prot · G30917 · 1979-12-31 00:00:00 — Det är socialdemokratinsförpliktelse all utveckla en politik som gör det möjligt för människorna atl idemokratiska och rättfärdiga former bemästra industrisamhället, röja bortavarterna och ta lill vara de möjligheter till ett gott och utvecklande liv föralla människor som teknik och ekonomisk effektivitet ändå skapar. Jämfört med de borgerliga partierna, fördelen au ha sammaverklighetsbeskrivning och samma politik som vi hade före valet. Vi kommer allfortsätta kampen mot ungdomsarbetslösheten, för en aktiv näringspolitik ochmiljöpolitik, fören utbyggnad av vården och omsorgen, för en social bostadspolitikoch jämställdhet mellan kvinnor och män. Jag hoppas au åtskilliga gånger fååterkomma till de avgörande frågorna i 1980-ialets politik. Låt mig i kortsammanfattning ange vad som ur socialdemokratisk synpunkt ter sig som särskiltviktigt. Kampenmol arbetslöshet, var den än uppstår, och för en meningsfull sysselsättning,förblir socialdemokratins viktigaste fråga. Vi upplever en förfärande högungdomsarbetslöshet och en allt svårare regional obalans, som hotar delar avvårt land med utarmning. I ett läge av förestående stora strukturförändringaroch i ett skede när datoriseringen går allt snabbare fram i verkstäder och påkontor blir denna förpliktelse att värna sysselsättningen Sverigeallt viktigare. Vimåste finna vägar för en demokratisk kapitalbildning som är acceptabel urfördelningspolitisk synpunkt, annars kommer det svenska industrisamhället atltappa styrfarten både ekonomiskt och socialt. Vimåste fullfölja en bred folklig reformpolitik .som syftar till en rättfärdigfördelning. I ett läge då de ekonomiska tillgångarna är knappa är det särskiltviktigt att slå vakt om solidariteten. Vi kommer oavlåtligt att bekämpa strävandenatt öka de sociala och ekonomiska klyftorna. Vi kommer alt värna omsorgen ombarnen, de gamla, de handikappade, om de grupper som behöver vårt särskildastöd och vår solidaritet. Vikommer att föra en målmedveten politik som motverkar och driver tillbaka densociala utslagning vi nu ser allt tydligare överallt i landet. Vi får inteacceptera au unga människor går under i narkotikamissbruk eller atthundratusentals människor lever i svårt alkoholmissbruk. Och vi kan inle köpaoss fria från dessa problem bara genom rop på lag och ordning och disciplin ochhårda tag. Det krävs en bred politisk kraftansträngning som angripermissbrukets orsaker och som möter missbruket där det uppstår. Vi har tidigarelagt fram elt reformprogram som röstades ner av de borgerliga. Vi kommer attfullfölja en beslutsam kamp mot den förödmjukelse i vårt samhälle som densociala utslagningen utgör. säger att välfärdssamhället är genomfört, det återstår bara tinputs. Del återstår mycket av ofärd mitt i välfärden. Och om vi inie sätter inall vår kraft i gemenskapens och solidaritetens tecken kommer denna ofärd attöka . Vi socialdemokrater kommer att fullgöra våra parlamentariskaförpliktelser i delta hus. Vi kommer au lägga fram våra förslag, delta iarbetet i utskotten, vara närvarande vid och delta i voteringarna. ärdet ute bland människorna, på arbetsplatserna och i bostadsområdena, som vifrämst kommer att föra den politiska kampen, medden glädje och entusiasm trotsen svår lid som förblir del beslående minnet av valrörelse och som Jaghoppas bär in i 1980-ialei. (vpk): Fem veckorhar gått sedan valet . Riksdagenhar börjat sitt arbete, och vi har återigen en borgerlig treparti-regering.Valet resulterade annars i en vänsterframgång - arbetarpartierna ökade med ca80 000 röster, och de borgeriiga föriorade nästan 90 000 röster. Mentrots detta samlade de borgerliga 8 000 röster mer än arbetarpartierna och hardärmed ett mandats övervikt i . Dettaenda mandats övervikt har den borgerliga majoriteten utnyttjatmaximalt, bl. a. vid