prot · G30933 · 1979-12-31 00:00:00 — Vimedger att en sådan utvidgning av den kommunala kompetensen kan innebära vissakomplikationer och nöjer oss därför med alt begära en utredning. Jag yrkarbifall lill reservationen. Underdetta anförande övertog andre vice lalmannen ledningen av kammarensförhandlingar. I en av de socialdemokratiska motionerna och i reservationen begär man,som vi har hört av , en utredning som syftar till att ge kommuneroch landsting befogenheter atl göra s. k. sympati- och solidaritetsakiioner medanknytning till främmande land. Delär inget nytt krav. Samma krav behandlades av våren 1978.Konstitutionsutskottet inhämtade den gången yttrande från utrikesutskottet. Vidgningav den kommunala kompetensen Även den socialdemokratiska minoriteten var tveksam, vilketframgår av den avvikande mening som den gången var fogad lill yttrandet. Medstöd av utrikesutskoltels yttrande avstyrkte konslilulionsutskottetmoiionskravel, och följde utskottet. Nuåterkommer socialdemokraterna med samma krav igen. Skälen förutskottsmajoritetens hemställan om avslag är alltfort desamma. Det kan inte,menar vi, vara rimligt all en del av det som tillhör vårt lands utrikespolitikskulle läggas under kommunernas domvärjo. Från principiell synpunkt och medhänsyn lill trovärdigheten i vår utrikespolitik skulle del vara mycketbetänkligt, om en del kommuner fattade beslut om t. ex. bojkoltaktioner somgick stick i stäv med vad riksdag och regering beslutat. Man kan naturiigtvisockså tänka sig alt kommuner fattar beslut som sinsemellan går i olikariktningar, vilket ytteriigare skulle öka förvirringen. Detär, som utrikesutskottet framhöll 1978, en principiell skillnad mellansolidaritetsaktioner som beslutas av frivilliga organisationer och sådana sombeslutas av officiella organ. De senare besluten ärju bindande för medborgarnaoch uttryck för landels officiella politik. Men vad skulle i berörda länderuppfattas som den officiella politiska hållningen, om staten genom regering ochriksdag drev en linje och ell antal kommuner en helt annan? Del är lätt altföreställa sig situationer när ett sådant läge skulle kunna medföra betydandeskada. Tilldella kommer en del praktiska bekymmer. Kommunerna skulle t. ex. vara tvungnaatt skaffa sig expertis även på det utrikespolitiska området för att kunnafatta välgrundade beslut. Slutsatsenför oss i utskoltsmajoriteten blir att vi även för framliden bör läta denofficiella utrikespolitiken vara en angelägenhet för riksdag och regering. Säär det i alla andra länder och så bör det nog vara även hos oss. Jag ber, herr lalman, altfä yrka bifall till hemstäl- OLLESVENSSON (s): bör väl i och för sig ha ett erkännande för att hanömmar för fögderi i Arvfurstens palats och varnar för ettkommunalt inträng i utrikespolitiken. Men jag tycker nog att detta anspråkslösakrav pä utredning som vi har lagt fram inte borde behöva ge anledning lillsådana övertoner. Kommuner och landsting har i skilda sammanhang fått ta på sigett ökat politiskt ansvar, och de ärju folkstyrelseorgan så goda som några andra. har kommuner och landsting rätt all visasin internalionella solidaritet i form av katastrofhjälp. Vad vi här föreslärär en utvidgning, som vi vill utreda. Jag tycker inte au förslaget är av såomtumlande slag att det bör betraktas som ett ingrepp i den officiellautrikespolitiken. Herrlalman!Del ärett krav på en utredning, del är riktigt, men jag tycker för min del attvi inte skall tillsätta utredningar om vi inte är ganska övertygade om att de påelt eller annat sätt leder lill ell posiiivt resultat. Jag har fattat denförsikliga argumentationen, såväl i socialdemokraternas moiion och reservationsom i anförande, .som en beiydande tveksamhet även frånsocialdemokraternas sida. Jagar litet förvånad överalt man kom tillbaka meddetta molionskrav även . Någon entusiasm bakom kravet harjag dock ickekunnat upptäcka. Detär givet att man kan tänka sig en rad situationer där kommunerna beslutar omsolidaritetsåtgärder