prot · G30968 · 1979-12-31 00:00:00 — Påett ställe i svaret står det nämligen att man vid överläggningarna meddanskarna skall beakta alla alternativ. Räkntir kommunikationsministern på talom allti alternativ också med beslut om en järnvägstunnelHelsingborg-Helsingör och den hiir tågfärjeförbindelsen. eller räknarkommunikationsministern iiven med den diskuteradebroförbindelsen ? KommunikationsministernULF ADELSOHN: Nr 68 Med alla alternativ menar jag såväl en tunnelsom en tågfärja den och en bro ~ den s. k. KM-leden. När det gäller järnvägsfrågorna avser jag nu att först avvakta de överläggningarsom pågår mellan Danske och sttitens järnvägar. Orn åtgärder för De diskuterar tågfäijeförbindelsen, och när de är klara med detta finns det gn förhindra TV- anledning att mer konkret la ställning till järnviigsförbindelserna, haverier Beträffande frågan om KM-leden vill jag till riksdagengiirnti siiga att den danske kommunikalionsminislern meddelade att man idepartementet förbereder en proposition till folketingel, vtiri man kominer attföreslå att pliinerna på Saltholm skrinliiggs och att i stället byggsut, där man visserligen i så fall får miljöproblem. Man har emellertid riiknatmed den slatsfinansiella situationen i sådan den år. Man har inte någramöjligheter all klara elt slorl projekt. Det är inget tvivel om alt det danskaintresset för härigenom har minskal. Delta avser jag all nu informerade lokala intressenterna i otn. Jag vill också höra vad man från svensksida har att såga tned anledning härav. Jag vill med anledning avkommunikationsministerns kompletterande svar bara säga att enligt tvåriksdagsbeslut skulle den fasta förbindelsen med avseHelsingborg-Helsingör och icke bron . Det är alltså en nygammalbit som kommunikationsministern inför i överläggningarna. Ja, nygammal vals är nygammal vals, men jagtycker att vi i alla fall måste meddela de lokala intressenterna i vadman tycker i , Sedan vill jag naturligtvis höra vad det finns förregionala och lokala intressen. Annars blir del mycket svårt att konrma frairrtill ett beslut. Någon form av besked tycker jag vi måste komma fram till.Visst skall irran hålla alla vägar öppna, men jag tycker alt vi i alla fallmåste sluta till de vägar som vi under inga förhållanden kan ha öppna, så attvi inte har en rnängd olika alternativ och omfattande markreserver till ingennytta. Överläggningen var härmed avslutad. § 15 Om åtgärder för att förhindra TV-haverier Kommunikationsministern erhöll ordet för att besvara tredje vice talmannen () anmälda fråga, 1979/80:239, och anförde: har med hänvisning tillatt del strax efter julhelgen inträffade elt svårt masthaveri i i , vilket medförde att ett stort antal hushåll blev utan TV-bild, frågat mig dels om del svåra 61 Om åtgärder för att förhindra TV-haverier haveriet iVärmltind kommer all innebära skärpt kontroll och ökade säkerhetsåtgärder frånteleverkets sida för all förebygga likntinde haverier, dels om nran avser allbygga ut de portabla anläggningarna för att klara TV-abonnenternas berättigadekrav på att avbrotten vid liknande situationer skall bli så kortvariga sommöjligt. Televerkels undersökningar av orsakerna till masthaverietvisar att en slålbult i fästet för en staglina har brustit. Vid tillfället förhaveriet rådde storm som i förening med ovanligt kraftig nedisning av mastengjorde att påfrestningarna blev för storti. Undersökningarna visar också allrostangrepp på maslen inle har inverkat. För alt undvika liknande haverierkommer all vidta åtgärder i första hand på de som år meslutsatta för nedisning. Del finns inga praktiska möjligheter all helt ersätta såstora TV-slationer sotn den i med transportabla anläggningar. Vid skadorpå tnindre stationer räknar med att sändningarna kan återupptas medfull kapacitet inom någon dag. Reparationerna av masten i beräknas ta upptill 10 månader, varför kommer alt bygga en provisorisk mast intillden nuvarande. TV-sändningarna därifrån kan påbörjas . De åtgärder som har vidtagit harminskat antalet hushall utan TV-bild till tnindre än 5 000. Den provisoriskamasten kommer att möjliggöra TV-mottagriing för sä gott som alla berördahushåll. har bedömt all beredskapen förhändelser av del här slaget är god. Man kommer att överväga om beredskapenbehöver höjas ytterligare. Tredjevice talmannen (): Först en kommentar till svaret på den sistafrågan angående beredskapen. TV-haveriel på Blåbärskullen vållade en väldigbesvikelse, när en stor mängd värmlänningar och andra TV-tittare blev ulanTV-bild under praktiskt taget hela nyårshelgen, treltondagshelgen och framåt.