prot · G309101 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:101 Förhandlingarna leddes till en början av andre vicetalmannen. § 1Utrikes- och handelspolitisk debatt (forts.) Mycket har redan sagts i denna debatt omsituationen i vår omvärld, om det nya och djupt oroande spänningsförhållandemellan supermakterna som uppstått efter invasionen i . Jag skalldärför inte gå in på detta för att undvika att i alltför stor utsträckning taupp redan belysta problem. Lät mig i stället gå tillbaka i tiden. Den 1 augusti 1975underskrevs i avtalet om säkerhet och samarbete i . Detvarför många en stor och betydelsefull händelse, och avtalet väckte storaförhoppningar bland människor runt om i världen. I den s. k. tredje korgens artikel VII står bl. a. attläsa att ""de deltagande staterna kommer att respektera mänskligarättigheter och grundläggande friheter, däri inbegripet tanke-, samvets-,religions- och trosfrihet för alla utan åtskillnad med hänsyn till ras, kön,språk eller religion"". Avtalet- inkl. denna artikel VII -underskrevs av bl. a. generalsekreteraren i kommunistiskapartis centralkommitté. Att detta väckte förhoppningar inteminst i är helt naturligt, eftersom förhållandena stod i starkkontrast mot innehållet i artikel VII. Utvecklingen i , inkl. , hartyvärr inte varit i anda. förföljs ochtrakasseras oliktänkande, religions- och trosfriheten är starkt kringskuren ochrasdiskriminering förekommer inte minst mot judarna. Ett maktövergrepp som orsakat starka protester runt om iden fria världen är arresteringen och deporterandet av doktor det längsta trodde vi väl alla att även makthavarna i Kreml skulle - om inteannat så av hänsyn till världsopinionen - undvika att förgripa sig på AndreiSacharov, som kanske mer än någon annan förknippats med förkämparna förmedborgerliga rättigheter i . uttryckte vidsammanträde i för drygt en månad sedan sin indignation överåtgärderna mot , åtgärder som enligt församlingen strider motHelsingforsavtalet och utgör en fara för avspänningsprocessen. I dettafördömande liksom i farhågorna för att avspänningen i världen hotas kan jagbara instämma. Det är djupt oroande att andan i åsidosätts iså många stater, även av stater som undertecknat avtalet. Utrikes- och handelspolitisk debatt Jag vill gärna betona att avtalet dock är ettbetydelsefullt dokument. Det utgör ett starkt stöd för grupper inom länder sombryter mot avtalet, i deras strävanden för demokratiska fri- och rättigheter.Det utgör också ett värdefullt medel för oss i den fria världen i vårt arbeteatt stöda förtryckta folk. Jag har såväl här i som iandra sammanhang understrukit att vi i värt land, när vi kritiserar våld ochpolitiskt förtryck i olika länder, inte får glömma bort förhållandena iEstland, och . Dessa stater är fortfarande ockuperade, trotsatt det är hela det tog slut. Detta är helt istrid med de principer om folkens självbestämmanderätt som vi står bakom iandra sammanhang, och jag vill understryka vikten av att vi inte glömmer bortatt även de baltiska folken behöver känna värt stöd i sina strävanden att pänytt få återta sin plats bland världens fria nationer. Tyvärr är det emellertid så att det i vårt land råder enhelt otrolig brist på kunskaperom de baltiska folken, detta trots att detgäller nationer med vilka vi haft nära gemenskap. Här föreliggertydligen betydande brister såväl i skolans undervisning som i informationen iövrigt. Detta har vi fått många bevis på och senast i samband med åretsVasalopp. Där talades i reportaget om den duktige skidåkaren frånTallinn som "ryssen", och låg ömsom i och ömsom iLettland. Jagförstår mer än väl de reaktioner som jag mött bland balter iSverige dels över bristen på kunskaper om deras tidigare hemländer, dels - ochi än högre grad - över att estländaren benämndes som ryss. Denna reaktion ärnaturlig bland människor som arbetat för att bli av med sitt sovjetiskamedborgarskap. Vad beträffar det dubbla medborgarskapet skall jag inte gåin pä det närmare här . Jag vill endast, med hänvisning till det svar