och där det inte uppkommer några speciella komplikationer,eftersom solidariletsälgärderna är hell i linje med vad riksdag och regeringhar bestämt sig för. Men man kan naturligtvis också tänka sig situationer därdel uppkommer en konfiikt, och en sådan bör man enligt vår mening undvika. Dethär är naturligtvis inga lätta avgöranden för kommunerna. Man kan mycket vältänka sig atl det t. ex. i ett visst land finns olika befrielserörelser somkonkurrerar om uppmärksamheten och där en politisk meningsriktning vill stödjaden ena befrielserörelsen och en annan politisk meningsriktning vill stödja denandra. Då kan vi fä olika beslut i olika kommuner, och vi kan dessutom, somjagtidigare varit inne på, få beslul som går stick i stäv med den officiellautrikespolitiken. I föriängningen av della utredningskrav finns det utan tvivelrisk för en hel del äventyrligheter, som skulle kunna förvirra uppfattningenutomlands om vad som är officiella utrikespolitik. Vidgningav den kommunala kompetensen OLLESVENSSON (s): Jag skall inte föriänga debatten för mycket. Jag vill dock säga alldessa argument också fördes fram när kraven pä atl låta kommunerna geinternationell katastrofhjälp lades fram. Jag tycker därför alt det är fråga omen överargumentering från sida. Måhändaär Jag ändå något överraskad över alt han har en tendens att underskatta värdeti att arbete för internationell solidaritet fSr förankring i en så bred opinionsom möjligt. Jag tycker att solidaritetsyttringar via de kommunala organen fåren sådan effekt. BERTILFISKESJÖ (c): Del är en betydande skillnad mellan beslut orn katastrofhjälp - hjälpsom direkt riktar sig lill nödlidande människor i en katastrofsituation -ochbeslul om att stödja den ena eller andra aktiva organisationen i en enskildstal. Del måste i del enskilda fallet betraktas som elt slags inblandning i delandra landets inre angelägenheter. Vill man ta ett sådant steg, lyckerjag nogatt det har den digniteten att riksdag och regering bör fatta beslut om sådanahär bojkoltaktioner. Det kan sannerligen vara nog svårt även för regering ochriksdag att träffa sådana här avgöranden. Överläggningen varhärmed avslutad. Propositionergavs på bifall lill dels utskottets hemställan, dels reservationen av HildingJohansson m. fl., och förklarades den förra propositionen vara medövervägandeja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voleringsproposilion: Densom vill all kammaren bifaller konstiiutionsutskoitels hemställan i betänkandet nr 11 mom. 2röstar ja, den del ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen av Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då OlleSvensson begärde rösträkning verkställdes votering med omrösiningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 167 Nej - 162 1979/80:15 med anledningav motion om tillägg lill pension till viss lidigare riksdagsanslälldsefterlevande maka 1979/80:16 med anledning av moiion om den konstnäriigautsmyckningen Kammarenbiföll vad utskottet i dessa betänkanden hemställt. §15 Införande av en 500-kronorssedel betänkande 1979/80:1 med anledning av fullmäktiges iriksbanken förslag till ändring av 8 § lagen (1934:437) för riksbank isyfte att möjliggöra införande av en 500-kronorssedel jämte molioner. Bestämmelserna om vilka sedelvalörer som skall finnas är i sina huvuddragoförändrade ända sedan tillkomsten av riksbankslag. Då stadgadesnämligen alt "sedlar må lyda endast ä fem. tio, femtio, elthundra och ett ". Del är kanske respekten för denna gamla lagsom gjort all det har varil så svårt att få någon ändring lill stånd. Manbrukar säga tredje gängen gillt, men det är faktiskt fiärde gången som Införande av en 500-kronorssedel jag motionerar i dennafråga och änlligen ser ut atl få gehör för milt Nr 33 förslag. Förstagången jag väckte förslaget om en 500-kronorssedel var 1971.Riksbanksfullmäktige ansåg emellertid inte alt det förelåg något verkligt behovav en sådan sedel, och finansutskottet tyckte inte heller atl del då förelågnågot behov av en sedel i valören . Jag hade som skäl för milt förslaganfört atl en 500-kronorssedel skulle underiätta många penningtransaktioner påposten, i banker och i butiker. Genom alt sedelhanteringen blev enklare skulleman också minska riskerna för felräkningar. Trots denna enligt min meningövertygande argumentering och trots alt jag nöjde mig med att begära enutredning hade jag ingen framgång - det blev blankt avslag. 