nu att maninom statsverket har tänkt om, och det är bra att man gjort Statsrådet meddelar isvaret att man inom AMS arbetar med att få fram administrafionsrutiner förstatsbidragen. Man är inom AMS inställd på att lösa frågan på sådant sätt attingen organisation skall behöva avstå från lönebidragsanställningar på grund avlånga utbetalningsperioder. Det är ju ett lugnande besked. Jagfick också en skrivelse från länsarbetsnämnden i , därman gör ytterligare ett förtydligande. Det framhålls där attarbetsmarknadsstyrelsen f. n. undersöker möjligheterna att utbetala bidragenmånadsvis efter rekvisition och att styrelsen skall återkomma med närmareinformation på denna punkt. Det är som jag ser det mycket viktigt att man löserfrågan om utbetalningarna på ett smidigt sätt,, så att organisationerna fårstatsbidraget omgående. Vi vet ju att föreningslivet i stort sett saknarekonomiska reserver. De organisationer det gäller kan inte ligga ute med pengarpå det sätt som man från början hade tänkt sig. Jagkan också notera i svaret att AMS genomför en kartläggning avsysselsättningsförhållandena fr, o, m, för dem som hararkivarbete hos allmännyttiga organisationer. Kartläggningen skall bl, a, visavilka behov som kan finnas av insatser från AMS i de fall övergång till fastanställning ifrågasätts. Det är bra att man på detta sätt noga följer uppreformens genomförande. Jagvill tacka statsrådet för klara besked. Jag hoppas att han också ifortsättningen följer denna fråga - jag tror att det kommer att behövas. Detgäller en stor och vikfig reform, som berör många människor, Alla måste kännatrygghet i samband med övergången till den nya anställningsformen. Som jag ser detåvilar det övergripande ansvaret för reformens genomförande naturligtvissamhället, och man måste från det hållet vara beredd att snabbt gripa in därdet uppstår problem. Ingen människa får slås ut i samband med övergången tillde nya tjänsterna. När behandlade folkpartiregeringens förslag tillden nya sysselsättningsformen anställning med lönebidrag hade vi inom centernen avvikande mening. Vi ansåg nämligen att lönebidrag borde utgå tillde allmännytfiga organisationerna. Ett lönebidrag skulle enligt våruppfattning, som också delades av LO, förvärra situationen för dearbetshandikappade och för de organisationer som inte har möjlighet att ta påsig en i förhållande till deras resurser så pass stor andel av lönekostnadensom , Deallmännyttiga organisationerna har gjort en stor insats genom sinberedvillighet att ta emot och ge meningsfull sysselsättning åt arbetshandikappade.Den i och för sig angelägna omvandlingen av arkivarbetet fill anställning medlönebidrag får inte genom bidragskonstruktionen bli ett hinder förnormaliseringssträvandena. Allmännyttiga organisationer som kan erbjudalämpliga arbetsplatser bör inte hindras att göra betydelsefulla insatser föratt bereda sysselsättning åt arbetshandikappade. Av interpellationssvaretframgår att arbetsmarknadsverket nu genomför enkartläggning av sysselsättningsförhållandena fr, o, m, för demsom nu har arkivarbete hos allmännyttiga organisationer. Vidare sägs att dennakartläggning också kan visa vilka behov som kan finnas av insatser frånarbetsmarknadsverket i de fall övergång till fast anställning ifrågasätts. Jagtolkar arbetsmarknadsminsterns svar på det sättet att man från regeringens sidaär beredd att vidtaga sådana åtgärder att arbetshandikappade inte behövermista sin anställning på grund av att den allmännyttiga organisationen inte harfillräckliga ekonomiska resurser. Detta är ett uttalande som ligger i linje medden uppfattning som vi har inom . Jag noterar uttalandet som posifivt, och jag är övertygadom att detta blir till glädje och nytta för de arbetshandikappade. Slutligen, herr talman, vill jag bara konstatera att omBörje och hans partivänner ställt sig bakom vårt förslag,hade det inte behövt råda några osäkra anställningsförhållanden förarkivarbetsanställda i samband med övergången till den nyasysselsättningsformen. Jag noterar att och jag är istort sett överens i denna fråga, så det är inte mycket i hans inlägg jag haratt kommentera. Vad gäller informationen kan