somjag fick av utrikesministern angående tidpunkten förnya förhandlingar med , uttrycka förhoppningen att dessa förhandlingarnu är i gång och att de skall leda till ett för balterna i positivtresultat. Politiskt våld förekommer på många håll i världen.Utrikesministern erinrade här om det politiska förtryck somfortfarande förekommer i flera latinamerikanska länder, och intolerans mot ochförföljelse av oliktänkande måste fördömas värdet än förekommer. Jagskall intefresta kammaren med att räkna upp alla de länder där våld förekommer. Det är enläng lista, och bl. a. gör en betydande insats genom atti sina rapporter fästa världens uppmärksamhet pä brott mot grundläggandemänskliga fri- och rättigheter. Jag vill emellertid erinra om de fortfarande mycketbesvärliga förhållandena i . Jag gör det dels mot bakgrund av attEtiopien är ett land med vilket vi har haft godakontakter på olika områden, dels därför att man av årets budgetproposition,bil. 6 s. 71. kan förledas att tro att förhållandena i ärtillfredsställande. Där står nämligen bl. ""Det inrikespolitiskaläget i har stabiliserats och det politiska våldet har minskat." Förvisso har det minskat, men jag vill erinra om att detfortfarande finns ett betydande antal politiska fångar i , fångar somsuttit fängslade länge utan dom och rannsakan. Detta är, herr talman,naturligtvis helt oacceptabelt. Det har konstaterats här att den s. k.uppföljningskonferensen i tyvärr inte till alla delar motsvaradeställda förväntningar. Stämningsläget är naturligtvis inte det bästa införMadridkonferensen, men det är därför ännu mer angeläget att vi bl. a. frånsvensk sida strävar efter så bra resultat som möjligt. Vi behöver dämpaspänningsläget i världen och komma ur dagens svåra utrikespolitiska situation. Utrikes- och handelspolitisk debatt GUNNELJONÄNG (c): Det är kalla vindar som blåser över världennär vi börjar det nya årtiondet. Vi har sedan haft enavspänning i världen. Supermakterna har visat ett större intresse för attförstå varandra, och självfallet ligger bakom hela den avspänningen rädslaeller i varje fall en insikt om vad ett kärnvapenkrig skulle innebära förmänskligheten. Människors trygghet i denna kärnvapenvärld är dockbräcklig. Under ytan av avspänning fanns motsättningarna mellan supermakternakvar, och de har mer och mer trätt och gradvis ökats. Vi har ettkärvare klimat . Konflikterna i världen har sannerligen inte hellerminskat. Det finns dock ljusglimtar som inslag i den mörka väven.Diktaturer har gått under. , och har under 1970-taletsällat sig till demokratins skara, och i har äntligen den förhatligeSomoza störtats. Vi hoppas att detta skall påskynda liknande utveckling i dennadel av världen. Vi gläder oss alla över det fria , och vi önskardet nya landet lycka och framgång. Vi måste vara beredda - det har ocksåutrikesministern sagt - att på allt sätt stödja landet när det nu skall byggasupp för att tillgodose den afrikanska majoritetens grundläggande sociala ochekonomiska behov. höll sin session i i förra veckan.Det nordiska samarbetet är unikt i världen. Vi har mycket att åstadkommatillsammans. Genom vårt samarbete och den gemenskap som vi har kan vi ocksåmedverka till en stabilitet i denna del av världen. Vi har goda förutsättningaratt utveckla samarbetet vidare både på det industriella området och på detenergipolitiska området. Utveckling och införande av de alternativaenergikällorna kan, som det vid session framhölls från svensksida av , bli startskottet för en ny industriell utveckling ihela . En nordisk energiplan bör tas fram. Det är viktigt att vi skaparen trygg och säker energiförsörjning i . Kapprustningen i världen går vidare. Det är djupt oroandeliksom den militära upprustningen i , nära vårt land. Jag noterar medtillfredsställelse att regeringen vill inbjuda till en europeisknedrustningskonferens. Utrikes- och handelspolitisk debatt Det vore fint om man snabbt kunde arbeta fram en sådankonferens. Den behövs verkligen. Hela den militära rustningen är ju ett vanvett. Det har