1975kom Jag tillbaka och begärde en samlad översyn av vilket system och vilkavalörer å rikets sedlar som bör finnas. Bakom kravet på denna översyn låg enförhoppning om alt det skulle visa sig nödvändigt med en 500-kronorssede).Dessutom-hadeen undersökning som statskontoret gjort visat alt avsevärdavinster kunde göras om man slopade 5-kronorssedeln. Fullmäktigei tyckte nu att skälen för en 500-kronorssedel fått ökad tyngd genominfiationen och den kraftiga ökningen av 100-kronors-sedlar i omlopp. Man hadedock inte funnit något större intresse för detta bland dem som yrkesmässigthanterade sedlar. Utskottet följde givetvis fullmäktige. Liksom 1971 ansåg manatt del borde få ankomma pä fullmäktige atl följa utvecklingen på området. 1977tyckte jag atl penningvärdeutvecklingen motiverade en ny framstöt. Därtill hadeJag funnit ett allt större intresse fören 500-lapp hos de anställda i banker,på postkontor och i butiker liksom hos allmänheten. Riksbanksfullmäktigehördes inte , men utskottet tyckte nu självt att utvecklingen avpenningvärdet ökat behovet av en sedelvalör . o. m. alt det förelåg vissa skäl för en sedel med valören . Någonsärskild utredning ansågs inte nödvändig, men utskottet tyckte som förut attdet borde ankomma på fullmäktige i atl noga följa utvecklingen ifrågan. Den här gången lade man också till atl fullmäktige skulle taerforderliga initiativ, vilket Jag noterade som en framgång. Jag förväntade migsnara initiativ från riksbanksfullmäktiges sida. Del dröjde emellertid, ochdärför motionerade Jag i är igen om införande av en 500-kronorssedelsamt slopande av 5-kronorssedeln. kom äntligen riksbanksfullmäktigesförslag till lagändring för att möjliggöra införande av en 500-kronorssedel. Riksbankspromemorian,som ligger lill grund för förslaget, visar den enorma ulveckling som100-kronorssedeln haft under senare är. Den svarade 1977 för avsedelmängden, och den andelen torde väl vara än större. sägersig också vara överraskad över atl initiativet inte har tagits långt tidigareatt slopa 5-kronorssedeln och helt ersätta den med 5-kronorsmynt. Det skulle juha betytt åtskilliga miljoner i vinst. En förklaring till dröjsmålet är alt manlätt kunnat förväxla femkronan med enkronemyntet. Förslaget om att slopa5-kronorssedeln har rönt en positiv förståelse bland remissinstanserna, ochförslaget om 500-kronorssedeln biträds av en ännu större majoritet. Dettahar givit råg i ryggen åt fullmäktige i , som föreslår enlagändring så att flr möjlighet att ge ut även bl. a.500-kronorssedlar - för säkerhets skull dock endast om fullmäktige så prövarlämpligt. Jag tycker förstås atl det borde ha inskrivits i lagen all riksbankenskall ge ul sedlar i valören , men så djärva är nu inte fullmäktige.Däremot vågar man la bort bestämmelsen som säger: "Därjämte mä, om lill följdav inträffade utomordentliga omständigheter behovet av skiljemynt stegrats,regeringen, där så prövats nödigt, efter framställning av full mäktige iriksbanken, medgiva atl utgiva sedlar å en krona." Merakan man kanske inte begära av en sä ärevördig institution som fullmäkllige iriksbanken. Det går inte att genomföra några drastiska förändringar. Nuanser finansutskottet, i likhet med vad jag kräver i min motion, att det finnsskäl som talar för att 5-kronorssedeln dras in. Likaså anser man det lämpligtatt möjligheter öppnas för alt införa en 500-kronorssedel. Jag finner därföratt båda mina förslag är tillgodosedda. Ändå avstyrker utskoltet motionen. Jagbetraktar dock avstyrkandet så att det endast är av formella skäl - i praktikenär