prot · G309149 · 1979-12-31 00:00:00 — Från vår sida utgår vi från att huvuddelen av den svenskaskogsmarken är så belägen att den egentligen inte berörs av människorniisfriluftsliv och därför inte är särskilt intressant när det gäller den här frågiin,Einiir utgår från att människor trampar omkring på nästan varendakvadriitmeter av skogsmarken. För den skull måste den lövslybekämpiis medmanuella Förbud inot spridning av bekämpningsmedel över skogsmark metoderför att skydda människorna. Följaktligen leder försliig framtill alt vi skall ha ett generellt förbud med, hoppiis jag. Jag tror inte att Einiir Liirsson iir en utprägladbyråkrat, men i detta fall företräder han en exceptionellt byråkratiskuppfattning. Vi från vår sidii menar i stället att överläggningiir mellan ettkommunalt eller ett regionall orgiin och skogsägaren mycket viil kan leda framtill en överenskommelse om vilkii områden som med hänsyn till det rörligafriluftslivet inte skall besprutas och vilkii områden som mycket väl kanbesprutas. Det aren principiellt utoniordeiilligt viktig skillnad, och vi harföreträtt den senare linjen dar frihetsprincipen råder. Det iir emellertid heltklart, som jag sade i mitt huvudanförande före middagspausen. att många områdeninte kan komma i fråga för lövslybekämpning från luften. () replik: Jag vill bara i korthet konstatera iitt omArne hade fört detta resonemang i utredningen, hade vi säkert hiiftgoda möjligheter att finna varandra i ett beslut som kunde tillgodose allii deolika intressena. Då hade kanske propositionen om ett moratorium varitobehövlig. i () replik: Den som är intresserad av fakta kan gåtillbakii till utredningens protokoll som visar att en enda piirtirepresentiinthar liimnat ett konkret förslag till hur man i det långsiktiga perspektivetmöjligen kiin lösa frågan. Det var jag som dess värre var ensam om att liimnaett sådiint förslag. Jag gjorde det enbart därför att två jordbruksministrarhiide framställt önskemål om sådana förslag- sade att viborde lämna ett förslag , har senare krympttidsperspektivet och sagt att det vore bra om vi kunde lämna ett förslag såatt det kunde riksdagsbehandlas i vår. Jag har därför lämnat en anvisning omhur vi i moderata samlingspartiet ser på frågan. Det ar dystert att behövakonstatera att jag nu blir kritiserad för att jag har lämnat ett förslag, Jiigtyckte att vi skulle anstriinga oss att lilliniitesga jordbruksministern så atthan kunde få en uppfattning om hur vi ser på problemet, var intelika beredvillig-det finns ingen antydan i utredningens protokoll om att hanhar lagt friim något försliig till lösning av frågan. HANSWACHTMEISTER (m): Jag tror atl jag får klara ut vad vi frånmoderatii sainlingsparliet menar med dispens. En dispens är avsedd att användas vid ensliika tillfällenoch fiir . Det finns inga uppgifter om att dessa bekämpningsmedelskulle varii fiirligii om det bara gäller en kortare tids exponering. Menanvänds de liinge kiin de innebära risker för dem som handskas med preparaten. dispensernaskall ges , och man bör da också kunna bortse från miljöaspekten. Vad det gäller är att ge återväxten ett försprång framförlövslyet. Med en kort tids besprutning från luften är saken klar. Vi måste haen beredskap om det skulle komma någon svårare insektshärjning. Det är i sådanafall inte heller någon risk för att vi rned en enda bekämpning skulle slå ut deskadesvampar som är litet ömtåligii och i stället få fram ensynnerligen resistent art. Jag skall ta ett exempel. Jag var närvarande vid i och blev där attackerad av en etiopier och en indier.De hiide hört talas om vår debatt i dessa frågor, och de frågade om viverkligen visste vad vi giiv oss in på, Niir våra biirn svälter ihjäl i våraarmar, sade de, därför iitt gräshopporna har ätit upp det sista gröna strået, dåtänker ni inte på vad ni skall komina med för alternativa odlingsmetoder ellerpå vilket resultat resistensforskningen hos er skall leda till. Det är nu