prot · G30913 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:13 Förhandlingarna leddes av tredje vice talmannen. § 1 Anmälan om kompletteringsval till utskott Folkpartietspartigrupp har som suppleant i utbildningsutskottet under LinneaHörléns ledighet anmält hennes ersättare . Tredjevice talmannen förklarade därefter vald till suppleant i utbildningsutskottetBrivio () §2 Utökning av antalet suppleanter i vissa utskott Enligttill kammaren inkommet protokollsuldrag har valberedningen föreslagit attantalet suppleanter i finans-, lag-, socialförsäkrings- och civiiutskotten, somf n. är 15, skall utökas lill 16. Jaghemställer alt antalet suppleanter i finans-, lag-, socialförsäkrings- ochcivilutskotten bestämmes till 16. Kammarenbiföll denna hemställan. §3 Meddelande om fyllnadsval Jagfår meddela atf fyllnadsval till utskott kommer att ske vid morgondagenssammanträde. §4 Upplästes följande till kammaren inkomna skrivelser: Härmedavsäger jag mig mitt ledamotskap av talmanskonferensen. Nr 13 Till kammare Torsdagenden '' härmed avsäga mig uppdraget som suppleant ikonstitutionsutskot- Härmedavsäger jag mig mitt ordinarie ledamotskap av finansutskottet. Jagfår härmed avsäga mig uppdraget som suppleant i skalteutskottet. Eftersommin partigrupp nominerat mig som ordinarie ledamot i konstitutionsutskottetbegär Jag härmed entledigande som suppleant i försvarsutskottet. Härmedavsäger Jag mig mitt ordinarie ledamotskap av socialförsäkringsutskottet. Jagfår härmed avsäga mig uppdraget som suppleant i socialförsäkringsutskoftet. Härmedavsäger Jag mig milt ordinarie ledamotskap av socialutskottet. den 17oktober 1979 Per Jagfår härmed avsäga mig uppdraget som ledamot i kulturulskotlei. Till kammare Nr 13 Härmed avsäger jag mig min suppleaniplals i kulturutskottet. Jagfår härmed avsäga mig uppdraget som ledamot i näringsutskottet. Jagför härmed avsäga mig uppdraget som ledamot i arbetsmarknadsutskottet. Härmedavsäger Jag mig mitt ordinarie ledamotskap av arbetsmarknadsutskottet. Jagfår härmed avsäga mig uppdraget som ledamot i civilutskottet. Dåcenterns riksdagsgrupp har nominerat mig till näringsutskottet, hemställer Jagatt bli entledigad från uppdraget som suppleant i civiluiskot-tet. Jagfår härmed avsäga mig uppdraget som suppleant i civilutskoitet. Kammarenbiföll dessa framställningar. § 5 Justerades protokollenför den 9 och 10 innevarande månad. § 6 Föredrogs ochhänvisades 1979/80:50-62lill socialutskottet 59 1979/80:63till lagutskottet /80:64 till socialutskottet § 7 Föredrogs och bifölls Interpellationsframställningar1979/80:20 och 21 § 8 Anmäldes och bordlades 1979/80:66av m. fl. 1979/80:67av m.fl. 1979/80:68av m.fl. 1979/80:69av m.fl. 1979/80:70 av m.fl. 1979/80:71av förste vice talmannen m.jl 1979/80:72av förste vice talmannen m.jl. 1979/80:73 av /n.fl. medanledning av propositionen 1979/80:1 om 1979/80:74 av Per m. fl. med anledning av propositionen1979/80:3 om lån till ett av AB helägt smidesbolag 1979/80:75 av m.fl. med anledning av propositionen1979/80:5 om erkännande av nordiska faderskapsavgöranden 1979/80:76 av m.jl. 1979/80:77 av AndersGernandt 1979/80:78 av m.fl. 1979/80:79 av m.fl.1979/80:80 av m.fl. med anledning av propositionen1979/80:6 om uppgifter och organisation, m. m. 1979/80:81 av och med anledning av propositionen1979/80:7 om gymnasial utbildning för försvaret 1979/80:82 av m.fl. med anledning av propositionen 1979/80:9 om konsumentförsäkringslag,m. 1979/80:83av m.fl. 1979/80:84 av m.fl. med anledning av propositionen1979/80:10 om kontroll av hybrid-DNA-teknikens användning 1979/80:85av m.fl. med anledning av skrivelsen 1979/80:11 medöverlämnande av årsredovisning för 1979/80:86av 1979/80:87 av 1979/80:88 av m.fl. med anledning av propositionen 1979/80:16 omriktlinjer för den statliga exportfrämjande organisationen 1979/80:89av m.fl. med anledning av justitieombudsmännensämbetsberättelse (redog. 