fördelningen av utskottsplatser där man bestulit vårtparti på våra rättmätiga utskottsplatser. Däremot misslyckades man att drivaigenom sin talmanskandidat - där fick man inte ens stöd av alla sina egnariksdagsledamöter. Deborgeriiga partierna föriorade alltså nära 90 000 röster jämfört med valet1976. frammarsch räckte inte för att kompensera ochfolkpartiets stora röstföriuster. Moderaternasökning innebär att de nu är del största borgeriiga partiet. Detta har ocksåfått som resultat att de har det största antalet statsråd i den nya regeringenoch atl de nu kommer alt kunna hävda sina intressen med större tyngd än i denförta trepartiregeringen. har återfått ekonomiministerposten,trots sin löntagarfientliga ekonomiska politik, som han fiitigt vädrade underhela valrörelsen. Moderaternatvingade också fram en delning av , och man inrättade ensärskild post som biträdande bostadsminister med uppgift aft övervakafolkpartiets bostadsminister. Det är särskilt anmärkningsvärt, inte minst motbakgrunden av den fräcka och utmanande asociala bostadspolitik man förordadebåde före och under valrörelsen. Sammantagetär denna nya trepariiregering en högerförstärkt regering, där moderaternasjälvfallet kommer att sätta sin prägel på regeringspolitiken -landelslöntagare, barnfamiljer, ungdomar, pensionärer, handikappade och invandrare haranledning atl se dystert och förbereda sig på kamp mot denborgerliga svångremspolitiken. Valrörelsen1979 började redan tidigt i och med att drog igång sin kampanj . Från i söder tillHaparanda i norr turnerade SAF med den talande mekaniska dockan "fabrikörJohansson". Parollen var höjda bolagsvinster - förutsättningen var en nyborgeriig regering. ArbetsgivargeneralenNicolin varnade för att skulle vara socialistiskt Hanlovade alla fega politiker "en het plats i helvetet", om de integjorde som han sade. Arbetsgivareföreningendrog med sin kampanj i gång de borgerligas valrörelse och angav tonen. Närsedan de borgeriiga drog i gång det egna valarbetet var del som logvid där slutat. Moderaternauppträdde under hela valrörelsen som ett svenskt Glistrup-parti, och man gjordeett bättre val än lärofadern själv gjorde i går. Man varnade bl. a. landetsvilla- och småhusägare för kraftigt höjda villaskatter, och man påstod attsmåhusägandet var hotat. Del var en hätsk och cynisk kampanj moderaternainledde och där mitfenpartierna var tysta som möss. Enannan av stora frågor, som drevs med samma utmanande metoder, var kraven på sänktaskatter och social nedrustning. rapport krävde all den offentliga sektorn skulle begränsas -allaverksamheter skulle motiveras och prövas. Med delta ville framförallt sälta stopp för kommunernas utbyggnad av social service, barnomsorg ochliknande verksamheter. har fullföljt detta uttalande. Moderaternapåstod sig ha utarbetat en "sparplan", med vilken statskassan skulletjäna . I den fanns förslag om atl slopaskaiteuijäm-ningsbidraget till kommunerna, slopa 100 arbetsförmedlare, slopaden obligatoriska plalsanmälningen till arbetsförmedlingarna, slopa detutbyggda studiestödet till 18-19-åringar, slopa utökningen av platser igymnasieskolan, slopa ökade bidrag lill studiecirklar, minska stödet tillinvandrarorganisatio-nerna, minska stödet till byggande av idrottsanläggningar,slopa bidragen till de allmännyttiga bostadsföretagen för hyresförluster, slopasatsningen på barnkultur. Det är bara några av de många liknande förslag somingick i "sparplan". Moderaternahar inle försuttit några chanser att hävda sin högerpolitik. Det kanske mestutmanande och stötande exemplet pä detta är deras inställning till dehandikappade och dessas krav på förbättrade livsvillkor. Underflera år har i väckt motioner som är till nackdel förhandikappade. Det har bl. a. gällt högre patientavgifter i sjukvården, krav påbegränsning av den offentliga