prot · G309103 · 1979-12-31 00:00:00 — Dessa skall genom förmedling avlediga bostadslägenheter skapa ökade förutsättningar för en allsidigbefolkningssammansättning. som förflutit sedan boendeutredningarna lagtfram sina förslag och remissmaterialet samlats fram till att förslaget nu skallgodkännas av har man arbetat på att stärka den bostadssökandesmöjligheter, som man lagt ner arbete på att inte träda husägarensrätt för när. Lagrådet har granskat denna sida av lagen ingående och funnit denjuridiskt oantastlig. Vi löser inte alla problem för de svaga grupperna påbostadsmarknaden med detta förslag, men det ger kommunerna möjlighet att dämpaeffekterna av boendesegregationen. Kampen mot segregerat boende måste föras påflera fronter liksom ansträngningarna att klara de svaga gruppernas situation. Det finns enligt utskottets mening ingen anledning attöverväga generell och obligatorisk bostadsförmedling. Man skapar inte fler lägenhetermed sådana åtgärder, utan man får i stället en ökad byråkrati och tröghet påbostadsmarknaden. I debatten om lagen för man fram att det i stället skallkunna träffas frivilliga överenskommelser mellan kommunerna och olikafastighetsägarka-tegorier. Möjlighet till detta har funnits, men inteutnyttjats i någon större utsträckning. Möjligheten står fortfarande till buds.Den innebären enklare väg att gä och kommer förhoppningsvis att utnyttjas. Alla måste ta sitt ansvar, och vi får genom en bostadsanvisningslagen utväg och ett stöd för kommunerna när andra vägar inte är framkomliga. Jag yrkar härmed bifall till civilutskottets hemställan. (m): Det aktuella införandet av enbostadsanvisningslag kräver ändringar av fem redan gällande lagar: jordabalken,bostadsrättslagen, lagen om arrendenämnder och hyresnämnder, lagen ombostadsdomstol samt lagen med särskilda hyresbestämmelser för vissa orter. Kraven på ändring av lagstiftningen är som synesomfattande. Innebörden härav måste vara att ett sådant arbete tar man endast påsig i avsikt att skapa utrymme för en ny lag av stor betydelse. Enligtproposition 1979/80:72 avses med bostadsanvisningslagen att skapa Bostadsan visningslag, m. m. Bostadsanvisningslag, in. ökadeförutsättningar för kommunerna att med planerings- och fördelningsåtgärderåstadkomma "en allsidig befolkningssammansättning i kommunernasbostadsområden". Vad ligger då bakom denna motivering? Med hänvisning till tankegångar framförda avboendeutredningen och bostadsfinansieringsutredningen i slutbetänkandetBostadsförsörjning och bostadsbidrag (SOU 1975:51) framhålls behovet av en nylagstiftning för att kunna motverka uppkomsten av segregerade bostadsområden.Uppkomsten av dylika betonas vara orsakade av resurssvaga hushåll, som intehaft någon frihet vid bostadsvalet. Ur samhällelig synpunkt, hävdas det, är detangeläget att människor i olika yrken och inkomstgrupper skall kunna bo i sammabostadsområde. Några principiella invändningar, herr talman, kan knappastresas mot detta grundtänkande. Vid betraktande av det praktiska skeendet gesdock anledning till vissa reflexioner. Erfarenhetsmässigt har man ute ikommunerna upplevt hur ett nytt bostadsområde präglats av en viss form avsegregation i den första inflyttningspopulationen. Som regel brukaremellertiddenna bild förändras efter på grund av en för nya bostadsområdenpåtagligt större rörlighet hos bostadskonsumenterna. Detta vidimeras ej minstav sociala centralnämnder, som i utbetalningen av socialbidrag har möjlighetatt direkt avläsa en sådan utveckling. Till den allmänna motiveringen för bostadsanvisningslagenhör synpunkten att resurssvaga hushåll inte har haft någon frihet vidbostadsvalet. Ökar denna frihet om de genom ett kommunalt organ blir hänvisadetill en viss bestämd bostad? Svaret är nej. Hur långt skall kravet drivas på att i ett och sammabostadsområde skall bo människor av olika yrken och i olika inkomstgrupper?Skall kommunen fördela lägenheter efter någon politiskt fastställdkvoteringslista, en