Även orn televerkels personal gjorde ett jättejobb under helgdagarna, något somvi sätter rnycket stort värde pä, ställer sig många frågan; Finns det inlebättre beredskap? Finns det inte möjligheter alt ha transportabla sändare, somkan kopplas in vid behov? Det inger en viss oro hosTV-tittarna när TV-teknikeri lidningsuttalanden säger; Det är svår"t att få fram reservdelar och alldet är rnaterialbrislen som är deras största problem f. n. Del är klart allmänniskor, när de betalar dyra licenser, vill ha så korta avbrott som möjligt. säger statsrådet i svaret, som jag tackar för, att mankommer att överväga om beredskapen behöver höjas ytterligare. Om uppgifternatill rnig är riktiga finns det inte tillgång till transportablasändarstationer. Jag vill ställa frågan: Ärdet en riktig uppgift?-Om detär såtycker jag all det är litet beklagligt. Sä till den viktigaste frågan. Jag visar här en bildpaTV-skärmen, och den bekräftar just vad kommunikationsministern sade i sittsvar, nämligen alt det tydligen är en bult som är boven i det här dramat. avhjälptesganska fort, och människorna är i stort sett nöjda med att Nr 68 televerketgjort ett jättejobb, men man ställer sig ändå frågan: Vad händer Tisdaeenden med de andra 20 masterna? Materialet är väl lika nedslitet där. den hårveckan svarade en byrådirektör i ja |5å frågan; Var del en Om postens service i glesbygden bult somorsakade masthaveriet? Förmodligen är det, sade han, en fråga om utmattning avmaterialet. säger kommunikationsministern att man skall se övermasterna, rnen jag vill ställa en följdfråga: Kommer man all ha tillgång tillnya och bättre provningsmetoder? Man hade ju god kontroll av den här masten ochända fann man inle felet. Jag tycker alltså alt den viktigaste frågan ianslutning till rnasthaveriei på Blåbärskullen är: Vad händer med de andra 20masterna? Finns risken alt vi förlorar stora pengar och service tilllicensinnehtivarna genom att detsamma händer även med de övriga masterna ilandet? Vad gäller den första frågan måste entransportabel sändaranläggning av praktiska skäl dimensioneras sä altriickvidden blir ganska begränsad. Vi rnåste också vela att del är myckel dyrt att uppförareservmaster eller vidta andra, som del heter, beredskapsätgärder. Och detskall vägas rnot de trots allt små riskerna och mot andra resursbehov isamhället. Beträffande haveriet i är del riktigt all del varbullen, som vi såg på bilden, som var boven i sammanhanget. Arbetet med all se över de här ca 20 är gamla högmasternapåbörjades dock redan innan haveriet i inträffade. skall man införa eninnovation i den här genomgången, och del skall ske över hela landet. Man skallröntga bullarna, herr talman. Tredje vice talmannen (): Herrtalman! Tack för det beskedet, ! Jag tycker det är värdefullt attvi får säki'are kontrollmetoder. Det är från , licensbelalarnasoch skattebetalarnas synpunkt mycket viktigt. Än en gång: Tack för beskedet! Överläggningen var härmed avslutad. § 16Om postens service i glesbygden Kommunikationsministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1979/80:245, ochanförde: har frågat orn jag anser altenskilda skall betala för att få den service som andra delar av landet fårkostnadsfritt, eftersom post minst anses självklar. Deglesbygdshushåll som betjänas med postväskor erhåller väskorna varje Om postens service i glesbygden vardag då reguljär linjetrafik, skolbil, mjölkbil ellerannan regelbunden transport passerar. Även hushall