viunderstrukit mänga gånger från denna talarstol. Tänk så många miljarder somskulle kunna satsas på en positiv utveckling för människor i stället för påvapen! Antalet kärnvapen ökar, och de förbättras kvalitativt.Modernisering av medeldistanssystemen inom både NATO och utgören källa till oro. Oron gäller inte minst vilka effekterna blir för Norden.Människors skräck växer i kapp med de enorma kärnvapenlager som staplas upprunt om i världen. Freden hotas av ett växande antal kärnvapen. Det finns ett samband mellan fredlig kärnenergi ochkärnvapen. Ju mer den fredliga kärnenergin byggs ut, desto större är riskernaför kärnvapenspridning. Det är ett faktum. Man kan då säga att om harsex eller tolv reaktorer spelar inte så stor roll för kärnvapenspridningen, mendet viktiga är: Var finns vår solidaritet? Alla länder som bygger ut sin fredliga kärnkraft medverkartill att öka riskerna för kärnvapenspridning och brister därmed i solidaritetoch omsorg om världen i övrigt. Detta gäller också . Solidaritet är attskapa rättvisa i världen, att se till att barn inte svälter, att skapa godalivsvillkor för folk. Det gör vi genom att hjälpa dem att bl. a.satsa på de förnyelsebara energikällorna - inte genom att ge dem den olja somvi själva inte vill ha. Under generaldebatten vid nedrustningskonferensen i Genevevar det intressant att konstatera att den amerikanske chefsdelegatenambassadören talade om, eller rättare sagt varnade för, konsekvensernaav ökad användning av kärnenergi. Han framhöll att en spridning av kärnvapenutan tvivel i hög grad skulle öka hotet mot den internationella freden. röst är viktig i de internationella sammanhangen.Vi får inte tveka när det gäller att värna fred och frihet. BOSIEGBAHN (m): Den här debatten har kommit att handla om endel annat än utrikespolitiken. Jag skall inte gä in på kärnkraftsfrågan, som jumänga talare inte har kunnat lämna utanför som detta. Jagförstår inte vad kunde mena med att vi skulle visa solidaritetgentemot genom att inte ha kärnkraft. Det är väl tvärtom. Ett av deskäl som man anfört för kärnkraften är ju att energibehov bättreskulle kunna tillgodoses om de fick större möjligheter att köpa olja. Jagbegärde ordet för att fullfölja en del tankar som jag i mitt tidigare anförande inte fick tillfälle att utveckla. Jag försökte framhålla att situationeni är mycket komplicerad. Man kan inte bara säga attIsrael försvårar en fred som annars lätt skulle komma till stånd. framhöllockså hur arabländerna utom över huvud taget har vägrat attbehandla och hur palestiniernas representanter, de som i allmänhet il betraktassom de rätta företrädarna nämligen PLO, över huvud taget icke vill erkänna och dess existens. Jag försökte också göra en liten analys av den situationsom råder i Nr 101 . Enligt min mening är det fel att tro attIsraelproblemet är det OnsdTgen den centrala förde härarabländerna. Detärklart att man från arabisk sida kan ha p r.- 1980 svårt atterkänna uppkomsten av en icke-arabisk stat, även om den upptar ett litetområde inom den arabiska världen. Men inget land i dagens värld kan få Utrikes- och han-igenom alla sina önskemål. Vi behöver inte gå långt för att sehur somliga delspolitisk debatt länder har stympats eller på andra sättråkat ut för svårigheter. I och för sig borde det ändå vara möjligt att i komma fram till en uppgörelse, men som jag sade liggerproblemen på ett annat plan. har i denna del av världen förförsta gången på många århundraden bildats självständiga stater, delvis i stridmed den tidigare utvecklingen. har inte varit ettpolitiskt eller administrativt begrepp, under det att Storsyrien, GreaterSyria, med som huvudort utgjort en både kulturell och politisk enhet.Jag skall inte fördjupa mig i dessa problem utan nöjer mig med att påstå attden väsentliga svårigheten för en lösning av konflikten är att vi har att göramed ett ganska stort antal stater, som ännu inte funnit en nationell identitet.Detta visas bl. a. av det förhållandet att några av dem åtminstone en gång omåret bildar en