lista som anger att inom ett givet bostadsområde skall boså och sä många inom den och den åldersgruppen, i det och det inkomstskiktet,med det och det antalet barn i de och de åldrarna, representerande de och deyrkesgrupperna osv.? Segregationen är ett mångfasetterat begrepp, dess spontanayttringar kan från samhällelig synpunkt ha såväl positiva som negativaåterverkningar. Att motverka de negativa är en angelägen samhällelig uppgift,och därför förväntar man sig att bostadsanvisningslagen, som anges ha just ovanpåtalade uppgift, skall ge klara anvisningar om gränsdragningsproblem ochtillämpningsnormer. Sådana saknas emellertid helt. Ett säkert konstaterandekan emellertid göras: lagen öppnar ingen väg till ökad frihet att välja sinbostad. Den uttrycker i stället den socialistiska ideologins uppfattning attstaten eller samhället vet bättre än individen vad som gagnar denne bäst. I den allmänna motiveringen till lagen understryksåterkommande i propositionen att det särskilt i de större kommunerna är svårtatt skaffa bostäder åt vissa bostadssökande. Dessa är sådana som saknar förvärvsarbete,som ådragit sig betalningsanmärkningar, som har sociala problem eller somtillhör vissa invandrargrupper. Med den tyngdpunkt som i propositionen lagtstill denna typ av bostadssökande står det klart, herr talman, att det ärproblemen med angivna typ av bostadskonsumenter som är den yttersta orsakentill bostadsanvisningslagens tillkomst. För att hindra en koncentra- Nr 103 tion av s.k. boendeasociala, främst till nyproducerade lägenheter, skall Torsdagenden samhälletfå möjlighet att sprida dem ut i det äldre bostadsbeståndet. Detta 13p-iyrs \9Si.) präglassom regel av en varierande ålders-, yrkes- och inkomstsammansätt- ning menmed ett gemensamt: trivsel på grund av ett enhetligt boendesocialt Bostadsanvisninss-mönster. I en sådan homogen miljö blir återverkningarnaförödande, om ett jj boendeasocialt element förs in. Trivseln ärborta - boendemiljön för-. De beskrivna konsekvenserna ger anledning till jämförelsemed de stora ansträngningar som läggs ned på att åstadkomma en god arbetsmiljö. Arbetstagarna har här stora möjligheter, bl. a. genom yrkesinspektionen och MBL, att påverka utvecklingen mot en ständig förbättring av miljön pä arbetsplatsen. Samma möjligheter beträffande boendemiljön ger ej bostads anvisningslagen åt berörda bostadskonsumenter. De får acceptera förhållan dena sådana de blir och får därtill det ofrivilliga ansvaret, förvisso i lagenej klart uttalat, att söka hjälpa boendeasociala till anpassning i en socialt fungerande gemenskap, i sanning en tung uppgift för dem som efter en hård och stressig arbetsdag kommer hem för att söka en välbehövlig och nödvändig vila. Med den allmänna motivering som anförts som skäl för lagenstillkomst kan en analys därav inte ge någon annan slutsats än attbostadsanvisningslagen har uppgifter av djupare liggande natur. Den ger inteökat utrymme för friheten att välja bostad; den friheten har berövatsbostadskonsumenterna genom en mångårig och misslyckad socialdemokratiskbostadspolitik. De värsta avarterna av denna politik harbostadsanpassningslagens beska medicin som uppgift att bota. De boendeasociala störningarna har mindre sina orsaker iden fysiska boendemiljön än i vårt samhälles allmänsociala struktur. Kärnan idetta problemkomplex, ej heller lösningen därav, finner man inte i bostadsanvisningslagen.Den blir endast ett illa fungerande substitut för de åtgärder på det socialaplanet som vi måste finna för att lösa problematiken i hela dess vidd. Lagen föreskriver att ansvaret för dess tillämpning skallåvila kommunstyrelsen. Denna har alltså att utse bostadsanvisningsområden.Detta är en bostadspolitisk viljeyttringoch borde som sådan vara direkthopkopplad med den av kommunfullmäktige i bostadsförsörjningsprogrammetuppställda målsättningen. Det hade därför varit mera i kommunallagens anda omkompetensen att fatta beslut om bostadsanvisningslagens