som ligger bortom vägar sorntrafikeras regelbundet får varje vardag postväskorna hemkörda om antalethushåll uppfyller verkels normer, dvs, om antalet betjänade hushåll perkilometer väg är tillräckligt stort. För dessa transporter anlitar postverketofta taxi. Antalet betjäningsdagar minskas vid mindre antal hushåll. Normerna, som också gäller vid lantbrevbiiring, harsuccessivt förändrats. Kravet på antalet betjänade hushåll för postutdelningvarje vardag har sänkts kraftigt , vilket alltsåinneburit en avsevärd serviceförbättring. En ytterligare sänkning anserpostverket emellertid f. n. inte möjlig. För min del anser jag det nödvändigt att postverket göravvägningar mellan å ena sidan service och a andra sidan kostnader. Det skulleleda till orimliga kostnader att ge alla, oavsett var de bor, postuldelningvarje vardag. De som inte har detta kan givetvis själva eller genorh bud hämtapostväskorna där de avlämnas av de regelbundna transporterna de dagar dåpostverket inte ombesörjer transporten ända hem. TORENILSSON (m); Jag ber alt få tacka kommunikationsministernför svaret. När jag ser honom gå i elden så här ofta, önskar jag nästan all hansjälv varit postulbärare i de bygder det gäller. För snart två är sedan ställde jag till dåvarandekommunikationsministern en fråga som gällde postservicen i ungefär samma delarav landet som del nu närmast är fråga om. Det gällde då och Storumanskommuner, där posten drog in viss service i form av postväskor. Trots all bådekommunerna och de enskilda hade uttalat sig emot det, genomfördes den s. k.reformen. Med anledning av det som inträffat i kommun -det finns säkert liknande fall på andra håll - nämligen alt man i vissa byarfår post bara , har jag frågat om man själv kan betala förviss utkörning av post. Men det jag ville ål är just talet om de enhetliganormerna. Oavsett var man bor har man samma installationskostnad för t, ex, TVoch telefon. Man betalar för samtalen efter avstånd, men i slorl sett ärkostnaderna lika. När det gäller posten är servicen dock inte likvärdig förhela landet. När kommunikationsministern nu talar om att man rnästegöra avvägningar, är det väl rikligt, men frågan är vad sorn kostar mest. Detfinns naturligtvis bygder med extremt få invånare som inte kan få samma servicesom andra, men här är det fiåga om bygder där ganska många människor lever, ochjag tycker det vore självklart att de skulle få post åtminstone iveckan. Jag vet inle om skulle känna del som en lättnad att slippafå post . Det är möjligt att han skulle göra det. Men för demsom bor där uppe i inlandet, som det är fråga orn, och som kanske hoppas få ditandra människor och utöka verksamheten i kommunen, är det oerhört negativt attuppleva de förhållanden som just nu råder. Jag harflera gånger förut tagit upp frågan om storleken av ett samhälles kostnader vägda mot totalbudgeten. Här säger nu statsrådetall det skulle kunna leda till orimliga kostnader all betjäna alla pä sammasått, men frågan är ju vad staten fär betala för annan verksamhet - det kansketrots allt skulle bära sig att ha folk anställda sotn skötte om denna service. Det har utkommit en ny tidning pä det område somkommunikationsministern representerar, nämligen ochner. Jag kom att ögna i den när jag flög hit ner . Där finns det en myckettrevlig intervju med landshövdingarna i landet, och en av dem, landshövdingen iVästerbotten, talar om att ett liknande affärsdrivande verk - i det fallet ärdet - drar in viss verksamhet för att tjäna pengar. Han frågar deansvariga i : Men om man sätter in en miljard i bidrag till atthålla i gång landet, är det då någon förtjänst med att dra in en verksamhet somkostar bara några ? Jag tycker att artikel i samma tidning omCirkus är någonting som har fog för sig. Om postens service i glesbygden Under den tiddå jaghar varit borgarråd ellerstatsråd har jag fört otaliga debatter med enskilda ledamöter av fullmäktige,riksdag och andra församlingar. De har talat om "denna lilla kostnad"- bara hundralusen eller några hundralusen, som