vibehöver hjälpen. Ni springer ifrån ert internationella ansvar, om ni med beråttmod iiccepterar den minskade skörd och den minskade andel av livsmedel till ossi de fattiga länderna som blir följden av att inga bekämpningsmedel skall fåanvändas, -Detta var alltså deras syn på saken. Låt mig när det gäller spridning avbekämpningsmedel från marken få saga att det förefaller mig som om man tar tilllitet mer våld än vad nöden kräver. Det finns olika bekämpningsinetoder. Mankan ficka på träden. Dä går det åt stora kvantiteter gifter, oin vi skallanvända det ordet för bekämpningsmedel. Ett annat sätt är att gå med något somliknar en trädgårdsspruta och spruta nedifrån marken. Men det finns också etttredje sätt, som absolut inte medför en så stor åtgång av bekämpningsmedel. Jagtänker här på röjningsarbete. På sidan av röjningssågen kiin manfästa en liten tank med bekämpningsmedel. Varje gång niiin vrider på gasen föratt saga av någon liten stubbe eller något sly kommer det någni dropparbekämpningsmedel på det hela. Det räcker att gä över markerna en enda gång. Omman däremot tillämpar bekämpning måste man komma tillbaka tre fyragånger, innan man får det försprång för det värdefullare virket som ärnödvändigt. Det föreliggande förslaget innebär att det även skulle bliförbjudet alt använda sådana här tillsatsdunkar på röjningssågiir, Jiig undrarom man riktigt tänkt igenom att ett beslut enligt utskottets förslag skulle fåden konsekvensen. Ett sådant beslut vore beklagligt, eftersom denniibekämp-ningsmetod skulle underlätta arbetet oerhört mycket. Förbud mot spridning av bekämpningsmedel över skogsmark SVANTELUNDKVIST (s): Bara en kort kommentar till den diskussionsorn vi här hiir fått lyssna till. Det läggs en proposifion på bord. Det finnsanledning att förutsätta att propositionen omfaltiis av de treregeringspartierna. Men så upplever uppenbarligen och centerpartietatt propositionen är så ofullkomlig att de måste väcka motioner i anslutningtill den. Förbud mot spridning av bekämpningsmedel över skogsmark jag sagttidigare, tunga motioner med tredje vice talman som första namn påden enii och med jordbruksutskottets ordförande som första namn pa den andra.Det är motioner som går emot det förslag som jordbruksministern har lagt. Såkommer då ärendet upp till behandling i kammaren. Då utbryter fulltinbördeskrig mellan moderata samlingspartiet och om vad manegentligen menar med den proposition som regeringen har lagt fram. Det finnsbara en kommentar, herr talman: regering! Överläggningen var härmed avslutad. Propositionergavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av i m, fl,, ochförklarades den förra proposifionen vara med övervägande ja besvarad. SedanArne i begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill att kammaren bifallerjordbruksutskottets hemställan i betänkande41 mom, 1 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av i m,fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåArne i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 255 Nej - 69 Kammaren biföll vad utskottet i dessa moment hemställt, 1979/80:49angående uppskov till 1980/med behandlingen av vissa ärenden /80:51 med anledning av redogörelsen /80:16 för 1979/80:51 med anledning av en motion om beskattningen av ideella föreningar 1979/80:55 med anledning av propositionen 1979/80:108 om ändring i tullagen(1973:670) jämte motion 1979/80:56med anledning av proposition 1979/80:146 med förslag till Nr 149 skatteregisterlag jämte rnotion den 1979/80:57med anledning av propositionen 1979/80:151 om ändring i förordningen (1923:116) angående skatt för hundar jämtemotion 1979/80:34 angående uppskov med behandlingen av vissa ärenden Kammaren biföll vad utskotten i dessa betänkandenhemställt. Föredrogs trafikutskottels betänkande 1979/80:18 med anledning av motioner om den statliga trafikpolitiken m, m. I dettabetänkande behandlades motionerna 1979/80; 173 av rn, fl, (vpk), vari såvitt nuvar i fråga yrkats att hos regeringen begärde förslag för attgenomföra i motionen omnämnda program för bilismens framtid i . 