tillämpning hade ålagtskommunfullmäktige. Åsikter i denna riktning har även framförts av vissaremissinstanser. Sammanfattningsvis, herr talman, vill jag framhållaföljande ytterligare brister som bostadsanvisningslagen bär inom sig. Den innebär påtagliga ingrepp i såväl äganderätten somavtalsfriheten. Med lagen tas ytterligare ett steg in påfunktionssocialiseringens område. Den lägger ytterligare en uppgift på den offentligasektorn, en sektor vars ökningstakt måste minskas av samhällsekonomiska skäl. Bostadsanvisningslag, m. m. Den gerökat tryck åt kravet på fler kommunalt anställda tjänstemän. Den bidrartill ökad byråkrati och övervakning. Till bostadsanvisningslagens förtjänster hör att den gerkommunerna frihet att välja om de vill använda sig av den eller ej. Jag villuttrycka den förhoppningen, herr talman, att kommunerna kommer att visa störstaåterhållsamhet med att använda sig av lagen. Bostadsanvisningslagen är en onödig lag och därtill en lagsom har föga gemensamt med den moderata ideologi jag bekänner mig till. Dettatill trotsställer jag mig solidariskt bakom regeringens proposition av skälförbundna med nödvändigheten att välja mellan prioriteringar av skildadigniteter. För framtiden kvarstår dock möjligheten att en majoritet av dennakammares ledamöter finner lagens praktiska användbarhet obefintlig och därmedkommer att avskaffa den. (vpk) replik: Jag känner mig faktiskt kallad att gå upp italarstolen efter inlägg. Det var skrämmande - skrämmande i sin människosyn. Det gavett i och för sig utmärkt och ärligt besked om syn påbostadspolitiken, på de utslagna människorna och deras problem. I klartext sade ungefär att människorsom har det svårt i samhället, som blir utslagna och utstampade i det härdasamhälle vi lever i, de skall egentligen inte vara berättigade att ha en brabostad, att bo tillsammans med andra människor i en god miljö, som kanunderlätta för dem att komma till rätta och anpassa sig i samhällslivet. Jag känner förakt för det synsätt som här kommer fram, fördet som gett uttryck för. Och jag vill faktiskt, herrtalman, frän de övriga partiernas sida och från bostadsministerns sidaefterlysa ett ställningstagande till det dravel som härhar kommit med. (m) replik: mitt inlägg som skrämmande. I och för sig tar jag det som någotpositivt, eftersom bekänner sig till en ideologi som ter sigsynnerligen skrämmande för mig och för majoriteten av svenska folket.Företrädarna för denna -ideologi använder sig av en debattekniksomgårut på attföra fram den egna ideologin, oberoende av vad som sägs av en annan talare.Givetvis tar man i det här fallet upp de svaga och de utslagna. Bakom det somjag anförde låg mycket djupare tankegångar -en omsorg om de utslagna och desvaga i samhället, en önskan att vi skall kunna söka oss fram till en bättreteknik för att komma till rätta med deras svårigheter än vad den härdebatterade lagen kan erbjuda. TORECLAESON (vpk) replik: Det handlar här inte om en bättre eller en sämreteknik - det handlar om människor som befinner sig längst nere påsamhällsstegen, som har det svårast i samhället och som behöver vårt stöd. Patersonnu sade har egentligen ytterligare bekräftat sanningen i vad jag sade Nr 103 i mittförra inlägg och bestyrker bara att han för sin del och förmodligen också Jorsdagen den detparti som han representerar här i kammaren har mycket litet till övers för 13 p.j [go demänniskor som det handlar om. Deras problem skall man tydligen lösa på _ något slags teknisk väg. Än en gång, herr talman: Jag vore tacksam ombostadsministern hade i någonting att säga om inlägg, och jag hoppas verkligen att hon tar avstånd från vad han hargivit uttryck för. (m) replik: Herr talman!