jag möjligen säga att vi harvarit medvetna om att det finns ett informafionsbehov som är viktigt atttillgodose. Därför har det varit en serie konferenser runt omi landet, och jag tror att en hel del av de frågetecken som säkert har funnitshar klarlagts under den tiden. Vi har också låtit trycka en broschyr som heterAnställning med lönebidrag, som har gått ut i mycket stor upplaga. Vi haralltså försökt att sprida kunskap om denna reform så gott vi har kunnat, ochjag tycker nog att ett genomslag kan märkas . Man är ganska medveten om vadsom kommer att ske och framöver vad gäller anställda med lönebidrag. Beträffande anförande vill jag bara noteraatt han på vägnar vill låta ytterligare många miljoner rulla, och detär kanske litet förvånande. Låt mig bara säga det mycket stillsamt. Vi har juockså från alla andra riksdagspartier bedömt det som angeläget att den huvudmansom anställer en arkivarbetare, som det hette tidigare, eller en person medlönebidrag, som det nu heter efter att reformen träder i kraft, skall ha ettkostnadsansvar, eftersom denne också får rätten att avgöra anställningsvillkoren,både lönemässigt och i fråga om andra villkor. Jag tror att det egentligen ären nödvändighet att organisationerna har detta kostnadsmedvetande om vi inteskall komma alldeles snett i detta arbete. Jag är medveten om att detta kan innebära en del problem,men jag tror att den väg som och även jag har talat omär den riktiga, nämligen att man ser till att de organisationer som har enliten omsättning och bristande ekonomiska resurser nu får stödjas av samhälletpå andra vägar. Men detta samband mellan förmånen att ha en anställd och attbetala en del av lönen tror jag är en nödvändighet. Det förslaget stod som sagtriksdagens överväldigande majoritetbakom fidigare, liksom den eniga utredningen gjorde. BÖRJENILSSON (s): Vad som är viktigt i detta sammanhang är att man kommer bort från detnuvarande arkivarbetarsystemet, som AMS både administrerar och finansierar, ochatt man får en helt ny anställningsform. Jag tror det är principiellt rikfigtatt organisationerna själva får bära en del av kostnaderna -det är viktigt bådeför organisationerna och för de anställda. Det förutsätter naturligtvis förvissa organisationer att samhället går in och hjälper till ekonomiskt. Vi vethur det är ställt inom organisationslivet - föreningarna existerar i stort settpå bidrag från samhället. Det är naturligtvis nödvändigt att de fårkompensation för denna nya utgift. Men det ligger ett mycket stort värde i attorganisationerna själva också tar ett ansvar för dessa tjänster. Omlokaliseringsort för produktion av stirlingmotorn ARNEFRANSSON (c): Arbetsmarknadsministern och jag hade en debatthär i kammaren om just denna fråga. Jag ser det också så att det är angelägetatt det finns ett samband mellan de anställda och de allmännyttigaorganisationerna och att organisationerna skall ta ett ansvar. Men med mittinlägg ville jag närmast peka på att de farhågor vi uttalade i vår reservationtill arbetsmarknadsutskottets betänkande gällde de fall då framför allt de mindreorganisationerna icke har ekonomiska förutsättningar att klara kostnaderna förde . Detta skulle kunna leda fill att en person i stället för attberedas fortsatt arbete inom en organisation skulle bli arbetslös. Detsvar på interpellafionen som arbetsmarknadsministern har givit här tolkade jagfaktiskt så att regeringen, mot bakgrund av den utredning somarbetsmarknadsverket genomför, i de fall fast anställning ifrågasätts är bereddatt vidta åtgärder, så att man undanröjer risken för att de här människornafriställs. Jagtycker därför att arbetsmarknadsministern uttryckte sig väl hårt när han sadealt jag och var beredda att låta ytterligare ett stort antalmiljoner rulla. Jag tror att vi är överens i själva sakfrågan, och sedan är deten annan sak att vi tacklar den på litet olika sätt. Överläggningen varhärmed avslutad. § 9 Om lokaliseringsortför produktion av stirlingmotorn Industriministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1979/80:219, ochanförde; har frågat mig om jag är beredd att vidfastställande av lokaliseringsort för produktion av