1979/80:193 av m, fl, (vpk), vari yrkats attriksdagen hos regeringen hemställde om upprättandet av ett program för konkretaåtgärder i avsikt att förverkliga ett trafiksystem, där samhällsekonomi, fysiskplanering, hushållning med energi och miljö var vägledande, i enlighet med vadsom anförts i motionen. 1979/80:296av (), 1979/80:430 av m, fl, (vpk), vari yrkats attriksdagen hos regeringen hemställde om skyndsam prövning av konkreta åtgärderför en övergripande sarnhällssfyrd planering av den yrkesmässigalastsbilstrafiken. varvid frågan om alt vidga och utveckla det statsägdatransportföretaget samt förutsättningarna för skapandet av kooperativastörre transportföretag skulle prövas. 1979/80:545av och (båda c), 1979/80:547 av m, fl, (vpk), vari yrkats aftriksdagen hos regeringen hemställde att förslagom åtgärder för linjetariff ochtaxepolitiska åtgärder, ägnade att uppnå en från samhällsekonomisk synpunkt ändamålsenligsamverkan mellan lastbils- och järnvägtrafik, utan dröjsmål framlades, 1979/80:685av och (båda c), 1979/80:1331av m, fl, (s), 1979/80:1336av m, fl, (m, c, fp), 1979/80:1358av (). 1979/80:1537av m, fl, (c). 1979/80:1540 av m, fl. (s). vari såvitt nu varifråga (yrkande 5) hemställts att som sin mening gav regeringen tillkänna vad som anförts i motionen om åtgärder för energihushållning inomtransportsek- Nr 149 tom. den /80:1731 av m. fl. (s). vari yrkats att riksdagensom sin 9j mai1980 mening gav regeringen till kännavad som i motionen hade anförts om förbättrade statsbidrag för kollektivtrafik i tätort. Trafikpolitiken 1979/80:1735 av WiggoKomstedt m. fl. (m. c,fp) och 1979/80:1884 av in. (vpk), vari yrkats attriksdagen hos regeringen hemställde om tillsättandet av en parlamentarisktsammansatt delegation, med medverkan av handikapporganisationerna, som gavs iuppdrag att följa arbetet med handikappanpassning av den kollektiva trafikenoch den yttre trafikmiljön. 1. att riksdagenskulle avslå motion 1979/80:173. såvitt nu var i fråga, om bilismens framtid m.m., 2. att riksdagenskulle avslå motion 1979/80:193 om en ny trafikpolitik, 3. att riksdagenskulle avslå motion 1979/80:430 om planeringen av den yrkesmässigalastbilstrafiken, 4. att riksdagenskulle avslå motion 1979/80:547 om gemensam linjetariff för järnvägs- ochlandsvägstrafiken, 5. att riksdagenskulle avslå motion 1979/80:296 om samordning av pålagor på bilismen, 6. att riksdagenlämnade mofion 1979/80:685 om samarbetet mellan postverket, feleverket ochstatens järnvägar utan åtgärd, 7. aft riksdagenlämnade mofion 1979/80:1540 yrkande 5 om energihushållningen påtransportområdet, utan åtgärd, 8. att riksdagenskulle a. lämna motion 1979/80:1358yrkande 1 om fordonsavgift för bilisterna utan åtgärd. b. avslå motion 1979/80:1358yrkande 2 om kartläggning av bilismens samhällskostnader m. m., 9. attriksdagen skulle a. avslå motion 1979/80:1537yrkande 1 om speciell kompletferingsfrafik, resp. linjelaxi i vissa glesbygdskommuner, b. lämna motion 1979/80:1537yrkande 2 om ökad samåkning med bil, m. m., utan åtgärd, 10. att skulle avslå motion1979/80:1731 om förbättrade statsbidrag till kollektivtrafik i tätort, 11. att skulle avslå mofion1979/80:1884 om inrättande av en särskild delegation för uppföljande avhandikappanpassningen av den kollektiva trafiken, 12. aft lämnade mofion1979/80:1331 om flottningens roll i framtidens skogsvarutransport m. m. utanåtgärd, 13. att skulle avslå motion1979/80:1336 om de affärsdrivande verkens monopolställning. 14. atl skulle avslå motion 1979/80:1735 om begreppet 158 turisttrafiktillstånd. 15. att lämnade motion 1979/80:545 om ändriidebestämmelser Nr 149 för chartertrafiken utan åtgärd. Följande två reservationer hadeavgivits av , '''1 f980 , , . , och (alla s): Trafikpolitiken 1. beträffande energihushållning påtransportområdet, vari reservanterna ansett atl utskottet under 7 bort hemställa att med anledning av motionen 1979/80:1540yrkande 5 som sin mening gav regeringen till känna vad reservanterna anfört omenergihus hållningen på transportområdet, 2. beträffande förbättradestatsbidrag för kollektivtrafik I tätort, vari reservanterna ansett alt utskottet under 10 bort hemställa att med iinledning av motionen 1979/80:1731 somsin mening gav regeringen till känna vad reservanterna anfört om förbättradestatsbidrag till kollektivtrafik i tätort. fiistställde de principer som skallligga till grund för den statliga trafikpolitiken. Målet för den nyatrafikpolitiken är, som kanunarens ledamöter väl känner till. atl erbjudainedborgiirna och näringslivet i skilda delar av landet en tillfredsställiindetriifikförsörjning till lägsta möjliga kostnader för samhället. I detsamhiillsekonomiska synsättet ligger att trafikpolitiken skall bidra till attuppnå även andrii mål inom olika samhällssektorer, mål som vi försöker altuppnå med näringspolitiskii och sysselsättningspolitiska åtgärder samt genomregionalpolitiska aktiviteter. I de nya riktlinjerna för triifikpolitiken utsiigs ocksåatt densamma skall anpassas till de krav som ställs utifrån miljöpolitiskautgångspunkter. Ett annat viktigt uttalande, som gjordes av förraåret i iinslutning till alt den nya trafikpolitiken beslöts, var att vi på etthelt iinnat sätt än tidigare måste ta itu med triifiksäkerhetsfrågorna. De energipolitiska målen är något som hiiraktualiserats och fått mycket hög dignitet. Det är alltså fråga om att hushållamed energi och bl. a. genom trafikpolitiska åtgärder uppnå ett minskatoljeberoende. En god persontrafikförsörjning måste också enligt det trafikpolitiskabeslutet garanteras av samhället. Särskilt underströk riksdiigen ;iit denkollektiva persontrafiken måste förbättras och byggas ut. sa att den blirtillgänglig och iittraktiv för allt fler människor, såväl i tätorter som ute pålandsbygden. En utbyggd kollektivtrafik ger ökade valmöjligheter förmänniskorna i fråga om såväl arbete, bostad som fritidsakli\iteter. Som ett led i stödet för en ökad kollektivtrafik var ocksåtrafikutskottet och riksdagsmajoriteten helt överens om att järnvägens resurserbör användas för att så långt möjligt tillgodose behovet iiv långväga och tungagodstransporter. En ökad samordning mellan järnvägs- och landsvägstrafik kange betydande trafikekonoiniska vinster. Den nyatrafikpolitiken förutsatte alt SJ skulle få de investeringsniedel 159 .somerfordras för att järnvägen framgångsrikt skulle kunna liavdii sig inom Nr 149 ramen för ett samordnattriinsporisystem. Man var också överens om att Onsdagenden järnvägens resurser påpersontrafiksidan skulle utnyttjas i största möjliga 21 maj1980 utstriickning. Vadjagnu har redovisat, herrtalman, ar en del av de viktiga principer som Trafikpolitiken " '' majoritet av var överens om förrti året. naturligtvisgott och väl att man är överens om principer. Men vi får ingen nv trafikpolitiki det här landet om vi inte lever upp till de principer som understor enighet fastlade . Kammaren har under denna vår fått uppleva att den nyaregeringen inte har svarat upp mot de krav som riksdagsbeslutet förra åretinnebar. Vi har diskuterat anslagen till , men detta verk har intefått de resurser som erfordras för att leva upp till det beslut som togs förraåret. Förra veckiin förde vi en lång diskussion om vilka investeringar SJbehövde för iitt klara såväl godstransporter som persontransporter. Inte hellerpå det området var regeringen och den nuvarande riksdagsmajoriteten beredda attuppfyllii de krav som vi var överens om förra året. På sarnrnii sätt hiir viupplevt att kollektivtrafiken inte har fått det stöd som vi beslöt om då. I det betänkande som vi nu har framför oss.triifikutskottets betänkande nr 18. behandlas vissa inotioner som haranknytning till det trafikpolitiskii beslutet från . Det gällerfrågor som inte har kunnat tas upp i samband