-Tore inlägg visar klart att hanförespråkar ett helt annat samhällssystem än det jag vill att vi skall byggavidare på och förbättra. Det tvång som har talat för ibostadspolitiken vill jag ersätta med individuell frihet, valfrihet förmänniskan även i fråga om boendemiljön. Vi kan aldrig förena två så vitt skilda samhällssyner somden företräder och i vilken ingår tvång och den jag företräder, ivilken ingår frihet. Jag ber om ursäkt för att jag inte gick upp ien replik på inlägg, men jag måste erkänna att vad hansade om den här föreslagna lagstiftningen gjorde mig ganska mållös. Det talas om tvång och frihet. För mig innebär frihetenatt vi skall ha en frihet för alla, inte bara för några. Det är trots allt såatt vissa människor är utestängda frän att få bostäder i vissa områden, ikommuner spridda över hela vårt land. Vad vi nu skapar är en möjlighet för dekommuner som har sådana här problem att stödja de människor som vill kalla bostadsasociala. Han menar att man mycket kraftfullt måstebygga upp den offentliga sektorn för att kunna klara det här. I och för sig ärjag inte främmande för att använda den offentliga sektorn för att stärkafriheten för individerna, men är det ju så att mänga av de människor somvill söka sig bostäder i en del områden är helt utestängda från att få bostäderdär. Det är en väldig byråkrati för de människorna att behöva uppsöka först denena hyresvärden, sedan den andra hyresvärden, den tredje hyresvärden, denfjärde hyresvärden osv. och ständigt få nej. Vad är det för slags byråkrati förde enskilda människorna? ger vi kommunerna ett instrument för att skapa sigmöjligheter att ge bättre service även till sådana människor som ärutestängda från valfriheten i vårt samhälle. talade också om trivseln, omboendemiljön och om hur den kan bli förstörd för vissa människor. Har besökt en del av våra bostadsområden som saknar all trivsel och som saknar väldigt mycket av den goda bostadsmiljö som vi vill ha i våra bostadsområ den? Den frånvaron av trivsel och social miljö beror inte bara på att det är en viss ägare till lägenheterna i de bostadsområdena och att de lägenheterna råkar vara byggda , utan den beror pä att vi där av olika 159 Nr 103 orsaker har fått en anhopning avmänniskor som är svaga i samhället. -p . , I här anhopningen av människor med svagheter skapar i sigproblem, och det ,T " ,,ion år dem vi måste hjälpa till attförsöka få bort. Jagvet inte om jag missförstod , men han gjorde en r, j uppräkning av olika grupper av människor som vi hade exemplifierat medi Bostadsanvisnings- t-t- & . ' förarbetena tilllagstiftningen. Han räknade upp invandrare, människor som var utanarbete, människor som hade fått betalningsanmärkningar emot sig osv. Och sedandrog han - om jag förstod honom rätt - slutsatsen att de grupperna skulle varade s. k. bostadsasociala grupperna. Jag vill inte göra någondistinktion eller försöka analysera vad kunde mena med detinlägget. hyser förhoppningen att den härlagstiftningen skulle bli onödig . Jag vill säga att det går attgöra den onödig som vi fattar beslut om den! Om defastighetsägare som vägrar att ta ett bostadssocialt ansvar går in föruppgörelser och träffar överenskommelser med kommunerna om att ställa upp påde bostadssociala målen och ta emot också människor som är invandrare, somsaknar arbete, som haft betalningsanmärkningar mot sig, som har flera barnosv., sä gör man lagstiftningen onödig redan innan den har trätt i kraft. Ochdet är min förhoppning att det pä många ställen skall bli så, att man fårsådana frivilliga överenskommelser mellan kommunerna och fastighetsägarna. Mendet har varit nödvändigt att ge kommunerna ett extra förhandlingskort gentemotfastighetsägarna, därför att fastighetsägarna nu under de fyra är som det härutredningsförslaget legat på regeringens bord har haft möjligheter att träffasådana frivilliga överenskommelser. De har också lovat att göra det, men vi harhittills inte sett något som helst resultat av detta. (m) replik: Mitt inlägg var helt uppbyggt på vad som ipropositionen sägs om grunden för bostadsanvisningslagens tillkomst. Det skulleha varit intressant om bostadsministern hade hållit sig till det material somlagen har byggts upp på och argumenterat