tydligen landshövdingen i Västerbottensäger. Det är naturligtvis inle sä stora kostnader, rnen varje människa i dethär landet har väl några krav och önskemål som vederbörande själv tycker attdet egentligen inte är för mycket all få uppfyllda. Multiplicerar man dem blirdet emellertid orimliga belopp. Del är detta det gäller. På varje område måste man försöka att hålla igen något.Var och en talar utifrån sina önskemål och anser att del är särskilt viktigtatt fä dem uppfyllda. Detär ju inget fel i det, men den som skall försöka fäpengarna alt räcka till en rimlig fördelning måste kunna hälla igen. Vi har vissa normer för postutbärning. I början på1950-lalet var det, , tio hushåll per kilometer färdväg, och i dagär det två hushåll. De normer som gällde är alltså nu femdelade.Om man skulle ytterligare halvera dem, skulle det kosta 200 milj, kr. Man kannaturligtvis diskutera saken, men de pengarna har vi inte . Dessutom vill jag säga att del ärriktigt att fasta installationer är någonting liknande, ochjärnvägens också i och för sig, men alla de rörliga kostnaderna förtelefonsamtal, järnvägsresor och flygresor är ju högre vid längre avstånd. Detär endast posten som håller samma taxa för brev i hela landet. Posten ärsåledes det mest jämlika av alla verken i del avseendet-det erkännandet tyckerjag vi skall ge posten. TORENILSSON (m): Då det gäller de ekonomiska principernakommer kommunikationsministern och jag väl överens, och jag vet också all maninle kan lägga ut hur mycket pengar som helst och ändå kunna klara firman ochdess 5 protokoll 1979/80:67-72 Otn postens service i glesbygden Men det ligger tinnorlunda till när del gäller dehär bygdernti och förhållandena. Jag vill påpeka alt just den landshövding scjrrr jagrefererade till har tjänstgjort i den kungl. nren han httrkommit upp och fått se på våra förhållanden. Han har nog tänkt om en hel del.Jag sade också all det finns orimliga och extrema förhållanden på vissaställen, dit man inte kan föra fram post. Del är väl servicen till de orternasom drar ner lönsamheten och ökar kostnaderna-otn det nu är sant alt detkosttir 200 milj. kr. Men jag tror att de allra flesta av dessa bygder skullekunna få post och alt det skulle kunna åstadkommas med enrelativt ringa kostnadsökning. Och så kommer då alltid delta tal om samhällets kostnaderi stort. Det är riktigt all man bör se till att verksamheten bär sig, men omdet är samma företag, samma firma, nämligen , som stär för alltihop, ochom del förelaget enligt ekonomiska experters uträkningar förlorar en slant,exempelvis 200 miljoner, rnen får tillbaka pengtu i form av miljardsatsningarpå annat håll, är det väl fråga om huruvida det resonemanget år rikligt ellerinle. Jag tycker också all när del förs debatter där uppeom allt negativt som det innebär all bo sä långt från låt mig säga centrum avSverige, så långt från tätorterna, vore det nyttigt och nödvändigt altundersöka orn man inte i en hel del fall skulle kunna låta den större kostnadenfå gå före vinsten på alt dra in service. Fastän kommunikationsministern iprincip har rätt får man -det är jag övertygad om - lov all se på del härproblemet också ur andra synpunkter. Jag delar i viss mån rrppfattningen att detinte i alla delar år lyckligt att det läggs ned kanske många hundra miljoner iolika lån på arbelsrnarknadsålgårder, som olika verk och myndigheterminskar sin service därför alt man inte har råd alt upprätthålla den. I ställetborde man kanske göra en mer samlad samhällelig bedömning och försöka finna enform för alt ändra på denna tingens ordning. Jag har funderat en del överdelta. Sådanafunderingar förekommer också inom departementet och tillsammansrned arbetsmarknadsdepartenientet. Del är inte särdeles lan, men jag hoppas attvi skall finna en sådan lösning. Det är egentligen någonting sådant sotn herrNilsson efterlyser. Får jag anknyta till de sista raderna ikommunikationsministerns svar där det sägs att man själv eller genom ombud kan"hämta postväskorna där de avlämnas av de regelbundna transporterna dedagar då postverket inte ombesörjer transporten ända hem". Jag har en vissuppfattning om att det här inte är så lätt all ordna, men jag är ändå glad överjust de här raderna. Det kan hända alt del på sina håll behövs elt ökat öppethållandeoch kanske iiven andra åtgärder. Men del är klart all man kan arbeta efler denhär linjen. Överläggningen var härmed avslutad. 