med budgetpropositionen. Vi harfrån socialdemokriitiskt håll fört fram kravet påatt man måste uppmärksammakollektivtrafiken samt energihushållningen på transportområdet. Redan i sambandmed det trafikpolitiska beslutet underströk ett enhälligt utskottatt energifrågorna måste tillmätas en stor betydelse nar det gällerutformningen av trafikpolitiken. Vi måste tyvärr, herr talman, konstatera att utskottetsuttalande och beslut inte uppfyllts av den nuvarande regeringen ochden borgerliga riksdagsmajoriteten. Transportsektorn svarar för ungefär enfemtedel av vårt lands energikonsumtion. Tillsammans med bostäderna ochindustrin är trafiken den sektor som i första hiind kommer i blickpunkten niirdet gäller att spara energi. Vi hade enfolkomröstningskampanj, då samtliga partier var överens om atl vi på ett heltannat sätt än tillförne måste försöka få till stånd ett sparande och enhushållning med våra energiresurser. Den effektivaste åtgärden förenergisparande på transportområdet är att öka kollektivresandet. Även en samordning av godstransporterna kan ge ett gottbidrag till vårt energisparande. Oljan är ju den helt dominerandeenergikällan för godstransporter, vilket naturligtvis är negativt av en radolika skal. Oljan gör oss beroende av andra länder. Användningen avoljeprodukter såsom drivmedel medför en försämrad miljö. Vi har från socialdemokratiskt håll i detta sammanhangunderstrukit hur viktigt det är att järnviigen får den betydelse som den bör hai den kollektiva trafiken. Från energisynpunkt är det inte minst viktigt att iökad utsträckning överföra godstransporter från landsväg till järnväg ellervattenväg. fåbättre möjligheter att ta hand om långväga gods. som går på landsväg. Rationellasjötransporter är väsentligt gynnsammare an landsvägstranspor- den ter settfrän energisynpunkt. I sambandmed 'efs trafikpolitiska beslut fattade också enhälligtbeslut orn att ett särskilt utvecklingsbolag på kollektivtrafikområdet Trafikpolitiken skulle etableras. Vi socialdemokrater tyckte att det varväldigt värdefullt att alla kunde samlas kring denna sak, men vi kan i dagkonstatera att detta riksdagsbeslut tyvärr inte har förverkligats. Jag skulle ytterligare kunna utveckla dessatankegångar om vikten av att få till stånd en bättre energihushållning påtransportområdet. Men jag skall inte göra det med tanke på kammarensarbetsförhållanden utan hänvisar närmare till vår reservation nr 1, som ärfogad Iill trafikutskottets betänkande nr 18. Vi socialdemokrater har också en reservation nf 2 fogadtill detta betänkande. Den gäller förbättrade statsbidrag tillkollektivtrafiken i tätorter. förekom här i kammarenen debatt om kollektivtrafiken i anslutning till budgetpropositionen. Jagskallinte upprepa de argument som vi då förde fram, men vår reservation nr 2 är ettfullföljande av den inställning som vi från socialdemokratiskt håll redovisiidei förra årets debatt om trafikpolitiken och i den debatt som fördes för ett parveckor sedan. Vi tycker att det är väsentligt att gä från ord till handling närdet gäller att ge ökat stöd till kollektivtrafiken. Man bör också gestatsbidrag till kollektivtrafiken i tätorterna. Med dessa ord yrkarjag bifall till de tvä socialdemokratiska reservationer .som är fogade tilltrafikutskottets betänkande nr 18. SVENHENRICSSON (vpk): Tillåt mig göra en kort tillbakablick. Den planhushållningsdebatf som förekom åren efter detandra världskrigets slut kännetecknas bl. a. av arbetarrörelsenseflerkrigsprogram. tonade socialdemokratins ideologer ned den s.k. skördetidens planhushållningsfunderingar, och de liberala idéerna ommarknadshushållning och effektiv konkurrens blev dominerande. I denna anda utformades så landets trafikapparat sorn enenda lovsång till den fria konkurrensen. stormade bilen fram. Man kansåga att den krossade allt i sin väg - både symboliskt och bokstavligen.Marie-Ann kommer i sitt inlägg att beröra vår särskilda motion om bilismensframtid. Jag