motionen tillstyrkt. Jagvill därför fråga utskottets talesman: När kan man ungefär förvänta sig atl500-kronorssedeln kommer ul i marknaden? Jag tycker faktiskt atl liden är mogenför delta . Överiäggningenvar härmed avslutad. §16 Emitteringen av premieobligationer Föredrogs finansutskottets betänkande 1979/80:2 med anledning av moiion om emitteringen av premieobligationer. I detta betänkande behandlades motionen1978/79:1699 av () och (), vari hemställts 1. attriksdagen beslutade uttala sig för alt alla obligationer i fortsättningen borde säljas genom bankernas försorg, 2. atlriksdagen skulle anhålla att regeringen vidtog åtgärder, så att all meningslös annonsering vid statliga obligationsemissioner upphörde. Utskottethemställde atl skulle avslå motionen 1978/79:1699. WIGGOKOMSTEDT (m): betänkande nr 2 behandlar motionen 1699, som väcktesunder den allmänna motionstiden av och mig. Jag skall be all få göra några korta kommentarer,inte minst därför att finansutskottet nu inför en ny princip här i riksdagengenom att självt inte uttala någon mening utan bara hänvisa till ett yttrandefrån den närmast berörda instansen, nämligen . Del skall bliintressant att följa finansutskottet i fortsättningen, om den principen kommeratl gälla framöver. Imotionen lar vi motionärer upp problemen kring obligationsförsälj-ningen. Vityckeratt den annonsering som bedrivs i ganska stor utsträckning är meningslös,för när den här annonseringen når allmänheten och någon är intresserad av attköpa obligationer, så finns det inga. Isilt yttrande över motionen säger fullmäktige i atl man harensträvan att ge den breda allmänheten information om nya obligationslån, när deges ul. Men om del läggs ner stora pengar på en annonsering kan man väl ocksårimligen begära alt del skall finnas någonting att köpa - del brukar ju varapraxis i det vanliga affärslivet i alla fall. Man kan väl fråga sig om del inteannars är otillbörlig reklam och ett ärende för ,ifall varor annonseras och sedan inte finns all tillgå. Många kan vittna om attdet inte finns obligationer att köpa. Man kan besöka olika banker och fråga -det blir alltid samma svar: Tyvärr slutsålt. Försäljningenborde i större omfattning ske i bankernas regi och inte i så stor utsträckningsom via avbetalningsförsäljning. Jaghar här i min hand de prospekt som kommil i min brevlåda under de senare årenmed erbjudande om alt köpa obligationer på avbetalning. Jag kan inte tänka migannat än att gör man från de två avbelalningssäljande förelag det gäller såstora satsningar som detta innebär måste man rimligen också ha ett stort antalobligationeratt försälja, och tillgången den vägen tycks alltså vara ganskagod. Vimenaratl det inte kan vara rimligt atl gå till väga på del sätt som sker.utan gör en stor satsning på annonsering skall det ocksåfinnas möjligheter för allmänheten att köpa i varje fall någon obligation vidvarje nyulgivning. Delskulle vara intressant alt höra vad utskoltet egentligen självt tycker och intebara ett eko av vad fullmäktige i riksgäldskontorel yllral. Någonling om dellafinns som sagl inie i belänkandel, men del är möjligl atl någon från utskottetkommer atl redovisa en uppfattning . Jag ber attfå yrka bifall lill motionen 1699. BO (): Med anledning av vad har sagl ber Jag alt få lämna någraupplysningar och kanske anföra några synpunkier på den här frågan. Detkan måhända sägas atl vi fållat oss något kort i betänkandet och atl detklarare skulle ha framgått att vi delar fullmäktiges uppfattning och ansluteross lill fullmäktiges yttrande. Att vi varil så kortfattade beror kanhända påatt det här betraktades som elt relativt litet ärende och all det inte ärförsta gången saken är uppe. Vad själva frågan beträffar är det väl litettveksamt all säga att det inte skall vara annonsering och alt det inte går atlköpa genom del meddelande man.får via annonserna. Om vi ser pä det senaste åretfinner vi atl del har sältsobligationer. Del var första gängen 1miljard, andra gängen 1,2 