sektorn, sänkta bidrag till handikappadesstudiecirklar. Iviktiga statliga utredningar har moderata representanter reserverat sig motförslag som är viktiga för handikappade. a. gick den moderate ledamoten ihandikapputredningen emot förbättringar i byggnadsstadgan vad gällde införandeav hiss i flerfamiljshus. Detta parti sitter nu i regeringsställning med hjälpav och . Detsäger ytteriigare en del om dessa två partier. Det finns fler exempel påmoderaternas utstuderade cyniska missnöjespolitik. Men det är samtidigtavslöjande för mittenpartierna att de inte med ett enda ord under eller eftervalrörelsen kritiserat för detla. Detkan möjligen sägas vara elf straff i efterhand för mittenpartierna att deföriorade nästan 350 000 röster och därav 260 000 till . fall är nu det största borgeriiga partiet, och moderaternakommer att pressa regeringen allt längre högerut i politiken. Tystnadenoch "överseendet" med reaktionära politik hjälpte dematt bli starkare, och kommer mittenpartierna att få känna av detta iregeringspolitikens praktiska utformning. Undervalrörelsen avkrävdes de tre borgeriiga partierna besked om den eventuellaregeringspolitik man avsåg atl bedriva. och försökteslingra sig undan dessa besvärande frågor. De talade om aft regeringspolitikenskulle utgå ur mittenpartiernas program, utan att närmare förklara vad det varför något. AttGösta kallade det för "struntprat" retade säkert en del, mendet kan knappast ha kommit som någon överraskning, allra minst för de två andraborgeriiga partierna. Efter valet tog det för de här tre partierna attkomma överens om innehållet i regeringsförklaringen och om fördelningen avstatsrådsposterna. Regeringsförklaringenblev ett 17 sidor långt aktstycke, som består av väldigt många ord men harväldigt litet konkret innehåll. Regeringspolitikenskulle bestå av millenpartiernas politik, sade och . Men avdet blev det inte särskilt mycket. De allmänna ordalagen i förklaringen innebärJu att det i praktiken blir regeringsarbetet som blir avgörande för politikensinnehåll - och där sitter nu starkare än förra gången, och detinnebär i praktiken också att de kommer att driva politiken ännu mer åt höger. Detviktiga avsnittet om den ekonomiska politiken är särskilt intressant därför attdel i hög grad gäller arbetsområde i regeringen. Därför borde detha legal i mittenpartiernas intresse att skriva in konkreta riktlinjer för detarbetet, för alt på så sätt markera milienpolitiken. Men vad står def i det avsnittet? Jo, def börjarmed att hylla och berömma ekonomiska politik som den var underden förra trepartiregeringen. Dessutom aviserar man fortsatt svångremspolitik.Det heter: "Utrymmet för ökad privat konsumtion har begränsats genom dehöjda oljepriserna samt genom den fortsatta snabba ökningen av den offentligakonsumtionen. Stora krav kommer därför all ställas på den ekonomiska politiken-- ." Detlainnebär i klartext all fött fritt fram att driva samma löntagarfientligapolitik som han drev förra gången som ekonomiminister och som han så högljuttförespråkat under hela valrörelsen. skrift presenterar sig så här: "skiljer sigideologiskt från alla andra partier. skiljer sig från dekonservativa . skiljer sig från cenlerpartiet genom attklart bekänna sig till en ideologi - den sociala liberalismen." Förnågra dagar sedan fyllde på den här beskrivningen av sillfolkparti. - är ett vänsterparti i den här regeringen, sade han bl.a. Han gav dock inga exempel för att åskådliggöra detla, och det var ju synd,därför atf en naturiig följdfråga är: Hur kommer detta till uttryck iregeringsförklaringen? En annan intressant fråga är vad tycker omfolkpartiets påstående att inte bekänner sig till någon ideologi. Denförra trepartiregeringen sprack på frågan om kärnkraften. Därför sågs det medstor spänning fram mot hur de tre partierna skulle klara av