intim union som sägs efter hand skall leda till bildandet av enunionsstat. och exempelvis gick ju på 1950-talettillsammans, men unionen upplöstes senare under vissa konvul-sioner. Likaså kanman konstatera att de diplomatiska förbindelserna alltid är avbrutna mellan ettpar eller flera av de arabiska staterna. Nästan lika ofta har det rätt krig ellerkrigstillstånd mellan dem. Det är psykologiskt ganska naturligt att dessa svårigheteratt skapa en fredlig samlevnad fokuserar sig mot vad som för resp. befolkningarkan uppfattas som en gemensam fiende. Att vända bort människornas missnöje motutanförstående faktorer har alltid tett sig lockande. Jag tror således att man gör fel om man inbillar sig attIsraels handlande på ett eller annat sätt spelar en avgörande roll. Vi måstehjälpas åt att komma fram till en situation där de arabiska staterna finner sinnationella identitet, där de kan leva i fred tillsammans. Skulle deisraeliska problemen forsvinna genom upphörande eller på annat sätt, såskulle vi ändå ha kvar problemen med och mellan de arabiska staterna. Jag troratt detta egentligen kan sägas vara problemets kärna. Först när man kan lösadet problemet finns det utsikter att också lösa de israeliska problemen. Dettakan te sig som en något pessimistisk uppfattning, men jag tror den motsvaras avverkligheten. Jag begärde ordet när började felciteraUSA:s nedrustningsambassadör . Jag var med vid det tillfälle dåFisher höll det här talet, och jag kan försäkra kammaren att han inte sade detsom lade i hans mun. Han var med som representant för regeringenCarter och framförde regeringen politik, vilken som 9 protokoll 1979/80:100-101 Utrikes- och handelspolitisk debatt bekant är någonting annat än den som linje 3 och centernföreträder i de här frågorna. Anledningen till att vi har fått en liten kärnkraftsdebatthär är att man från linje 3:s sida har fört in argumenten att deras alternativskulle vara till fördel för och att det skulle minska spridningen avkärnvapen i världen. Vad först gäller solidaritetsargumentet förhåller det sigsom bekant tvärtom: linje 3:s alternativ medför att vi får en hårdarekonkurrens i fråga om världens oljeresurser. har utvecklingen påoljeområdet slagit mycket hårt mot . Det har betytt att de inte haftråd att importera den olja de behövt exempelvis för pumparna ibevattningsanläggningarna och för fiskebåtarna och traktorerna. harde högre oljepriserna betytt en ökning av svälten i . Skulle mangenomföra linje 3:s alternativ, skulle det betyda att det rika läggerbeslag på ännu mera av den allt dyrare oljan och gör det allt svårare föru-länderna att skaffa sig energi. Därmed blir det också, som sagt, en värresvält. Vi talar ju här om en värld där befolkningen under denärmaste 20 åren kommer att öka från ungefär 4 miljarder till 6 miljarder. världen måste alltså produktionen av mat, bostäder, sjukvård och allt annatsom hör till livets nödtorft öka med för att nöden inte skall bliännu större än . Att i en sådan värld gå ut och tala om nolltillväxt. somrepresentanter för linje 3 gör, är naturligtvis ingenting annat än ett cyniskthån mot de svältande miljonerna. Beträffande spridningsriskerna hade jag givetvis väntatmig att skulle ta upp det argument jag förde fram, nämligen dettaatt har skrivit på icke-spridningsavtalet. var enhällig vidantagandet av icke-spridningsavtalet. En mycket central punkt iicke-spridningsavtalet är just att vi enligt artikel 4 förpliktar oss att deltai det internationella samarbetet på detta område. Därför är texten på linje 3:sröstsedel ett direkt brott mot vad vi har åtagit oss internationellt. Enligtlinje 3:s text vill man ju hindra export av den här teknologin. Detta betyderatt man ställer upp för en linje som innebär att man saboteraricke-spridningsfördraget. Man ökar alltså risken för spridning av kärnvapen.Jag begriper inte hur sådana som stöder linje 3 kan slå sig för bröstet ochsäga att just deras linje innebär en minskning av risken för spridning avkärnvapen, som sade. Man förstör det mest