1979/ 80:1) med anledning av propositionen 1979/80:14 om ABAsea-Aloms verksamhet §9 Anmälan av interpellationer Anmäldes och bordlades följande interpellationersom ingivits till kammarkansliet 1979/80:22 av () till industriministern om ökad sysselsättning i : har drabbats hårt av de senaste årensregionalpolitiska utveckling. Ett exempel på detla är alt inte en enda avlänets s. k. fjäll kommuner har haft ett lokaliseringsärende.Arbetslösheten har varit myckel hög och särskilt svår bland de unga, som nuhotas av en ny fiyttvåg söderut. IVästerbotten finns också många förelag där sysselsättningen är starkt hotad.NCB i , (Nordkonfektion), AB iKlemensnäs och AB Polarvagnen är exempel, som har det gemensamt all man kräversnara besked av regeringen om framtiden. Vid samtliga förelag ärsysselsättningen hotad för många hundra arbetare och tjänstemän. Jord-och skogsbruket har varit av stor betydelse för arbete och utkomst iVästerbotten. har nedgången i Jordbruket varit starkt oroande.Under riksdagsperioden 1977-1979 försvann i genomsnitt en mjölkleverantör perdag. Västerbottenhar alltjämt rika tillgångar i råvaror och natur, som bör vara av storbetydelse för en utveckling under 1980-talei. Länet har mycket lovande 6 protokoll 1979/80:8-13 mineraltillgångar, som kanfå slor betydelse om ökade resurser satsas på prospekteringsarbete.Västerbotten har också stora tillgångar på skogsråvara, som bör kunna gesysselsättning i länet. Planerna på en utbyggd vidareförädling medför behov avökade statliga insatser. I länet finns också betydande energitillgångar:vattenkraft, torv m. m. Fjällturismen har stora förutsättningar all utvecklas- med ett utbyggt samhällsstöd. Omden mycket negativa trend som kännetecknat utveckling och sysselsättning iframför allt inland skall kunna brytas, krävssamlade statliga näringspolitiska insatser och en styrning avindustrisysselsältning fill länet. Medhänvisning till det anförda ber jag atl till industriministern få ställaföljande frågor: Vilka åtgärder övervägerregeringen för att skapa nya sysselsättningstillfällen i ochdärmed förhindra en ny flyuvåg av framför allt ungdom söderut? När avser regeringen alt geslutliga besked till NCB i , i Klemensnäs, (Nordkonfektion) och Polarvagnen om de frågor anställda och företagsledningarställt lill regeringen? Hur ser regeringen påmöjligheterna till extra näringspolitiska insatser i för att meralångsiktigt skapa förutsättningar för utveckling och ökad sysselsättning i länet? 1979/80:23 av Margarethaaf () fill arbetsmarknadsministern om anställningsgarantin föranställda vid : fattade vissa beslut omutvecklingen vid de svenska varven. I samband därmed beslöt om en s.k. anställningsgaranti för de anställda vid . Delta skeddetrots att arbetsmarknadsutskottet, som avgav ett yttrande i ärendet, avvisadeförslaget. Utskottet anförde bl. a. att införande av en anslällningsgarantiinnebär att man skjuter svårigheterna framför sig. Ett genomförande avförslaget skulle kunna få olyckliga effekter på det sättet atl det kan motverkaatt arbetskraften utnyttjar de möjligheler som kan finnas att gå över tillandra branscher. Man kan inte heller bortse från all det skulle skapa eltfariigt prejudikat på svensk arbetsmarknad. k. anställningsgarantin för de anställda vid har varit ikrafl i snart elt år. Skilda synpunkter har framkommit på garantins effekterför de varvsanställda samt för arbetsmarknaden i och i övriga landet. Medhänvisning lill frågans principiella vikt hemställes att till arbetsmarknadsministernfå ställa följande frågor: Vilka konsekvenser anserarbetsmarknadsministern att den s. k. anställningsgarantin haft för devarvsanställda? Vilka har effekterna blivit förarbetsmarknadssituationen i övrigt? Anser arbetsmarknadsministern atlanställningsgarantin överensstämmer med de hittillsvarande principerna förarbetsmarknadspolitiken? 