8 17 Om samverkan mellan affärsverken och statligamyndigheters verkstäder Kommunikationsministern erhöll ordet för all besvara () den 18 decemberanmälda interpellation, 1979/ 80:108, och anförde: har frågat mig dels om jagdelar hans uppfattning om angelägenheten av att vi får fram ettunderlag i de frågor som den s, k. SAMVERK-ulredningen behandlar, dels om jagkan säga något om tidsplanen fördel aviserade delbelänkandet ochi grova termer ange vad delta belänkande kommer all innehålla, dels om jag iövrigt kan säga något om det fortsatta arbetet efter delta delbetänkande,tidsplan rn. m. och dels om jag delar syn på de statligaaffärsverkens och myndigheternas verksladsrörelser som ett aktivt instrument iden framtida industripolitiken. tillkallade den dåvarandesocialdemokratiska regeringen en sakkunnig för att utredasamverkansmöjligheterna inorn vissa affärsverks och myndighetersverkstadsrörelser - den s. k. SAMVERK-ulredningen. Utredningen tillsattes i ettläge då sysselsättningen inom främst verkstäder bedömdes komma attminska kraftigt. Även andra dagsaktuella problem utgjorde motiv för att tillsättautredningen. Sysselsättningsproblemen vid verkstäder har sedermeralösts av verket självt. Vidare har ett antal andraåtgärder av bl. a. regional- och industripolitisk karaktär som berörutredningen vidtagits. Således gäller numera bl. a. att statliga verk ochmyndigheter själva skall ta regionalpolitiska hänsyn. Eftersom utredningen har arbetat en längre lid är jagliksom angelägen all den avslutar sitt arbete. Vad gäller utredningens arbete kan jag nämna att jaginhämtat från utredningsmannen alt elt betänkande kommer att avges under år1980. 1 betänkandet kommer frågan om fordonsverkstäderna att behandlas. Vissaprincipiella frågor kommer också att tas upp. Frågan om del fortsatta arbetet får prövas mot bakgrund avde förslag som framförs i betänkandet och de synpunkter som framkommer iremissomgången samt mot bakgrund av de regional- och induslripolitiska behovsom föreligger. Affärsverkens allmänna arbetsförulsättningar, som enligt minuppfattning utgör en nödvändig grund fören effektiv verksamhet, bör härvid vägatungt. Om samverkan mellan affärsverken och statligamyndigheters verkstäder Om samverkan mellan affärsverken och statligamyndigheters verkstäder INGEMARKONRADSSON (s): Jag ber att få lacka kommunikationsministernför svaret på rnin interpellation. Av formuleringarna i svaret kan rnan lätt få denuppfattningen att den här SAMVERK-ulredningen en gång tillsattes därför trtlteleverket hade en del sysselsättningsproblem vid sina verksläder men all dessaproblem sedermera har lösts av verket självt. Men så var ju ingalunda fallet. Motiven för utredningenhade en helt annan bredd och tyngd. Dåvarande kommunikationsministernkonstaterade att flera av affärsverken har sädana uppgifter att det krävdeinrättande av egen produktion och egna verksläder. Ett gemensamt önskemål hosaffärsverken är alt trygga försörjningen av vitala eller svåranskaffadeprodukter. Detsamma gäller för reparation, revision och driftunderhåll av olikaslag. Med hänsyn till verkstädernas betydande kapacitet ochpersonalens yrkeskunnande ansågs det samhällsekonomiskt angeläget alt finnavägar för att kompensera kommande produktionsbortfall. Problemen är heller inte lösta. På många håll i landet egna verksamheten dragils ned till minimirl nivå, och sysselsättningen harminskal katastrofalt. På andra håll står man inför hot om inskränkningar ellernedläggningar. Det finns ett talesätt som säger att medan gräset gror dörkon. Omsatt till den här aktuella frågeställningen kan man säga alt medan denhär