miljarder och tredje gången - - 1,9miljarder, varav dock en del var konvertering. Avtotalsumman har 50 miljoner gäll genom avbetalningshandel. Resten har såltsgenom riksgäldskontorel, så det finns möjligheter att köpa där. ställa sig i kö, men om han nu tycker del är besvärande pä grund av detansträngda arbetsläget i och annal, sä finns det ytterligare enmöjlighet, nämligen alt per post anmäla silt intresse. Där har varje medborgaremöjlighet att begära att få köpa upp till 25 obligationer per försäljning. Enfamilj -alltså om det är flera familjemedlemmar-får köpa 50 obligationer. Pädet sättet har numera fält 15 000 postkunder. Man kan skrivalångt i förväg och meddela: Jag vill ha obligationer vid nästa tilldelning. Pådel viset får man då köpa obligationer på . Det är alltså inte alldeles obetydligt. Beträffandede premieobligationer som säljs på avbetalning är del värdefullt - det bedömersåväl riksgäldskontorel som utskoltet - atl sprida kunskapen om och inlresselför alt låna ut pengar till staten och på del viset placera sitt sparande.Somjag sade är det ett ganska litet procenttal det rör sig om, så det ärnog en metod som man bör använda även i fortsättningen. Det är klart attobligationerna genom den stora reklam som företagen har för dem kostar litetmer pengar också, men det ärju köparens sak att bestämma att han vill belaladel högre priset. F.n. ärdet myckel stor efterfrågan på de här obligationerna. Så har det intealltid varil. har det i hög grad funnits anledning atl annonsera omdem. Del är det inte längre i samma grad, men del är väl ändå nödvändigi med enviss annonsering - atl nu kommer det att finnas nyapremieobligationer atl köpa, och man har då möjlighet att ställa sig i kö, omman inte redan lidigare per post anmält sitt intresse. Denna annonsering kannaturligtvis göras fullständigt eller mindre fullständigt. Kostnaderna för attannonsera i alla tidningar är . per emission, men när det rör sig omemissioner om 1,9 miljarder blir det ändå bara en ganska liten del avkostnaderna. Det är klart atl man kan diskutera om den reklamen bör hållas nereoch inskränkas till bara ett meddelande om atl det finns möjlighet alt köpapremieobligationer. Därigenom kan man förkorta det hela. Det har varit endiskussion om detta med konsumentombudsmannen, som har protesterat mototillräckliga varudeklarationer vid lidigare tillfällen. Medhänsyn till de här synpunkterna har utskottet atl det inte var myckelman kunde göra. Att det för en del finns svårigheter att köpa så mängaobligationer som de vill ha beror ju pä all statens upplåning inte ärtillräckligt stor, så alt säga. Skulle man tillfredsställa ,skulle man med andra ord önska atl vi hade ännu större behov av atl låna pengarhos svenska folket, men den upplåningen har ändå nätt vissa proportioner redannu. Jag ber, herr lalman, att få yrka bifall tillfinansutskottels hemställan i belänkandet nr 2. WIGGOKOMSTEDT (m): Får jag försl säga lill vännen all frågans sloriek kanskeinte är så betydelsefull. Oavsett om det är en stor eller liten fråga lyckerjagdel är värdefullt alt diskutera det som ger en felaktig uppfattning hosallmänheten om någonting som sköts av statsmakterna. Redovisningenav hur många obligationer det gäller är kanske också litet sned, för del är jufråga om utbyte av gamla län. De som har de lidigare obligationerna - dessamåste vara minst - har företräde när det gäller alt bytaobligationerna mol nya. Den s. k. restposten kommer alltså först att försäljasi de olika försäljningsformerna. Nej,jag tycker inte att det är roligt atl när man skall köpa obligationer behövaställa sig i en kö .som är läng eller längre, såsom ibland har visalsi pressen. Jag tycker det är något som påminner om ett hell annat tidsskede,när folk måsle köa i så stor omfattning. Vidde här annonseringarna talas det om atl obligationerna finns atl köpa ibankerna. Det är det jag opponerar mig mot, för där finns de inte. Det ärmöjligl att de kan finnas på stora bankkontor i , men ta