denna fråga och hurman skulle formulera den i regeringsförklaringen den här gången. Olikaborgerliga ledarskribenter har betecknat "lösningen" såsom genial.Vad bestod den då utav? Jo, har tvingats atl ge upp sina tidigarevillkor för atf ladda reaktorerna vid ett eventuellt Ja i folkomröstningen.Centern har därmed frångått sin tidigare uppfattning i dessa frågor och fallitundan för kärnkraftspartierna. Det är anmärkningsvärt. I ett avseende är naturligtvis valresultatet en besvikelse för osskommunister, även om vi gjorde ett bra val. Vi hade hoppats attarbetarpartierna skulle besegra de borgerliga och atl en arbetarmajoritet iriksdagen skulle påbörja en radikal arbetarpolitik. Vi gjorde det därför altlösningen på svårigheter ligger just i en sådan politik - en politikriktad mol storfinansens och storbolagens intressen. Också för fackföreningsrörelsenvar naturiigtvis valresultatet en besvikelse, därför att det kommer attförsvåra för den alt hävda sina medlemmars intressen. Löntagarnahar föriorat två månadslöner under de tre gångna åren, därför att de borgerligapartierna har fört en storfinansvänlig politik. Man har fört över miljarderkronor till storbolagen. Under de tre gångna åren har också hyrorna ökatoavbrutet, inte minst genom regeringarnas undfallenhet motspekulationsintressena och de internationella oljebolagen, som tillsammans fålldriva upp hyrorna. Löntagarna och hyresgästerna hoppades därför, heltnaturligt, att valutgången skulle bidra till att återställa reallönerna och skulle få en regering som skulle medverka till att sätta stopp för deständiga hyreshöjningarna. Det blev inte så, och därför har de här gruppernaingenting att hoppas på av denna regering. stundar en svår avtalsrörelse för arbetare ochtjänstemän. De vet hur def var förra gången. Efter förra avtalsrörelsen"korrigerade" regeringen avtalsförhandlingarnas resultat, slopadearbetsgivaravgifterna och höjde momsen. De fackliga organisationerna har därförall anledning alt vara kritiska och misstänksamma mot regeringen. Ty vilkagarantier har de för atf detsamma inte skall upprepas den här hösten? Regeringsförklaringenaviserar en skatteomläggning som gynnar de hög-avlönade och som skall betalasav låg- och mellaninkomstgrupperna. LO har för sin del avvisat det förslagetliksom de "samtal" regeringen vill föra med arbetsmarknadens parter.LO har sagt att det inte finns något atf tala om, att allt redan ligger färdigtoch att LO bara skall göras "medansvarig" för regeringens ekonomiskapolitik. Jag delar helt LO:s uppfattning på den punkten. Däremot har LO destomer all slåss med regeringen om, bl. a. utrymmet för löneökningar. Iregeringsförklaringen återkommer talet om att den privata och denoffentliga konsumtionen måste begränsas. Jag vill därför direkt frågaföreträdarna för regeringen: Hur mycket tillåter ni att den privata resp.offentliga konsumtionen ökar innan ni ingriper, och hur tänker ni då ingripa? Omde fackliga organisationerna inte kan påräkna regeringens stöd för attåterställa reallönerna måste de ändock kunna få ett klart besked av regeringen påden här punkten. Jag tror att det vore lägligt att företrädarna för regeringeni dag ger löntagarna besked om detta, så de vet hur regeringen tänker ageraefter atl ett eventuellt avtal har undertecknats. Jag adresserar inte frågantill någon speciell person i regeringen - ni får själva klara ut vem som skallbesvara den - men jag menar att det bör vara klara besked och inte enuppläsning av de oklara och okonkreia orden i regeringsförklaringen! Vihar återigen bostadsbrist. Över hela landet växer nu köerna för enbostad. Det är barnfamiljer som behöver större och bättre lägenheter. Det ärungdomar som vill flytta hemifrån och börja ett egel liv. Del är pensionärersom vill byta bostad. Det är andra människor som på grund av