sfirlingmotorn ge regio- Omlokaliseringsort för produktion av stirlingmotorn nalpolitiska skäl enavgörande betydelse. Utvecklingenav motorer baserade på stirhngtekniken bedrivs dels i av det nu av statenhelägda företaget , dels i av FFV IndustriprodukterAB. Projektet i avser en större motor som främst skall användas i fastainstallationer samt i truckar och liknande fordon. Projektet i avseren mindre motor som tillsammans med en generator bildar ett kraftpaket attanvändas framför allt för fritidsändamål. Enproposition rörande den fortsatta utvecklingen av stirlingmotorn avses attsenare föreläggas . Som underlag till propositionen utvärderas f,n, stirlingmotorn från såväl teknisk som marknadsmässig synpunkt, Iavvaktan på att en sådan utvärdering redovisas är det för tidigt att nu uttalasig om produkfionen av stirlingmotorn. Om det skulle visa sig attstirlingmotorn blir en framgångsrik produkt, kan detta medföra att det motslutet av behövs produktionsresurser utöver dem som f. n, finns inomförenade fabriksverken och befintlig motorindustri. Jag utgår ifrån attregionalpolitiska skäl kommer att vägas in i de överväganden härom som kommeratt göras. STEN-OVESUNDSTRÖM (s): Jag tackarindustriministern för svaret på min fråga. Bakgrundentill frågan är självfallet den katastrofala sysselsättningssituationen iNorrbotten, I det läge länet nu befinner sig i måste alla tänkbarasysselsättningsprojekt prövas. Det gäller inte bara de projekt som skapararbetstillfällen på kort sikt utan också de som kan skapa arbetstillfällen pålitet , Iårets budgetproposition kan man i bil, 17 från industridepartementet underrubriken insatser i vissa regioner på s, 81 läsa följande; "Sysselsättningsproblemeni är emellertid så stora att man, för att erhålla framtidaetableringar i länet, bör pröva att knyta projekt i ett tidigt utvecklingsskedetill ," Stirlingprojektetär just nu i ett sådant stadium. Det är i förberedande produktion eller, föratt citera en känd industritidning, "man står just nu och torkar fötternapå marknadens välkomstmatta". Närman nu inom FFV bedömer var den framtida satsningen skall göras, bordesjälvfallet ägaren, dvs, samhället, ha ett ord med i den diskussionen, inteminst mot bakgrund av att staten har intressen i de verksamheter därstirlingmotorn kan komma att användas. Jag tänker då bl, a, på gruvfordon ochanvändningsområden inom försvaret. Vidare kommer sannolikt stirlingmotorn atti framtiden kunna användas i värmepumpar. Försöksverksamhet med långtidsprovpågår ju f, n. Tillverkningav gruvfordon och värmepumpar sker också i , Det finns alltsåmöjlighet att koppla ihop en produktion av stirlingmotorn med en utveckling avden befintliga produktionen på dessa områden, I svaret på min fråganoterar jag att en proposition rörande den fortsatta utveckhngenav stirlingmotorn avses att föreläggas . Svarets sistamening tolkar jag positivt. Den lyder: "Jag utgår ifrån attregionalpolitiska skäl kommer att vägas in i de överväganden härom som kommeratt göras," Om man kombinerar detta uttalande av statsrådet med vadindustridepartementet i budgetproposifionen skrivit om särskilda insatser ivissa regioner, kan man vara optimistisk när det gäller en framlidalokalisering i på det här området. drar kanske någotförhastade slutsatser när det gäller stirlingprojektet. Jag är full avförhoppningar beträffande stirlingprojektet med avseende på framfiden. Jag troratt det är en tekniskt intressant lösning, men det är kvar,innan vi kan bedöma projektets kommersiella förutsättningar utifrån synpunktenvar man skulle behöva förlägga en framtida produktion. Här skall man kanskeinle ha för stora förhoppningar om ett snart ställningstagande. Men jag är, somsagt, förhoppningsfull beträffande detta projekt som ligger rätt, inte minstmed hänsyn till energisituationen i världen. Sedan vill jag säga att vi är väl medvetna om läget iNorrbotten. Jag har inlett förhandlingar med svensk industri, syftande till attmed speciella arrangemang inleda en ny form av samarbete mellan industrin ochsamhället med målet att just samla upp tänkbara projekt, som relativtomedelbart skulle få en effekt på sysselsättningen i . Oavsett stirlingprojektetmåste strävandena att klara sysselsättningssituationen i fortsätta, Jag drar inte alls några snabba slutsatser avNils Åslings svar på min fråga. Vi norrbottningar vet ju att man får vara ganskaskeptisk mot den här regeringens löften. Men jag är dock, som sagt, positivtill svarets slutkläm. Om man tar den delen av industrimrnister:ns svar och omregeringen försöker infria det löfte som den har skrivit in i budgetproposifionen- i den sista biten står det alltså att man "bör pröva att knyta projekt iett så tidigt utvecklingsskede fill " -, bör man kanske kunnahysa en förhoppning om att, om det blir en mer utvecklad produkfion på det härområdet, lokaliseringen skall kunna styras till . Om lokaliseringsort för produktion av stirlingmotorn Överläggningen var härmed avslutad. § 10 OmÖresundsvarvets framtid Industriministern ordet för att besvara i (fp) den 28 novemberanmälda interpellation, 1979/80:86, och anförde: i har frågat mig omdet kan vara rimligt att nu åter aktualisera en nedläggning av Öresundsvarvet,om varvet inte bör få möjligheter att visa att den pågående satsningen påhögteknologiska produkter är företagsekonomiskt riktig och om det frånarbetsmarknads- och regionalpolitisk synpunkt kan anses försvarbart att lägganed ett statligt företag i en region där möjligheterna att få andraarbeten är minst sagt små. godkände (prop, 1978/79:49, NU1978/79:17, rskr 1978/79:115) vissa industripolitiska riktlinjer beträffandesvensk varvsindustri. Riktlinjerna innebär bl, a, att kapaciteten förstorvarven, mätt i antal direkta produktiva timmar, bör minska fill 9 miljonervid utgången av , beslöt att de anställda vid desvenska storvarven skulle få en anställningsgaranti t, o, m, , Svenska har vid sammanträde den 10 januari1980 bedömt marknadsutrymmet för de svenska storvarven till5-7 miljoner direkta produktionstimmar under förutsättning att en mycketriskfylld satsning inom olika affärsområden lyckas. En ytterligarekapaci-telsminskning utöver den som beslutades av skullesålunda vara nödvändig för att anpassa kapaciteten till marknadsulrymmet.Frågan om kapacitetsminskningar vid varven bereds inom industridepartementetmed sikte på att den skall behandlas i en proposition om varvsfrågorna, somregeringen har för avsikt att förelägga , Vid beredningenkommer också de samhällsekonomiska konsekvenserna av kapacitetsminskningen attbelysas. Innan beredningen är avslutad är jag inle beredd attuttala mig om Öresundsvarvets framtid. HANSPETERSSON i (fp); När jag framställde min interpellation islutet av gjorde jag det på grund av den oro jag och mångamed mig kände för Landskronaregionens framtid. Frågorna i interpellationen komhelt att koncentreras kring Öresundsvarvet, som ju är grunden för denna regionsvälstånd. Jag trodde då att jag skulle kunna få ett svar som skulle stilla enkanske obehövlig oro och som kunde bidra till fortsatt framtidstro. Sedan någraveckor tillbaka har vi kunnat konstatera att oron var befogad och attframtidstron håller på att försvinna. Jag tackar industriministern för svaret. Tyvärr måste jagbeklaga att svaret helt saknar någon meningsyttring. är inte bereddatt uttala sig om Öresundsvarvet i dagens läge. Det kan jag delvis förstå. Mennog kunde svaret ha andats någon förståelse för de många som är oroliga försina jobb, kanske en fundering kring statens samhällsansvar för denna regionosv. Det känns, tycker jag, litet genantatt få ett så magert svar, i synnerhet dä jag har upplevt att intehar varit särskilt återhållsam när det gällt att uttala sig inför massmedia, Imåndags t, ex, sade industriministern i radio att endast bordebestämma de ekonomiska ramar inom vilka Svenska Varv skall agera. Eventuellanedläggningar skulle därmed överlåtas åt styrelsen. är det på det sättet attvi har facit på förhand, och i det sägs att Öresundsvarvet skall läggas ned.Men detta är enbart en företagsekonomisk bedömning, en bedömning som grundas påatt man inte behöver ta någon hänsyn till de samhällsekonomiska konsekvensernaför en region som inte kan ta hand om dem som redan är friställda. Om jagför min del skulle medverka till en nedläggning skulle