effektivainternationella instrument som vi har för att hindra kärnvapenspridningen, dåman går in och saboterar icke-spridningsfördraget. Det är högstanmärkningsvärt att landets statsminister kan ställa upp på någonting sådant. får väl inte linje 3 majoritet och därmed försvinnerproblemet, men att och vpk:s agerande i denna fråga redan nu harrubbat förtroendet för när det gäller icke-spridningsfördraget ochlAEA-kontrollen är helt klart. Jag noterar att användesolidariteten som argument för utbyggnad av kärnkraften. Vad beträffar vill jag från tidigare debatterhär i kammaren minnas att han är specialist på felcitat och felsägningar. Jaghar faktiskt inte något minne av att var inne och lyssnade påambassadör . bör faktiskt gå tillbaka till protokollet frånnedrustningskonferensen. Jag har rätt i vad jag sagt. Med stort intressenoterade jag vad ambassadören sade och var inte ensam bland åhörarna om detta. Sedan måste jag säga att jag tycker att förett cyniskt resonemang. Jag känner faktiskt både en stor besvikelse och en oroöver att socialdemokraterna håller på att tappa bort sin gamlasolidaritetskänsla. För min del har jag alltid haft uppfattningen att denbetytt mycket och det inte bara för socialdemokraterna. Jag tycker att det härär synneriigen oroande. Vi behöver faktiskt mer än någonsin solidariskt slutaupp för de många som svälter och lider, om vilka talade såvackert, och för dem som kämpar för sin frihet. Det är naturligtvis inte bara jag som har denuppfattningen att socialdemokraterna sviker i solidaritet. Jag kan citera IngaThorsson, som är den skickliga ordföranden för nedrustningsarbetet, vilketSture känner väl till. Hon har sagt att i och med att vi bygger utkärnkraften så är vårt land delaktigt i och medansvarigt för en process sominnebär ökade spridningsrisker. Detta är ett faktum som inte kanresonera bort. Utrikes- och handelspolitisk debatt STUREERICSON (s): börjar sitt inlägg med att säga att jag ärspecialist på felcitat. Jag har tillhört , och jag villfråga vad har för underlag för ett sådant påstående. Om det iprotokollen fr. o. m. 1969 finns ett enda felcitat vore jag tacksam att få detpåpekat. Beträffande ambassadör inlägg vill jag sägaföljande. Flan uppträdde vid nedrustningskonferensen i i början avfebruari som representant för Carterregimen och företräddeCarteradministrationens officiella nedrustningspolitik. Jag vet att GunnelJonäng då vände sig till en del tjänstemän för att få sin tolkning av vadambassadör hade sagt bekräftad och då fick rådet att inte utnyttja sigav den därför att hon hade missuppfattat ambassadör . Men hon tog intedet goda rådet utan rusade upp här i kammaren och fullföljde sin egenvantolkning av vad ambassadör sade. Jag lade märke till att det i senasteanförande inte fanns ett enda sakargument mot påståendet att om vi tar enstörre del av världens oljeresurser till vårt förfogande så innebär det ökadesvårigheter för - de får mindre olja till pumpar vid sinabevattningsanläggningar, för sina fiskebåtar och sina traktorer, dvs. ökad svält i länder där Utbyggnad av föräldraförsäkringen, m. m. befolkningen ökar i rasande takt från fyra till sexmiljarder . försöker rädda sig med att citera IngaThorsson. Jag vill inte bestrida att det citatet kan vara korrekt. Men dethindrar inte att logiken i den argumentation jag fört i spridningsfrågan ocksåär korrekt. Och jag skulle gärna se att utnyttjade den tid honhar för att motbevisa mig i det resonemanget. Jag tycker att det är utomordentligtanmärkningsvärda informationer som ger här. Att jag skulle hatalat med tjänstemän vid nedrustningskonferensen och fått goda råd som jagsedan inte skulle ha följt-det är helt felaktigt. Jag undrar vad sysslar med i nedrustningsdelegationen i . Den frågan måsteman ju ställa sig. Sedan är det tydligen så, , att den olja somvi själva inte vill ha här hemma - därför att den är så full av risker och såsjukdomsframkallande -den tycker vi att skall ha. Men vi borde hamöjligheter att hjälpa på ett helt annat sätt. De har naturligtvis,om de får hjälp med framtagande av teknik, bättre möjligheter än många andraländer att bygga upp nya och förnybara energikällor. Och det tror jag ärframtiden för mer än den kärnkraft som pläderar för. Överläggningen var härmed avslutad. 