1979/80:24av () till arbetsmarknadsministern om sysselsättningen inommassa- och pappersindustrin i : Nya och all variiga sysselsättningskriser tycksvara förestående i . Pappersbruken i och med 230 resp.250 anställda är i farozonen. Likaså sulfitfabriken i med 216anställda. Till delta kommer ett stoppat utvecklingsprojekt vid västra bruket iSkoghall, vilket berör ett 15-lal personer. Totaltär det över 700 anställda inom pappers- och massaproduktionen som känneren stark oro för sin framtid. Ifråga om pappersbruken i och ingår dessa i det s. k.fyrabruksprojekt som bondekooperativa Vänerskog startade för drygt ett årsedan. I fyrabruksprojekiet ingår pappersbruken i , , Åmotforsoch Bäckhammar. Pågrund av dålig lönsamhet har Vänerskog startat en grundlig översyn av de ifyrabruksprojektet ingående pappersbruken. Speciellt skall projektgruppengranska kostnadsökningarna vid bruken i och , eftersom det är härde största förlusterna finns. Redannu slår klart, att åtskilliga av de 230 Jobben i och de 250 Jobben iDeje är i farozonen. Båda dessa orter är tidigare mycket hårt drabbade genom deoperationer som genomförts och som medförde atl flera hundra arbetstillfällengick förlorade. Billerud-Uddeholmsskogsindustrianläggning i är också i vissa delar hotad. Det är främstsulfitfabriken med sina 216 anställda som av allt atl döma kommer attförsvinna. Här är del fråga om problem med råvaruförsörjningen och därtillvissa olösta miljöfrågor. Vidvästra bruket har ett stort utvecklingsprojekt stoppats, vilket direkt berör 15personer. Ingen förnyelse sker vid bruket och oron bland de anställda är ocksåhär mycket stor. Antaletarbetstillfällen i har starkt reducerats,och del som sker utgör ettallvariigt hol mot sysselsättningen. ,som har ca 6 000 arbetslösa, av vilka 2 500 är ungdom mellan 16 och 25år, kan inte acceptera en fortsatt neddragning av sysselsättningen. Den snabbaomvandlingen av näringslivet i har resulterat i atf dominerandeföretag på ort efter ort lagts ned. Orter som , , ,, , och har mist sina fabriksenheter. hotas andra orters existens, som lill exempel Åmolfors, och . Medhänvisning lill del anförda vill jag till arbetsmarknadsministern ställaföljande frågor: 1.Vill arbetsmarknadsministern ge en redogörelse för regeringens syn på denminskning av antalet sysselsättningstillfällen inom massa- och pappersindustrinsom förestår i ? Vill arbetsmarknadsministern la några initiativlill ersättningsjobb i stället för dem som av allt att döma kommer attförsvinna på de orter vars existens nu är hotad? 1979/80:25av (vpk) till kommunikationsministern om den planeradeupprustningen av : I regeringsförklaringen talas om inlandsbanansupprustning. Delta är bra, eftersom en upprustning av har positivbetydelse både och för framtiden. Vpk framhöll i sin motion1978/79:136 följande: "Banans uppgift måste bli offensiv - något av enspjutspets i en aktiv och medveten samhällelig planering som tryggar en positivekonomisk, social och kulturell utveckling i hela landsändan." Begreppet"" är officiellt sträckorna ochBrunflo-Kristinehamn. På den sistnämnda sträckan förekommer f n. ingen trafikMora-Lesjöfors. I den trafikpolitiska debatten har dock ofta tvärbanornaArvidsjaur-Jörn, och betraktats som ingående i"", eftersom trafikflöden till och från den egentligainlandsbanan går på dessa bandelar. En ytterligare komplikation i vad gällerbegreppet "upprustning" sammanhänger med propositionen1978/79:99 och det beslut om trafikpolitiken som fattades av i år.Beslutet innebär att trafiken på vissa delar av , t. ex.Gällivare-Sloruman och , starkt ifrågasätts. Vad menar då regeringenmed "upprustas", som det står i regeringsdeklarationen?Det frågar sig allmänheten och kommunerna utmed . Kommunerna utmedbanan har bildal samarbetskommittén för bevarande, som består avrepresentanter för av berörda kommuner i , ,, , och . Kommitténförutsätter atl banan skall betraktas som en enhet i hela sin längd. Dentotala kostnaden för en upprustning av beräknas av SJ till överenmiljard kronor. De anslag som under fyra budgetår fr. o. m. 1976/77har lämnats för ändamålet uppgår lill så små årliga belopp att upprustningen avinlandsbanan i denna takt skulle ta , vilket är orimligt. Medhänvisning lill det anförda önskar Jag ställa följande frågor tillkommunikationsministern: Kan