ändradeförhållanden vill ha en annan bostad. Bostadsbyggandethar varit rekordlågt under de tre gångna åren med borgeriiga regeringar. "Bostadsbyggandet behöver ökas", står det i regeringsförklaringen.Men det vet vi Ju redan. Det vet alla. Frågan är hur många bostäder som skallbyggas och hur man tänker sätta fart på byggandet. MenJag tar fasta på konstaterandet att "bostadsbyggandet behöver ökas".Jag vill då fråga regeringen: Hur många nya bostäder behöver byggas enligt ermening? Och hur skall regeringen få fart på byggandet? Och vilka åtgärdertänker ni vidta för att pressa hyrorna så att vanligt folk har råd att betaladem? Folkpartiregeringengav oljebolagen tillstånd att höja priserna, vilket ökadeboendekostnaderna för landets hyresgäster och småhusägare. Regeringensskatteförslag skall nu finansieras med bl. a. höjda skatter på el och olja,vilket ytterligare kommer alt öka boendekostnaderna. börjar dessutomoljebolagen alt kräva att få höja priserna igen. Det är på sin plats altlandets hyresgäster och småhusägare får besked om vad man menar på den härpunkten i regeringsförklaringen. Men det får vi alltså inte. Jagvill därför fråga regeringen: Kommer ni atl tillåta oljebolagen att ytteriigarehöja oljepriserna? Finns det någon övre gräns för prisökningen där ni sägerstopp? Tänker ni kompensera löntagarna och de boende för dessaoljeprisstegringar? Och i så fall med hur myckel och på vad sätt? Delär rätt anmärkningsvärt att regeringen inle kan ge klart besked om dessa frågori regeringsförklaringen, när den ändå är på 17 sidor. Frågan är om regeringenöver huvud taget har några åsikter om dessa frågor eller om man vill dölja demsom man i verkligheten har. Förnågra år sedan beslutade om en utbyggnadsplan för barnomsorgen. 100000 daghemsplatser skulle byggas . Vpk kritiserade redan då planen föratt vara otillräcklig. visar del sig all del inte ens har blivit 100 000 nyadaghemsplalser utan bara 85 000 platser. Man har därmed försenat programmet medett helt år. I regeringsförklaringen skriver man ändå bara att "programmetför utbyggnad av barnomsorgen fullföljs". Vad menar regeringen egentligenmed det? När tänker man ha fullföljt programmet och byggt färdigt de 100 000platserna? Och hur tänker man driva på för att programmet skall förverkligas?Och vad betyder "valfrihet mellan olika former av barnomsorgfrämjas"? Betyderdet att man inte tänker bygga ut 100 000 daghemsplatser i barnstugorutan istället satsa på familjedaghem? Och vad förslags valfrihet är det egentligenman talar om? Är man i regeringskretsar inte medveten om atl det ännu fattasmånga daghemsplatser innan de som väljer daghemsplals i barnstuga kanförverkliga sitt val? Här är det nödvändigt atl regeringen ger ett klart beskedtill alla dem som förgäves köar för en daghemsplats. Hur många daghemsplalserskall i. ex. byggas ? Ivalrörelsens slutskede riktade pensionärerna via PRO några frågor lill de olikapartiledarna i hopp om att få dem besvarade i partiledardebatten. Jag försökteå min sida alt ge pensionärerna klart besked om vårt partis inställning. Därförsvarade Jag dem alt vpk stödde pensionärernas krav om en fortsall utbyggnad aväldreomsorgen, med förbättrad hemsjukvård, utbyggnad av välutrustade ochvälbelägna vårdcentraler, utökning av antalet vårdplatser, standardhöjning avlångtidssjukvården och en förbättrad kollektivtrafik. Från de borgeriigapartierna fick de inget svar. De borgeriiga är nu skyldiga PRO och landetspensionärer svar på deras frågor. Kanske kan de få svar ? "Etthuvudmål för regeringen är att trygga rätlen lill arbete", står det iregeringsförklaringen. går 89 000 personer öppet arbetslösa, därav nästan40 000 ungdomar. Dessutom finns åtskilligt fler i praktiken arbetslösa. Dekräver alla att få jobb. Regeringen uttrycker sig i allmänna ordalag om att"trygga rätlen till arbete". