prot · G309147 · 1979-12-31 00:00:00 — Vi anser i stället att företagen måste ges riiniiir attiirbetii inom diir företagsledningen får känna ansvar, ta vara påni(ijligheterna och görii sitt yttersta för aft driva en lönsam verksiimhet.Den viigen iir effektiviire - det visar all erfarenhet. Skulle vi genomförasocialdemokriiteriiiis iilhi pliiner och helhetslösningar skulle vi få en dödhand över industrin i stiillet för effektiviserande åtgärder. Vi har enframgångsrik skogsindustri. kritiseriide skogs industrin för handlingsförlarnning, bristande åtgiirder rn. Det kan iiiiiii göra efteråt, när man sett i facit. Men om man jämför vår skogsindustri med skogsindustrin i andra länder finner man att vi har hiift och hiir en 210 framgångsrik skogsindustri medduktiga företagsledare och duktigii iinstiill- Attvår skogsindustri har problem beror på andrii faktorer än kunnandet. Det berorpå ökade kostnader i olika avseenden - inte minst på kostniider Tisdagenden som vihiir hemma inte råder över. t. ex. kostnadsökningar på importvaror 20 maj1980 somindustrin iir beroende av. Det är alltså en hårdare konkurrens med utlandetsom har lett till att industrin inte fått den lönsamhet som är Skossindustrin erforderlig för att den skiill kunna expiinderii och utvecklas. ,,j ,,, Utskottsmajoriteten anser att regeringens och statensuppgift är iitt stimulera och understödja skogsindustrin. Det skall rnan görapå många olika sätt. och ett genomgående drag hos utskottsmiijoriteten är iittvi förutsätter iitt regeringen följer dessa frågor med uppmärksamhet. Att såockså iir fiillet bevisas av det citat ur ett interpellationssvar som redovisasi betänkandet och av åtgärder sorn är på gång inom skogsindustrin.Utskottsmajoriteten menar att det är regeringens skyldighet att följautvecklingen och när så erfordriis siitta in åtgärder som stimulerarutvecklingen rnen även iitt ge företagen hiindlingsinöjligheter och ett egetansvar att vidta de bästa åtgärderna. Vi kan inte som politikersäga att vi vetbiittre än företagen själva. Företiigen vet bäst vilka åtgärder de skall tittill. När det gäller var det mycket nära iitt vinådde enighet i utskottet. Vi försökte faktiskt få till stånd en samskrivning.I det föreliggande majoritetsutlåtandet har vi sagt att , somju till en del ägs iiv staten, har ett ansvar som alla andra företag och kanskeett speciellt stort ansvar i det här fiillet. Man måste vid den hårdaomstrukturering som man står inför ta hänsyn till de anställda, tillkoinmunernii och till alla de parter som är beroende av följderna av enomstrukturering. Utskottsmajoriteten vill emellertid inte gå så långt som tillatt säga att regeringen skall styra och ställii i alla detaljer, utan vi vill,som jag antydde, ge åven de ramar och denhandlingsfrihet som medger att man till det yttersta kan utnyttja sinamöjligheter att arbeta och nå ett gott resultat. Utskottsmiijoriteten har intevelat uttala att innan det och det har skett och innan den nämnda översynengjorts får ingenting hända. Vi tror att resultatet därigenom skulle bli sämre.Det är ytterst litet som skiljer utskottsmajoriteten och reservanterna ät påden här punkten. särskilda yttriinde skiljer sig ännu mindre frånmajoritetsskrivningen ån vad reservationen gör, och jag frågar mig varför detär nödvändigt att iivge ett särskilt yttrande, när man är så gott som överensmed utskottsmajoriteten. I en av reservationerna tar rnan upp skivindustrin ochbegär en översyn och ett handlingsprogram . Skivindustrin har juhaft stora svårigheter. Det råder där som på många andra håll en vissöverkapacitet. Marknaden har varit vikande. Man har helt enkelt känt ett ökatkonkurrenstryck frän utlandet. tycks vissa förbättringar vara på väg. delsgenom bättre konjunkturer, dels genom vissa-nedläggningar. I niin hemtrakt finns en fabrik. som ägs av . Där har man beslutat om nedläggning av sin triifiberproduktion. Beslutet har fattats enligt Åslingdoktrinen, dvs. man har beslutat om en nedläggning och presenterat en annan träteknisk produktion som i princip tar över de anställda som blir övertaliga vid nedläggningen av träfiberproduktionen. Nr 147 l;ig vill gäriiii niiirkerii iittdet iir sä vi vill iitt en omstrukturering skiill ga till - den "''-' minstii möjliga ölägenheter fiir de iinstiilldii och tororten. 20 tnaj 1980 ' 't att regeringen följer dessiifrågor med uppmiirksiimhet. iinser vi inte iitt det erfordriis någon siirskild skrivning till regeringenfrån Skogsindustrin, riksdiigen, m. ni. Vi kiin också notera, somsociiildeinokiiiternii giir i sin resersiitioii, att den trätekniskaforskningsenheten i iir ett steg i riitt riktning, Kiiiveii ireservationen iir i princip uppfylldii. Så några ord om virkesförsörjningen. Jag vet iittindustriministern strax kommer upp i taliirstolen och iitt han kommer iittbcrörii den frågiin, Jiig skiill diirför bara invända mot det som ThagePeterson mycket friinkt sade, niiniligen att regeringen har svikit, iitt denhiir gått ifrån etc, det iivtiil som triiffades i uppgörelsen mellan debondeiigda skogsfiirctiigen, iilltså skogs-iigarföreningiirnii. och stiiten omlevertaiser iiv virke. Det vill jiig emellertid bestämt bestrida. För inte så länge sedan besökte vi från utskottet Viillviki Siiderhiimn, Företagsledningen där förklarade iitt det avtal som triiffiitsmed skogsilgar-föreningen fungerar perfekt och vidiire iitt niiin hiidetillgång till virke. Omständigheterna kan väl variera för olika områden, menman skiill också minnas att vid sitt besök hos utskottet hellerinte hiidc någon kritik att framföra mot det avtal som NCB ochskogsiigarriirclsen triiffiit. Men här dyker en rad problem upp, kiinskefriimst betriiffiinde priseriiii, Miin kan ju iindå inte hiivda iittskogsägiire. som hiir iinslutit sig till den kooperativa skogsägarrörelsen.skiill tvingiis att levererii virke till ett avsevärt lägre pris iin andraföretag på miirknaden kiin bjudii. Det iir kkirt iitt den prisdiskussion sompågår måste tiis med i bilden. Dessutom måste man när det gällervirkestillförseln också komina ihåg att det finns en liid iindrii problem.Förmodligen har man tidigiire haft en överiivvcrkiiing, skogen hiir utsatts försnytbaggeangrepp och uppliiggningen har inte viiril sadiin :itt leveriinsernaiiv de virkeskvantiteter som industrin behöver i viirje liige kunnatgaranteras. Som utskottet helt riktigt uttalar är det angeliiget efterstriiviir en ökad avverkning. Det är möjligt iitt man vid pliineringeniiv skogsiivverk-ningarnii tiigit till i överkant. Om inte ytterligare åtgärderför iitt iikii skogsavverkningen vidtas kanske niiin måste trtippa nedpliineringen en aning . Men vi iir från utskottets sidii iingelägna om -och det friimgår av utskottsbetänkiindet - att på olika sätt stimulera tillåtgiirder, så iitt skogsägarna tar fram det virke som skogsindustrin behöver-något som iir iiv stort intresse. Med dessa ord. fru talman, yrkar jiig bifiill till vadnäringsutskottet hemställt i betänkandena 46. 47 och 48, Under detta anförande övertogförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar, JOHNANDERSSON (vpk) replik: Nr 147 Johiin siiger iitt doniiinverket uppvisiit en expiinsioii den och bl,il, böriiit uppträdii inom andrii sektorer - exempelvis på energioin- 20 rnaj 1980 rådet -och iitt det iir brii. Men sediin han hämtat iindiin siiger hiin iitt domänverket(ikiit sin domiiiiins och hotar den friii företiigsiimhcten osv, JiigSkogsindustrin, vet inte vilken iiv dessii två ståndpunkter, som hiin uttrvckermed barii ett rn. m iindetag emellan, som iir den tilliimpligii - men denfrågestiillningcn kiinske Johiin kiin vidiireutveckla, Johiin Olssonsiiger vidare att 0111 niiiii anlägger siiinhiillsekonomiskii aspekter pådomänverkets verksiimhet skulle det innebiirii att man iiventyriirdessexistens. Han säger också att utskottet iir enigt på den punkten, Jii. att manfrån borgerligt håll hiir den uppfiittningen kan jag förstå, men vad jiig harsvåriire att förstå är att även socialdemokraterna