vilken annanbank som helst och försök köpa obligationer där! Jag har på min lilla ort femolika banker all tillgå, men hos ingen av dem -jag har kollat del vidutgivningen av fem olika lån - har del funnits någonmöjlighet alt köpa obligationer med undanlag för dem som man har haft rätt atlbyta lill sig. Däundrar Jag: Varför skall man inte i trängda ekonomiska lägen-del ärju någonlingsom vi upplever i detta hus - kunna spara? Annonskostnaderna liggeri dag på ungefär 2 milj. kr. Del är pengar som man kan ha annan användning för. Vilkensloriek avbetalningsköpen än har tänker Jag mig atl de måste vara ganska många,eftersom reklamen från de avbelalningssäljande företagen är sä intensiv. Det ärriktigt atl del blir rätt myckel dyrare alt köpa obligationer på del sättet.Men jag tycker atl utskottet borde observera att den allmänhet som vill köpaobligationer, kanske i storleksordningen fem till tio stycken, ofta inte kanköpa dem hos sin vanliga bankförbindelse, där man betalar lånet för huset osv.,trots att har annonserat om del i tidningen. Men heltplötsligt dyker del ner ett prospekt i brevlådan, vilket talar om att ifall manbetalar . till per obligation kan man fä köpa obligationer påavbetalning frän ell hell annat håll. Detärden bilden Jag vill ändra på. Allmänheten skall inte ha uppfattningen atl viifrån statsmakternas sida är inblandade i denna form av hantering, som deupplever som klart negativ. BOSIEGBAHN (m): Jag vill bara upplysningsvis nämna att konverteringen gäl/er enbart detsista av de här tre lånen, så del har varit nyupplåning med 1 miljard,1,2 miljarder och slutligen 1,4 miljarder av de 1,9 miljarderna. Det är alltsåganska stora belopp. Det är två problem som tar upp. Det ena ärom man över huvud tagel skall ha en annonsering för alt kunna köpa genomriksgäldskontorel eller om det skall gå genom bankerna. Det andra är om viöver huvud laget skall ha avbetalningsaffärer på detta område. Avbetalningsaffärerna rör sig om 50 milj. kr. Det är inteså mycket. Och del skulle, har man räknat ut, bli ungefär fem obligationerytterligare per bankkontorom man skulle strypa den verksamheten, som man avandra skäl tycker är mycket viktig. Sedan ärdet klart atl man kan säga all bankerna skall fåsköta det hela. Men är del alldeles riktigt atl den som är ulslällare inteskall kunna sälja premieobligationer? Man kan naturligtvis diskuterakvantiteten, men jag återkommer till alt, som Jag sade, en stor del säljsper post. Det är faktiskt 150 milj. kr., dvs. ungefär 10 96 av allapremieobligationer, som säljs per post, och om köper på detsättet behöver han inte alls köa. Men relationerna mellan postförsäljning ochkö-köp kan naturligtvis varieras. Jag bara undrade om utskottet möjligenfunderat på om avbetalningsköpen skulle kunna skötas på annal säll,om man nuvill ha kvar dem - del är möjligt att det är rikligt. Jag bara hänvisar tillall Jag har ett prospekt här enligt vilket man kan köpa 25 obligationer. Dekostar normalt , men på avbetalning blir del . Och det jagmenar är atl allmänheten tycker det är märkligt att om man har . ochvill köpa 25 obligationer så har man inie möjlighet att göra det genom sinbank. Vilken konstig förklaring utskottet än försöker åstadkommavidhåller Jag att det är svårt alt köpa obligationerna genom sin bank pä devanliga orterna, som man enligt belänkandel värnar om. Dä tycker naturligtvismänniskor i allmänhet: Varför skall jag betala . extra, när det gällernågonling som ger ul? Del vore kanske motiverat för utskottetatt diskutera om avbetalningsköpen skulle kunna gå lill på annal säll, och Jagskall gärna ge utskoltet en chans genom all återkomma med en motion . Överläggningen var härmed avslutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels motionen nr 1699 av och , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. 1979/80:3 med anledning av motionom konsekvenserna av en socialistisk omdaning av samhället Utskottets hemställan bifölls. §18 Riktlinjerna för statlig upphandling