vill dock nämna något om bilismens roll i utvecklingen. Bilen förändrade radikalt, för aft inte säga brutalt, helasamhällsmiljön. Planerarna tvangs anpassa alla lösningar fill det s-. Människorna blev ""bilmänniskor"', ochbostadsplanering, serviceuppbyggande, arbetsplatser - ja, alla funktioner -skulle anpassas för bilismen. Någon planering av bilismen var det aldrig talom. Centraliseringen som ett led i den s, k, strukturomvandlingenunderlättades. Bilen blev i verkligheten denna centraliserings förutsättning,men blev rörlighet och därmed bilinnehav ett tvång, 11 protokoll 1979/80:148-149 Nr 149 Antalet trafikolyckor viixte helatiden till uppåt 400 000. varav 50 000 med Personskadornapressade hårt på sjukvårdsresurserna, och 21 mai1980 läggs nya skarortrafikinvalider till fjolårets. eller det som i trafikpolitiska sammanhiing helt kyligt beniimnes""huniiin- Trafikpolitiken skadorna"" kan intevärderas exakt i kronor och ören. angivitsett belopp på många miljarder. Trängsel, buller och luftföroreiiingiir är miljöskadorsom enligt utskottet ""inte befunnits möjliga att heltkvantifiera"'. Enligt vpk:s mening fanns ett grundläggande fel i dentrafikpolitiska utredningens koslnadskalkylering, då rnan inte belastadevägtrafiken med de s, k, humankostnaderna och miljökostnaderna. Eftersom man,trots svårigheten att kvantifiera. ändå vet att dessa samhällsekonomiskakostnader är oerhört höga, måste det göras gällande att bilismen via desärskilda bilskatterna inte på långa vägar täcker sina egna kostnader.Samtidigt som bilismen utvecklades försämrades kollektivtrafiken, och dessutomiiktuali-serades nya järnvägsnedläggningar och tågindragningar. Naturligtvis uteblev infe människornas reiiktion på alltdefta. Den livliga samhällsdebatten om centralisering och befolkningskoncentration.miljöför-sämring och energihushållning blev , under senare deleniiv och . till en växande folkopinion som inteminst började ifrågasätta den officiella trafikpolitiken. Det kan i detta sammanhang erinras om attsocialdemokratin, då i regeringsställning, inte förmådde kanalisera dennaopinion. Om man så vill personifierades den tidens officiella trafikpolitik avherrar som och , SAP blev ofta identifierat medstatsmakten och föreföll också leva upp till en sådan roll, då man inte sällanförsvarade många byråkratiska företeelser i apparaten mot en växande folkligkritik. Kapitalistisk byråkrati blev i skicklig borgerlig propaganda liktydigtmed socialism, och i verkligheten marknadsstyrda statliga företag blev dåexempel på samhällsägandets omöjlighet. Bland deborgerliga partierna var det som i opportunistisk lyhördhet och populism ofta artikulerade opinionen mot trafikpolitiken. Efter hand omfattades kritiken också av socialdemokrater och fackföre ningsfolk på basplanet, och flera nya statliga trafikutredningar tillsattes,trafikpolitiska utredning lämnade sitt slutbetänkande , Denna utredning låg bl, a, till grund för fjolårets trafikpolitiska beslut, som iprincip godtogs av alla riksdagspartier utom vpk. Så skall jag något beröra vpk:s kritik av fjolårets trafikpolitiska beslut. Vpk har inte förnekat att den trafikpolitiska propositionen 1978/79:99 behandlade och analyserade en rad viktiga frågor som är angelägna för en ny trafikstruktur med samhällsekonomiska förtecken. Den innehåller många välfunna formuleringar och principuttalanden. Men vår huvudinvändning är att beslutet innehöll alltför få förslag till konkreta åtgärder. Bortsett frånett förslag om ökat anslag till SJ för att möjliggöra en sänkning avbiljettpriserna samt vissa förbättringar för handikappade innebar beslutet inga konkreta 162 åtgärder för verklig förnyelse. Kommunisterna gick också emot trafikbeslut, trotsatt även detta beslut enligt majoriteten innehöll många väl valda ord om"'samhällsekonomi'", "effektivitet","kostnadsansvar" osv, beslut ser sig alltså vpk föranlåtetatt fortsätta ställa krav på en konkretisering av trafikpolitiken.