har anslutit sig till denuppfiittningen. Jag ställde ett par frågor till utskottets talesniiinbeträffiinde sjunktimmer och fiberrester, I dessa råvarubristens dagiir vore detlämpligt att tillvarata de enorma mängder som ändå finns, Rediin 1978-1979talade niiin i utskottet om iitt viss verksamhet pågick niir det gälldefiberresterna. Därför frågiir jiig: Hur har denna verksamhet avlöpt? I fråga omsjunktimmer hiide man visst tillsiitt någon utredning som skulle klarii utnågrii juridiskii iispekter. Det skulle varii bra iitt få hörii vilken slutsatsdenna utredning har kommit fram till. Det var de två frågor som jag ställde, slutiide med att tala om råviiruförsörjningenoch siide att skogsindustrin kiinske måste trappa ned sin kapiicitet. Det ärmycket möjligt att det är och blir på det sättet, men då måste det i alla fallske i ordiiiide former. Man får inte låta skogsindustrierna själva avgöra vadsom skiill läggas ned och bygga nytt, Därfiir iir det så viktigt attvi beslutar om att inga nedläggningar får ske förrän en helhetssyn harlagts på hela skogsindustrins framtid, () replik; Det är en gamniiil borgerlig metod att såsnart socialdemokratin kräver samhällsinsiitser på olika områden tala omreglering och byråkriiti. Men vem har krävt detaljreglering och ökiidbyråkrati? Inte vi i varje fall. Vad vi har krävt är samlade åtgiirder för attutveckla svensk skogsindustri och förhindra arbetslöshet och utslagning,åtgärder som företagen, samhiillet och de anställdii gemensamt bör arbetafriim. Kan ni inte se vad som händer omkring er iskogsindustribygderna i diig, vad som hänt uppe i , vad som är på vägatt hända i Viirmland, vad som händer i - nedläggning ocharbetslöshet? Niir vi kräver åtgärder mot detta reser sig de borgerligaföreträdarna och säger: Vi vill i stället ha ett maximalt fritt näringsliv, somkan styrti och stiilla pr'ecis som det vill, efter eget gottfinnande. Samhälletoch de anställda skall icke lägga sig i. Om samhället konnner in i bilden blirdet byråkrati och detiiljreglering. Att det i stället blir iirbetslöshet och utslagning tycksinte bekyinrii de borgerliga talarnii ett enda dugg, 213 Nr 147 Vi är överens i utskottet om attdet behöver göras en översyn av den Tisdagenden framtida verksamheten vid , där ju staten har en Men den borgerliganiiijoriteten hiir gett klartecken för en omfattande nedläggning av industrienheter inniin demiii (iversyn påbörjats. Skogsindustrin ° ''' tycker vi socialdemokrater är att börja biikvänt. hiirindustrienheterna inte skall få vara med om denna översyn från början. Deborgerliga har ju inga som helst garantier för att det inte blir en nedläggningi Fridafors, i Emsfors och på de andra platserna. Vi menar att dettii skallprövas i översynsarbetet, diir de anstiillda och samhället skall viirii med.Det är precis som om de borgerliga vore rädda för att det skulle komniii in ibilden att dessa enheter skulle få vara kvar. Därför vill de icke gå tillslutet i den här frågan och säga att översynsarbetet skall ske på den nuvarandeverksamhetens grund och att alla enheter för den skull bör finnas med i bilden. Statens insatser var betydande för ochNCB, Vi menar att nu skall företaget beakta de samhällsekonomiskakonsekvenserna och leva upp till sitt sociala ansvar, som skrev förett år sedan. Därför ställde jag en fråga till , utskottetstalesman: inte nu kräva att skall leva upp till alltdetta som siide , når såväl de anställda som berördakommuner är missbelåtna med hur man har skött strukturfrågorna? () replik: Först till : Vad gällerfiberbankarna och sjunktimret vill jag gärna hålla med orn att det är angelägetatt man kan tii till vara denna resurs som finns under vattenytan, på botten avsjöarn;i och vattendragen. Men här är man ännu inte klar med metodernii ochinte ens med de juridiska aspekterna. Jag förutsätter emellertid att de somjobbar på detta område - det finns också flera enskilda företag som prövarmöjligheterna att ta upp och använda dessa resurser - undersöker frågorna i såsnabb takt som möjligt. Och jag vill gärna säga att vi har intresse för att mankiin nyttiggöra den här råvaran. Vad gäller inlägg vill jag först säga. attjag protesterar givetvis när säger att vi inom utskottsmajoriteten inte vill att de anställda skall vara med och genomföra strukturomläggningar. När siide vi någonting sådant? Nej, i stället står det i utskottsbetänkandet-detta var vi ganska överens om. men ni ville ändå ha några rader för er själva i reservation 1, trots att vi alltså menar ungefär samma siik - om : ""Utskottet vill understryka att företaget i siimråd medde anställda bör göra en översyn av nu gällande planer------------------ ."" Och vad innebär det, , om man inte ocksåmåste ta hänsvn till Fridafors bruk och andra företag som är under diskussion? Men vi vill inte säga till företagen att ni skall göra så och så. för vi anser att hiir niiingett ett företag ett ansvar, skall företaget leva upp till det. Det kan ju hiindii attden översynsom vi vädjar om leder till att det blir en annan inriktning iin manfrån 214 början tänkte sig. Det kiinockså hända att översynen leder till strukturomvandlingiir som är Nr 147 oundvikliga.Men då förutsätter vi att det sker under både företagsekono- den iiiisktoch siiinhällsekonomiskt ansvar och iitt man tiir hänsyn till de iinställdii 20 mai 1980 och tillkommunerna - att man verkligen sätter in. som i det exempel jiig näinnde,åtgärder för att möta strukturoniviindlingen med ny verksamhet Skossindustrin som ger de anställda nytt arbete. Dessutom är det alldeles självklart -och det står vi för -att de anställda i varje enskilt företag, som vi varit överens om att drti uppriktlinjer för. har möjlighet att påverka företagsledningens hiindlande påolika sätt. Detta ställer vi alltså upp på. och jag vill givetvistillbakiivisa påståendet att vi skulle vilja att företagen går förbi deanställda och går förbi kommunerna. Men å andra sidiin kan vi inte klavbindiiföretagen, för det är då stor risk för iitt resultatet blir sämre, och dettjiinar ingen på - varken staten, kommunerna eller de anställda. Det kan blisämre effektivitet. Vi måste tillämpa marknadsekonomin så långt, inom vissaramar, att vi utnyttjar alla tillgängliga möjligheter att vara effektiva, såatt vi kan konkurrera med utlandet och därmed också kan uppehålla vårleveranskraft när det gäller utlandet och ha en bra handelsbalans. (vpk) replik: Det är ju utmärkt att hållermedmig om det nödvändiga i att man tillvaratar sjunktimret och fiberresterna. Men sedan säger att man inte är klar då detgäller att utreda de juridiska aspekterna. sade ju utskottet redan ibetänkandet /79 att dessa juridiska aspekter höll på att utredas. Detär tydligen så att man har placerat de här frågorna i bekanta långbänk- på något annat sätt kan det inte vara. Det måste vara orimligt att här sittaoch utreda juridiska aspekter, dä det finns råvara till en industri som ickefår tillräckligt med råvara. Jag är inte överens med om att man inteskulle ha den erforderliga tekniken. Enligt uppgifter som föreligger i tekniken då det gäller att tillvarata fiberresterna. Man har också denteknik som behövs för att rena dessa fiberrester från kvicksilver, så det ärbara initiativet som fattas här. Jag måste fråga : Hurmånga år till skall man sitta och utreda juridiska aspekter medan denna råvaraligger på botten av vara älvar och sjöar och förstör vattendragen, medansamtidigt industrin är utan råvara? Hur till skall man hålla på meddetta? THAGEPETERSON (s) replik: Ni ger inte de anställda något verkligt mandatatt delta i iirbetet med att omstrukturera skogsindustrin. Ni vill ju intelämna några garantier för iitt de hotade enheterna skall få vara kvar. inte ensför den period dä översyiisarbetet skall göriis. Även om de anstiillda vidflera av de hotade enheterna har presenterat förslag till åtgärder som vitycker att man borde pröva så har de kanske ingen chans att föra fram dem.eftersoni Södra Nr 147 Skogsägarna kanske dessförinnanliigt ner en eller flerii iiv de enheteriiii. Tisdagenden ' utskottsmajoritetens skrivninghiir man iilltså på demiii punkt inte tiigit 20 maj1980 steget fullt ut. Jag har sagt att jiig tycker det är en i mångii stycken - långtgående kritik niiin framställer mot . Skogsindustrin fullföljer inte resonemanget medatt sägii iitt enheternii skall hii sin chans ni rn under översynsarbetet. Och detbetyder att den erfiirenhet och siikkunskiip som finnshos de anställda inte tiis till viUii för framtidii lösningar. Jag vill också beröra frågan om skogsavverkningarna, somJohiin tog upp i sitt inlägg. Avverkningarna inom flera områden harunder senare år uppgått till endast ungefär hälften av tillväxten. Dettapåpekande gjorde fyrti fackförbund på LO- och TCO-sidan i en skrivelse tillindustriministern . Många har betecknat råviirusituiitionen som""den onödiga virkesbristen"' och sagt att det finns betydandeiniijligheter att avverkii och få virke för industrierna. Faktum är att många skogsägare inte på långa vägarutnyttjiir den produktionskraft och de avverkningsmöjligheter som skogen ger.Och trots de som vi hävdar goda priserna på virket väntas avverkningen dennasäsong bli flera miljoner kubikmeter lägre än vad som kan motiveras ined hänsyntill skogens tillväxt. Därför går det inte bara att säga; Vi avverkar så mycketsom skogen tillåter. Det är inte så. Tvärtom är avverkningen långt ifrån dengräns som skogen tillåter. Sedan frågar man sig när det gäller södrii NCB varför intevirket kommer fram, , som satt med i näringsutskottet, är medvetenom att föreningarna har förbundit sig att leverera virke till deföreningsiigdii cellulosaindustrierna. De skall ha sitt behov av virkesråvaratillgodosett. Hur kan påstå att fabrikernas behov av råvaratillgodoses när hiin vet att fabriker kommer att få läggas ner justpå grund av virkesbrist? () replik: säger att utskottsinajoritetensförsliig inte ger några garantier för de anställda att vara med och bestiimniiiom strukturomvandlingen och att man inte ger enheterna någon chans. Det ärfel, Thiige , Jag vill helt kort säga - diskussionen kommer ju att gåvidare - att om vi ger det rådet iitt göra en översyn så ärdet självkliirt att om enheterna har någon chans så har de det. Vi menar att företaget skall göra en helhetsöversyn avverksamheten, och då måste man ju bedöma, under eget, företagsekonomiskt iinsvar. vilka enheter som kan överleva och vad man kiin göra för att den och den enheten skall överleva. Vi ger enheterna en chans. Men vi menar att ert torsUig iir förödande. Det innebär att företaget tvingas till handlingsförliimning, och man kommer att skylla pä staten om det inte gar att lösa sysselsättningspro blemen. Det skapar svårigheter för företaget att få i gång en verksiimhet som ersätter en redan föråldrad verksamhet. Där har de iinstiilldii och kommu nerna en chans att få till stånd en effektiv verksamhet, som kanske till vissdel 216 leder till nedläggning men somockså skapar ny sysselsättning. Thiige , deliide meningiir om vilkenråxiirukviiiititet Nr 147 som kan avverkas, Skogsiigareföreningiiniiisfiirbund hiir bestritt just Tisdayen den de uppgifter som ThiigePeterson nu liimiiiidc och siigt iitt vårii tillgångiir inte 90 , \qon iir såstora som det påstås. Det iir iingeliiget iitt vi fär en biittreiippskiittniiig av vilkaråvarutillgångiir som vi har att röra oss med. Det finns ingen Skopsindiisirii) anledning att avverkii för framtida behov - vi måste hii enjämn och långsiktig ... avverkning. Och det ställer vi upp på. Vi har i betänkandet friimhållit :itt regeringen hiirfiireskigit och riksdiigen bifallit en hel rad åtgärder för iitt stimulerafriim virket. Skulle vi besluta 0111 en beredskapslag befariir jiig iitttillförseln iiv virkesråviirii i stället kommer iitt minska. Vill verkligenThiige och sociiildemokriiterna siigii till skogsägarna: Vi villhigstifta så iitt ni tvingiis levererii mer virke. 