kommunikationsministernprecisera vilka banor (bandelar) som avses då regeringen talarom inlandsbanansupprustning? Innefattar upprustningsarbetet även de för t. ex. timmer- ochmalmiransporter lämpade och använda banorna , Sloruman-Hällnäsoch Forsmo-Ho-ring? Finns något konkretinvesteringsprogram som tidsmässigt fastställer när arbetet skall vara klart?Om inte, avser kommunikationsministern att ta initiativ till en tidsplanering,som tryggar arbetets genomförande inom rimlig tid? 1979/80:26 av Kjell-OlofFeldt (s) lill budgetminisiern om 1979 års laxerings-arbete: Det nya s. k. RS-sysiemet har legat till grundför taxeringsarbetet med deklarationer. I och för sig torde det varaofrånkomligt atl ett komplicerat daiaadminislralivt system råkar ul för vissainkörningssvårigheter. Enligt pressuppgifter och uttalanden av personerverksamma inom taxeringsväsendet förefaller dock dessa svårigheter ha blivitlångt större än vad de ansvariga myndigheterna hade räknat med. Dethar sålunda uppgivits all laxeringsarbetei i många fall endast blivit enformell granskning och att en egentlig kontroll av de skattskyldigas uppgifterinte medhunniis av taxeringsnämnderna. Farhågor har vidare uttryckts för attdebetsedlarna inte hinner sändas ut till de skattskyldiga i normal tid, dvs.mitten av december. Och även om så skulle ske, uppges risk föreligga atlutbetalningen av överskjutande skatt blir avsevärt fördröjd. Det har ocksåuttalats atl erforderligt statistiskt underiag inte skulle finnas för entillförlitlig beräkning av statsverkets inkomster, vilket i sin tur kan skapasvårigheter vid utformningen av den ekonomiska politiken. Förhoppningarnahar varit stora att RS-systemet skall kunna bidra till en effektivare ochrättvisare beskattning. Mot denna bakgrund villjag till budgetminisiern ställa följande frågor: ge en redogörelse för läget beträffande taxeringsarbete? Vill statsrådet ge besked omhuruvida utsändandet av debetsedlar och återbetalning av överskjutandepreliminärskatt kan ske i normal tid? Vilka åtgärder avser regeringenatt vidta för atl eventuella brister taxeringsarbete inte fårnegativa följder för de skattskyldiga resp. underlaget för den ekonomiskapolitiken? Vilka åtgärder är regeringenberedd att vidta för alt garantera att RS-sysiemet skall fungera pådet sätt som åsyftats? 1979/80:27 av (vpk) till socialministern om utbyggnaden av barnomsorgen: Utbyggnaden av barnomsorgen tillhör dagens centralasocialpolitiska frågor. Den behandlas i regeringsförklaringen på fem och enhalv rad på ett sätt som inte besvarar några frågor, inle visar på någralösningar av de problem med utbyggnaden som vi vet finns och inte hellervittnar om någon vilja att presentera några sådana lösningar, vare sig när detgäller takten i utbyggnaden eller kvaliteten. Planeringsgruppenför barnomsorg redovisar att kommunerna inte kommer alt klara entillfredsställande utbyggnad av barnomsorgen. beslut om 100 000platser i daghem och 50 000 platser i fritidshem kommer inte alt fullföljasinom den utlovade tidsramen. I regeringsförklaringen sägs attutbyggnadsprogrammet skall fullföljas, men det framgår inte inom vilken tid delskall ske eller om regeringen är beredd att ställa några ytterligare resursertill kommunernas förfogande för att påskynda utbyggnaden. Med utgångspunkt i föräldrarnas förvärvsarbeteeller studier har planeringsgruppen beräknat behovet av daghemsplatser ochkommit fram till att delta var 420 000 platser och kommer att öka till 520000 platser . finns ca 105 000 platser. För fritidshemmengäller att del finns 35 000 platser, och det skulle ha behövts 307 1978.1990 kommer behovet aft vara 330 000 platser. 