1979/80:16 med anledning av propositionen 1979/80:81 om ändring i utlänningslagen (1954:193) Utskottets hemställan bifölls. § 3 Utbyggnad avföräldraförsäkringen, m. m. betänkande 1979/80:11 med anledning av delspropositionen 1979/80:76 om utbyggnad av föräldraförsäkringen, delspropositionen 1979/80:100 i vad avser visst anslag för /81 tillekonomiskt stöd åt barnfamiljer m. m. jämte motioner, I propositionen 1979/80:76() hade regeringen föreslagit att anta det ipropositionen intagna förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) omallmän försäkring. BeträffandeprofMsitionens huvudsakliga innehåll anfördes följande: "I propositionenföreslås att garantinivån inom föräldraförsäkringen höjs från . Vidare föreslås att den särskilda föräldrapenningenförlängs till sammanlagt . Under de tre nyamånaderna skall ersättningen utgå enligt garantinivån lika för alla.Förändringen är ett led i en utbyggnad av stödet vid vårdnad av små barn ochutgör ett ekonomiskt komplement till den tidigare genomfördalagstadgade rätten till förkortad arbetstid för småbarnsföräldrar. Den förlängda ersättningstid som föreslås skall gällaför barn födda och . De nyareglerna föreslås träda i kraft ." Utbyggnad av föräldraförsäkringen, m. m. Regeringen hade vidare iproposition 1979/80:100 bil. 8 (), under Iitt. C, punkten C3. Bidrag till föräldraförsäkringen (s. 66-68) föreslagit att tillBidrag till föräldraförsäkringen för /81 anvisa ettförslag.sanslag av . I detta sammanhang har behandlats dels demed anledning av propositionen 1979/80:76 väckta motionerna 1979/80:829av m. fl. (c), 1979/80:1173av m. fl. (s), vari hemställts 1. att - med avslag på propositionen 1979/80:76i denna del - beslutade utvidga föräldraförsäkringen fr. o. m. enligt i motionen angivna grunder, 2. att hos regeringenskulle anhålla om förslag om föräldraför säkringens ytterligare utbyggnad enligt vad som angetts i motionen, motionens förslag innebar dels en utbyggnad av den särskilda föräldrapen ningen och med ersättning enligt inkomstbortfallsprincipen även för , dels att regeringen skulle återkomma till med ett utbyggnadsprogram för föräldraförsäkringen som innebar att försäkring en byggdes ut till att omfatta tolv månaders heltidsledighel som kunde tas ut enligt egna önskemål, att ersättning skulle utgå enligt inkomstbortfallsprin cipen, att ersättningstiden för den särskilda föräldrapenningen fördelades lika mellan föräldrarna och att föräldrapenningen och den särskilda föräldrapenningen knöts till individen. dels de under allmänna motionstiden vid 1979/80 årsriksmöte väckta motionerna 1979/80:233av i och (båda 1979/80:277av (), 1979/80:279av m. fl. (m), 1979/80:363av och i (fp), 1979/80:364av och (båda s), 1979/80:625av m. fl. (s), 1979/80:826av m. fl. (s), 1979/80:831av m. fl. (c), 1979/80:1150av och (båda fp), 1979/80:1156av (). Utbyggnad av föräldraförsäkringen, m. m. 1979/80:1158av m. fl. (s), 1979/80:1164 av (),1979/80:1178 av m. fl. (s) och 1979/80:1180 av (). Utskottet hemställde att skulle 1. beträffandeutbyggnad av den särskilda föräldrapenningen, med bifall till propositionen1979/80:76 i motsvarande del, avslå motionen 1979/ 80:1173, yrkandet 1 imotsvarande del, 2. beträffandeslopande av fördelning av ersättningstiden, med bifall till propositonen1979/80:76 i motsvarande del, avslå motionen 1979/80:829, 3. beträffandeutredning om marginaleffekter avslå motionen 1979/ 80:1150, 4. beträffandeförfattningsförslaget, med bifall till propositionen 1979/ 80:76 i motsvarandedel och med avslag på motionen 1979/80:1173, yrkandet 1 i motsvarande del, antadet i propositionen framlagda förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381)om allmän försäkring. 5. beträffandeindividualisering av ersättningstiden m. m. avslå motionen 1979/80:363,