1 lurudiin tror ni attreaktionen skulle bli i det fria siimhiille som vi iindå lever i'.' Jiig villbestiiint avråda från något sådiint. och vi gör det också i betiinkandet. Vivill i stallet använda stimulansmetoden för iitt få friim det virke som behövs. Förste vice talmannen aniniildeiitt iinhållit att till protokollet få anteckniit iitt hiin inteägde riitt till ytterligare replik. Industriministern , sommeddelat att han i samband med behandlingen av näringsutskottets betänkanden 46-48ämntide besvara () den II april anmälda interpellation, 1979/80:178, om åtgärder för att tryggatillgången på råvara till skogsindustrin, erhöll ordet och anförde; Svensk skogsindustri upplever f. n, enhiigkonjunktur som både till sin styrkii och till sin karaktiir kan förefalhiöverriiskande. 1979 blev visserligen för den samlade svenska skogsindustrin ettår av återhiimtning. rnen inte minst interniitionellt viir osiikerlietenbetriiffiinde konjunkturutvecklingen påtaglig, och utvecklingen underiinieviirande år hiir iilltså överraskat med sin positiva inriktning.Orderingången till sågverken hiir under innevarande år fortsiitt att stigii påsåviil hemmamarkiiiideii som exportmarknaderna. En väntiid försvagning iivtriiviiruniiirkiiiidcn hiir uteblivit. Även rnassaindustrinsförsäljning hiir utvecklats biittre iin viintat. Prisutvecklingen hiir ocksåvarit klart positiviire iin viid som kunde fiirutscs. Färdigvarulagren somtidigare har minskiit kriifiigt beriikiiiis under resten iiv detta årytterligare minska. Även för piippersbruken hiir utvecklingen viirit bättre änväntat, även om - inom den delen av branschen - bilden iir merii splittrad. Sammanfattningsvis kiin man tillstå sägii iittskogsindustrin just nu upplever en högkonjunktur som äntligen kompenseriirbriinschen fiir de svåra åren 1976. 1977 och 1978, Det finns dock iinledning,inte minst i samband med den här debatten, att variiii för lorhiistiideslutsiitscr. Även 0111 lagren nu är små iir situiitionen interniitionellt settliibil och en omsviingning kiin koinmii. också den tidigare iin viintiit. Produktionen vid en del iiv de svenskii skogsföretiigenbegriinsas nu närmast av råvarutillgången - det har påpekiits av flerii tiilare under denhiir 217 Nr 147 debatten. Trots iittproduktionsenheter hiir liigts ned och iivverkningariiii Tisdagenden befinner sig på nära nog normalnivå. finns regionalt en patiiglig riivarubrist, 20 mii 19S() ''"" beror naturligtvispå iitt många skogsindustrier under de svårii åren hiir tiirtpå raviiruliigreii som demiii var iilltså iir exceptionellt lagii, Siimtidigthiir Skossindtistrin produktionen ökat till följd avhögkonjunkturen, och en del skogsindustrier har tack vare en hög likviditetkunnat gå ut och giirii betvdiinde rotpostköp. dvs,skaffa sig råvaruliiger som minskiir den tillgiiiigligii råviiruvolymen fiirden övriga skogsindustrin, ThiigePeterson hartiilat en hel del om just råviiruförsiirjningeii. Jag tycker nogatt han förenklar bilden. Den regionalii virkesbrist som förekommer och som ärknuten till vissa företag beror också i viss utsträckning pä alt vi har haft enväxande nollzon, I en stor del av det norrländskii inliindet kiin salundii virkesavverkningarinte förekomma helt enkelt därför att kostnadsnivån inte står iöverensstämmelse med de gällande virkespriserna. Men jag vill också klartdeklarera att i den mån det förekommer ett passivt skogsägande. dvs, närskogsägandet inte förknippas med ett långsiktigt utnyttjande av skogensavkastningsförmåga, sa är det oacceptabelt ur samhällets synpunkt. Man måstevidta åtgärder från statens sida för att komma till rättii med detta. Jag ärdock övertygad om att det är en marginell företeelse i denna situation. Jagskall senare återkomma till frågan om skogsindustrins virkesförsörjning isamband med ett svar på en interpellation av , Även 0111 högkonjunkturen för skogsindustrin och problemmed råviiruförsörjningen sätter sin prägel på den aktuella debatten är detsjiilvfallet sa att det på lång sikt finns en rad strukturfrågor som måstebemästras.