utredningen har fört en ganska anonym tillvaro har många tillfällenförsuttits all behålla sysselsättning och ta fram ny produktion. Utredningen har all klarlägga vilka förutsättningar somfinns för all verket skall kunna producera mer i egen regi för egna behov ochsåledes relativt sett minska sina köp utifrån. Den skall i första hand sökalösningar med inriktning pä en totalt sett oförändrad sysselsätlningsnivå.Särskilt på orter där verkstäderna spelar en dominerande roll för näringslivoch utveckling ansågs det viktigt rned förslag som garanterade fortsattverksamhet. För alt klara en sådan målsättning pekar direktiven påmöjligheterna till en ökad avsättning till andra statliga myndigheter ochförelag, till kommunala institutioner och till enskilda företag. Olikautvecklingsprojekt inom den statliga sektorn och kontakter med slyr-elsen förteknisk utveckling skulle kunna ge uppslag för ny produktion. Det är mot den bakgrunden som jag i min interpellation harantytt kopplingen också till de nationella utvecklingsbolag som har beslutatom och som rör energi-, kollektivtrafik- och miljöområdena. Från början skapade den hår utredningen storaförhoppningar hos personalen på berörda verkstäder. Här fanns en chans tillfortsatt jobb och kanske utveckling och en ny meningsfylld produktion. Menallteftersom tiden har gått har förhoppningarna förbylts i pessimism. Det ärinte ovanligt all statliga verkstäder har underbeläggning och arbetsbristsamtidigt som stora beställningar läggs ut pä privata verkstäder. Jag missunnarinte de privata företagen deras beställningar, men jag hävdar att samhälletmåste gå före med forskning och utveckling av ny produktion för all på så sättockså stimuleradel privata näringslivet. Vid upphandling måste hela kostnadsbilden las med iberäkningarna. Om stora grupper av yrkesarbetare blir undersysselsatla ochkanske arbetslösa, om maskiner och lokaler står oanvända, måste också dessakostnader las med i prisjämförelsen. Undersysselsättningen kan i många fallbli en dyrare lösning-del blir bara så all den högre kostnaden hamnar på eltannat konto. Vad jag här har sagt står inte alls i strid med kraven påeffektivitet och rationell hantering. Både utredningsdirektiven och minasynpunkter syftar till en positiv utveckling som kan vara till nytta också fördet privata näringslivet. Kommunikationsministern säger nu att eftersom utredningenhar arbetat är del angeläget all den avslutar sillarbete. På den punkten är vi helt överens. är det lika angelägel allutredningen utmynnar i förslag till åtgärder i samklang med motiven ochdirektiven. På den punkten kan det behövas en precisering. Närkommunikationsministern inte ger uttryck för något mer an att affärsverkensallmänna arbetsförutsättningar är en nödvändig grund för en effektivverksamhet, är det mycket vaga intentioner för utredningens fortsatta arbete.Självklart är vi överens om kravet på effektivitet i verksamheten. Men frågangäller om departementschefen ställer sig bakom de mer offensiva tankegångarnai direktiven och i min interpellation. Jag vill således upprepa frågan om kommunikationsministerndelar den syn sotn jag har redovisat på de statliga affärsverkensverkstadsrörelser som elt aktivt instrument i den framtida industripolitiken. Om samverkan mellan affärsverken och statligamyndigheters verkstäder Som framgår av interpellationssvaret kommernu främst frågan om fordonsverkstäderna att tas upp. Inom de flesta av destatliga verkens områden är förhållandena rätt likartade. Utredningsmannen villalltså först se vilka förutsättningar som fiirns att där göra korrstruktivalösningar. Inom de statliga verken finns det ett mycket stort antalverksläder av olika slag - vi har specialverkstäder och järnvägensverksläder, del finns verkstäder för flyget på olika ställen, försvaret harverkstäder för sina olika typer av försvarsvapen. Del är en oerhörtdiversifierad handel. Jag vill också säga att de statliga verken agerar mycketolika. Vissa har väldigt mycket i egen regi, andra ytterst litet.