1regeringsförklaringen sägs att man kommer atl la upp förhandlingar medKommunförbundet om utbyggnaden . Däremot framgår inte på något sättvilka målsättningar regeringen har för dessa förhandlingar, och del finns inteen antydan om vilka åtaganden man är beredd att göra från statens sida, för atlverkligen åstadkomma en snabb och jämn utbyggnadstakt. Mot den bakgrundenframstår det som rena hånet mot alla dem som står utan barnstugeplats närman i regeringsförklaringen säger alt "valfrihet mellan olika former avbarnomsorg främjas". Den valfriheten kommer inte att existera förrän allabarn kan garanteras en bra barnstugeplals. Planeringsgruppenhar frågat kommunerna om orsakerna lill den låga utbyggnadstakten. Hälften avde tillfrågade kommunerna hänvisar till den kommunala ekonomin och de lågastatsbidragen. En annan orsak är bristen på mark. Över hälften av kommunernauppgeratt de inrättar familjedaghem i stället för atl bygga barnstugor. Brislenpå pengar gör alltså att kommunerna väljer former för barnomsorgen som inletillgodoser de krav som måste ställas på utbildad personal, bra ochändamålsenliga lokaler, trygghet för barn och föräldrar och pedagogiskinriktning av verksamheten. Kvalitetenpå daghem och fritidshem har tillåtits att släpa efter. Det är först undersenare år som dessa frågor har diskuterats. 1 samband med 1976 årsriksdagsbeslut om barnomsorgen gjorde , och vpk en gemensamreservation i socialutskottets betänkande, där man uttryckte uppfattningen attriksdagen borde fastställa för kommunerna bindande normer i väsentligakvalitetsfrågor. Särskilt underströk man vikten av normer när det gällergruppstorlek och personaltäthet. I reservationen framhölls att "regeringenbör utarbeta erforderiiga författningsbestämmelser för förskolanskvalitetsfrågor". Iregeringsdeklarationen utlovade den dåvarande borgerliga regeringen allkvalitetsfrågorna inom barnomsorgen skulle få en framskjuten plats. a.utlovades normer om gruppstoriek och personaltäthet. Därefter harendepartementspromemoria, Vissa kvalitetsfrågor i daghem och fritidshem m. m.,utarbetats. De förslag som förs fram där kommer inte alt höja kvaliteten ibarnomsorgen. Detheter: "Avsikten är inte att åstadkomma en författningsmässig regleringsom skulle kunna innebära stelbenta preciseringar. Detta skulle visseriigenkunna ge förutsättningar för en god kvalitet över hela landet, men samtidigtkunna hämma en lokal anpassning av verksamhet." Man skjuter helt enkeltifrån sig ansvaret för kvaliteten åt kommunerna. "Normerna böristället få formen av principuttalanden om en viss Beträffande barngruppernasstorlek sägs att denna har stor betydelse för Man refererar bl. a. till en amerikansk undersökning somframhåller att gruppsiorieken är den viktigaste organisatoriska kvalitetsfrågan.1 undersökning fanns del fler än 15 barn i 30 96 avbarngrupperna. I promemorian 'föreslås att barngruppen i princip inte skaöverstiga 15 barn. Det är en gruppstorlek som i princip inte ska överskridas." Beträffandepersonaldimensioneringen heter det aft den varierar i stor utsträckning.Variationen kan fört. ex. 7-12-åringarna uppgå till 5-17 barn på en anställd.Det innebär att en anställd är ensam med barngruppen en stor del av dagen. Enm\r\\m\formföreslås om 5,5 barn per personal för barn ålder.Föreståndaren skall inräknas i personaltätheten. Denna minimiform är alldelesför låg och kommer inte alt höja kvaliteten nämnvärt. Denna låga ,personaldimensionering kan i stället bli elt alibi för kommunerna atl slippaöka personaltätheten. Detär hög tid att införa behörighetskrav inom barnomsorgen. Men i promemorianföreslås bara på nytt en rekommendation atl minst hälften av inrättade tjänsterför arbete i barngrupp skall vara förskollärare eller fritidspedagoger förförskole- resp. skolbarn. Enannan kvalitetsfråga är ytstandarden. Enligt skallavdelningsytan per plats vara 9-9,5 m. Inte heller i denna fråga vågar ellerrättare sagt vill regeringen föreslå en enhetlig norm ulan säger: "Man kanförutsätta att kommunerna är tillräckligt medvetna om betydelsen av godutrymmessfandard för att kunna planera och iordningställa förskolornas ochfritidshemmens fysiska miljö." Tvärtom föreslås att nuvarande ytnormslopas och ersätts av rådgivning från . Mankan alltså konstatera atl regeringen helt avhänder sig ansvaret förkvalitetsfrågorna inom barnomsorgen och därmed heller inte garanterar någonkvalitetshöjning