jag, tycker jag, mycketilla förvalta det förtroende jag fått som riksdagsman för ett län och en regionsom har valt mig och som har väldiga sysselsättningsproblem. har gång efter annan betonat att enarbetsgivare skall ha så mycket ansvar att han skall skaffa ersättningsjobb isamband med nedskärningar. Jag föreställer mig att detta ofta citerade och ofta- orättvist, tycker jag - kritiserade uttalande alltjämt är gällande, även omstaten är ägaren till nedläggningsholade företag. Öresundsvarvet hade 3 500 anställda.Man har lojalt anpassat sig efter riksdagsbeslut om nedskärningar, I slutet avdetta år kommer arbetsstyrkan att vara ca 2 500, Varvet har målmedvetet och konsekvent sökt sina egnanischer i en svår bransch. Typexemplen är supply-fartyg och färjor - alltsåprodukter av teknologiskt hög klass, I Bostongruppens inledning om varven konstateras att dettaär en framfidssatsning. Drog man slutsatser redan efter inledningen irapporten, skulle man tycka att Öresundsvarvet har en ljus framtid. Mengruppens slutsats blev helt annorlunda, sedan man flyttat produktionstillfällenfrån det ena varvet till det andra. Öresundsvarvet har särskilt när det gäller supply-fartygskaffat sig en bra erfarenhet. Enligt bedömare är det en av de säkrastemarknadsnischerna inom varvshanteringen. Varvet har upparbetat ett system medunderleverantörer och torde vara det varv som har den störstaerfarenheten. Del är väl inte alldeles säkert att har möjlighet attbehålla denna marknad, om Öresundsvarvet läggs ned. skall man inte för fördölja att de förstasupply-fartygen varit starkt förlustbringande. Detta är naturligtvisbeklagligt, men i sig kanske inte så märkligt. Utvecklingen av nyaspecialprodukter kostar mycket pengar. Jag frågar mig ibland om inte dessakostnader åtminstone delvis borde ha bestritts med utvecklingspengar frånSvenska Varv, Givetvis är jag medveten om att vårt land har förstor varvskapacitet och att vi, liksom man måste göra i många andra länder,dels måste ändra produkfionsinriktningen, dels skära ned antalet anställda.Vidare måste man - som naturligtvis inte bör varaalltför avlägsen - se fill att varven inte går med förlust. Rentföretagsekonomiskt låter det nog så bestickande när det påpekas att varjevarvsarbetare kostar si och sä många kronor,pengar som man skulle kunna använda på andra industrier. Och visst låter dethurtfriski när någon brister ut att nu är råtta tiden att lägga nerÖresundsvarvet, Men vi politiker sysslar inte enbart med företagsekonomi. Vihar det sociala och samhällsekonomiska ansvaret för att regioner och bygderinte helt skall avlövas. De som säger att det är rätta tiden att friställanära 3 000 personer i och friställa nära 2 000 på Kockumsi därför att länet har möjlighet att suga upp denna arbetskraft vetförmodligen inte vad de talarom. De lever kvar i stämningar från slutet1960-talet eller ännu tidigare, då man talade om det överhettade län.Det enda som är kvar av denna överhettning är tyvärr själva ordet. Min slutsats, herr talman, är att Öresundsvarvet måste fåytterligare en chansan visa vad företagsledningen och de anställda tror på. Attvarvet-alla belackare till trots - har en framtid kan i sig betyda ytterligarenedskärningar, en fortsättning på den avveckling som påbörjats för rätt längesedan. Men varvet måste få möjlighet all visa att det har satsat på de rättaprodukterna. Och skall en nedläggning ske efter den kommande perioden, måstestaten ha sörjt för alt det finns möjligheter till anställning genomsysselsättningstillfällen i och den omgivande regionen. I dettaanförande instämde (). Det problem som den här interpellationenberör är inte nytt. Krisen för varvsnäringen är för oss inte längre ettbombnedslag, som den var 1976, men den har vilat som ett hot övermånga svenska regioner och mänga anställda på varven, inte minst över oss iSkåne. Myndigheter och varvsledning har inte varit overksammaunder den tid som förflutit sedan orosmolnen så olycksbådande började hopa sig.Alla bedömare är överens om att läget för svensk varvsnäring är kritiskt. Mantjänar ingenting på att idyllisera eller blunda för detta faktum, eftersom detär ovedersägligt.