omkring det och inte utvidgat debattentill någon form av allmänbostadspolitisk debatt. Jag vill bara konstatera det anmärkningsvärda i attbostadsministern känner sig tvingad att gä in i debatten på grund av uppmaningfrån vpk. Jag begärde faktiskt ordet redan innan jagblivit uppmanad av . Jag skall ge några förklaringar till varförsocialdemokraterna i civilutskottet har ställt sig bakom det enhälligabetänkandet. För det första tror vi att det är en väldig styrka att dennya anvisningslagen går ut i landet med en så bred anslutning som möjligt från de politiska 160 partierna. För det andra tror vi att det ärväldigt viktigt att kommunerna tar till vara den möjlighet som finns attåstadkomma en allsidig sammansättning av bostadsområdena och medbostadsanvisningslagen som medel motverkar den pågående segregationen. För det tredje har vi inte för trott attdagens lagförslag är en slutprodukt. Efter hand kommer bristerna att visa sig,och från socialdemokratisk sida kommer vi att ägna lagens vidare öden en högprioritet. Jag vill för det fjärde säga att det ibostadsanvisningslagen i vid mening finns en social grundsyn, som jag tyckeratt det är angeläget att vi försöker slå vakt om i riksdag. Får jag så också, herr talman, säga några ord till herrPaterson. Det våren fläkt av flydda dagar över hans anförande. det som skrämmande, vilket gladde som tyckte att detvar positivt att få detta omdöme. Jag tycker att det är väldigt tråkigt att vii 1980-talets har en ledamot av riksdag som tror att nationenbestår av två slags människor, ett slags som är präktiga och hederliga och somvi skall slå vakt om och ett annat slags som vi skall hålla utanför dengemenskap som samhället har till uppgift att ge alla grupper i samhället. Vidare säger i sitt inlägg attbostadsanvisningslagen har kommit till på grund av den misslyckade socialdemokrafiskabostadspolitiken och att bostadsanvisningslagen är tillkommen för att råda botpå detta misslyckande. Det är ett grymt vilseledande förtal avbostadsanvisningslagen. Det är inte särskilt väl genomtänkt, och det harkanske inte heller varit avsikten. Men så säger slutligen attdetta passar illa med den politiska ideologi som han som moderat är anhängareav. Då vill jag bara ställa en fråga i detta sammanhang. Vad är det förideologi som med ledning av resonemanget här ombostadsanvisningslagen bekänner sig till? Jag tror att det är ganska många härsom har helt andra beteckningar för den ideologi företräder isitt politiska tal - och som inte anser att den hör hemma inom moderatasamlingspartiet. Jag är litet skakad av resonemang avden enkla anledningen att vi är många här som har använt hela vårt politiskaliv för att skapa en sammanhållen nation, där vi hjälper varandra socialt ochdär olika grupper i samhället arbetar gemensamt. Hade argumenten varit rimliga,så skulle vi inte ha ägnat vår uppmärksamhet ät detta. Jag instämmer till alladelar i det anförande som bostadsministern har hållit, och jag hoppas att detär sista gången vi får höra ett resonemang, så socialt nedklassande som detherr Paterson har presterat här . Bostadsan visningslag, m. m. KERSTINEKMAN (fp): När utskottet har behandlat bostadsanvisningslagenhar vi haft ambitionen att hjälpa till att lösa problem för de svaga grupperna.Det tror jag att alla här i kammaren också har som sin ambition. Benämningen"bostadsasocial" är helt förskräcklig och ovärdig. Vihar alla ett ansvar. Det talar för är frihet för de redan fria.Föreningen av frihet och rättvisa är ett folkpartikrav, och jag hoppas att detomfattas av 11 protokoll 1979/80:102-104 Bostadsan visningslag, m. m. alla här ikammaren. Jag hoppas också att är den enda representanten förmoderaterna med den uppfattning som han här har givit uttryck åt. (m): De uttryck som här har kritiserats är hämtadedirekt från underiagshandlingar och grunder till bostadsanvisningslagen. Enanalys har gjorts av denna lag och ger de logiska slutsatser som jag har lagtfram. Jag har inte gått in på andra områden, framför allt inte de socialaproblem som en hel del av våra bostadsområden - i synnerhet nya - är behäftademed. Där finns stora problem. Det är inte dem jag har tagit upp. Jag har enbartkritiserat och analyserat vad som står i bostadsanvisningslagen. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom. 1 och 2 Kammaren biföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Proposifioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels motionerna 396 och 1839 av m. fl. i motsvarandedelar, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller civilutskottetshemställan i betänkande 12 mom. 3röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit motionerna 396 och 1839 av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåTore begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat; Ja - 267 Nej - 14 Mom. 4 och 5 Proposifioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels det av under överläggningen framställda yrkandet,och förklarades den förra proposifionen vara med övervägande ja besvarad. SedanTore begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition; Den somvill att kammaren bifaller civilutskottets hemställan i betänkande 12 mom. 4 och5 röstar ja,' den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit det av under överläggningen Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåTore begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 266 Nej - 14 Samarbetsorganet för rättsväsendets informationssystem Mom. 15 och 7 Kammaren biföll vad utskottet i dessa moment hemställt. § 4 Föredrogs justitieutskottets betänkande 1979/80:23 medanledning av proposifionen 1979/80:100 såvitt gäller anslag filljustitiedepartementet m. m. jämte mofion. Utskottets hemställan bifölls. Samarbetsorganet för rättsväsendets informationssystem Regeringen hade i propositionen1979/80:100 bil. 5 () under punkten A 3 (s. 19 och 20)föreslagit att till Kommittéer m. m. för /81 anvisaett reservafionsanslag av . I detta sammanhang hade behandlats motionen 1979/80:272 avKerstin (), vari hemställts att beslutade anhålla attregeringen skulle utarbeta nya direktiv eller riktlinjer för verksamheten inomsamarbetsorganet för rättsväsendets informationssystem (), varvid integritetsaspektensärskilt beaktades, samt skapa ett pariamentariskt inflytande över ilämplig form. 1. att beträffande medelsberäkningen med bifalltill regeringens förslag till Kommittéer m. m. för /81 anvisade ett reserva tionsanslag av , 2. att riksdagenbeträffande direktiv för samarbetsorganet för rättsväsendetsinformafionssystem skulle avslå motionen 1979/80:272 i denna del (yrkandet 1). 3. att riksdagenbeträffande parlamentariskt inflytande över samarbets- Samarbetsorganet för rättsväsendets informationssystem organetför rättsväsendets informationssystem skulle avslå motionen 1979/ 80:272 idenna del (yrkandet 2). Reservation hade avgivitsbeträffande parlamentariskt inflytande över av i (fp) som ansett att utskottet under 3 bort hemställa att med bifall till motionen 1979/80:272 i dennadel (yrkandet 2) beslutade anhålla att regeringen skulle vidta åtgärder för attfillskapa ett parlamentariskt inflytande över samartietsorganet. KERSTINANER (fp): Punkt 2 i justitieutskottets betänkande nr 23rör en motion som jag har skrivit och som syftar till bättre lekmannainsyn inågot som kallas för , samarbetsorganet för rättsväsendetsinformationssysten». Utskottet avstyrker motionen, och mot det har HansPetersson i reserverat sig. Jag vill, herr talman, yrka bifall tillreservationen. Vad det här handlar om är att stora och viktiga rättsligadatasystem inte längre fär förberedas och byggas upp utan ordentlig insyn frånallmänheten, här representerad av sina riksdagsmän. Under den tiden har mycket häntpå dataområdet. Framför allt har människornas oro för missbruk av datamaktenökat och visar ingen tendens att försvinna, trots att den svenska datalagen ärden kraftigaste i världen.