inom denna verksamhet. Mankan också konstatera effekterna av del moderata inflytandet i regeringen. Från1976 års reservation i socialutskottet har och backat stegför steg, och framstår som segrare inom regeringspartierna ibarnomsorgsfrågan. I årets regeringsförklaring nämns inte ett ord omkvalitetsfrågorna inom barnomsorgen. Motbakgrund av det anförda vill jag ställa följande frågor fill socialministern: Ärsocialministern beredd att medverka till en utbyggnad av barnomsorgen som geralla barn rätt till en barnstugeplats? Vilkaåtgärder kommer regeringen att vidta för att beslut ombarnstugeutbyggnaden skall fullföljas inom den beslutade tiden? Vilkenmålsättning för utbyggnadslakt har regeringen inför de kommande förhandlingarnamed ? Ärregeringen beredd att låta statskassan ta på sig en större del av kostnadernaför utbyggnaden, för att möjliggöra en hög utbyggnadstakt? Ärsocialministern beredd att medverka lill att för kommunerna bindande normerutarbetas i enlighet med den reservation nr 13 i socialuiskollels betänkande1975/76:28, som , och vpk var överens om? Är socialministern beredd att medverka till attbehörighetskrav för tjänst inom barnomsorgen utarbetas? 1979/80:28av (vpk)t\\\ försvarsministern om kärnkraftens betydelse förförsvaret: Beslut som fattas av statsmakten eller andrasamhälleliga myndigheter i moderna kapitalistiska samhällen får ofta inle deneffekt som var avsedd. Beslutens innehåll förvanskas och verkan av ekonomiskasatsningar urholkas, därför au marknadskrafterna driver utvecklingen i enriktning som är direkt motsatt den som är i samhällets intresse. Dettagäller inte minst inom totalförsvarets område. Beredskapsåtgärder inom både denmilitära och den civila sektorn minskar i betydelse och mister t. o. m. alltinnehåll på grund av den utveckling som det marknadsekonomiska systemet driverfram. Det gäller folkomflyttningarna inom landet som medfört att det inom storaområden, särskilt i , inle finns tillräckligt underlag för att fyllaupp de planerade krigsförbanden. Det gäller försörjningsområdet, bådebeträffande livsmedel och andra viktiga förnödenheter, där vi blir alltmerberoende av import. Del gäller kanske framför allt del nu högaktuellaenergiförsörjningsområdel. Alla dessa negativa effekter av samhällsutvecklingenåstadkommer alt begreppet "det sårbara samhället" är en realitet, somvi har all anledning att uppmärksamma. Dennautveckling vill konservativa försvarsvänner med försvarsministern i spetsenförsöka motverka genom au höja militäranslagen. Man kan fråga sig vad någratiotal stridsvagnar eller stridsflygplan mer eller mindre har för betydelse ide här sammanhangen. Det militära försvaret kommer ju inte att kunna fungera,om viktiga samhällsfunktioner i övrigt kapsejsar. Utvecklingenär särskilt alarmerande inom energiförsörjningens område i allmänhet och inomkärnkrafisområdel i synnerhet. Utbyggnaden av kärnkraften på det sätt som harskett och sker i går stick i stäv mot alla beredskapsmässiga ochförsvarspolitiska ansträngningar. Det är inte bara det att centraliseringen aven stor del av elproduktionen lill ett fåtal mycket stora anläggningar ökarsårbarheten. Med de planer som finns på jättelika högspänningsledningar ochhetvaitenlunnlar till storstäder förstärks dessa effekter. Det är också så, altlokaliseringen av kärnkraftverken till kustregionerna, i vissa fall, t. ex.Forsmark, till områden som alltid klassats som militärt viktiga och därmiljarder kronor lagts ner på militära installationer, på ett uppseendeväckandesätt bryter mot vår beredskapsplanering. Jag vill därför frågaförsvarsministern: Anser försvarsministern att detär meningsfyllt atl försöka möta samhällets ökade ekonomiska, strukturella ochenergiförsörjningsmässiga sårbarhet med en höjning av anslagen till detmilitära försvaret? Hur bedömer försvarsministernutbyggnaden av kärnkraften från beredskaps- och säkerhetssynpunkt? Tänker försvarsministern tanågra initiativ för att motverka här berörda negativa effekter av kärnkraftensutbyggnad?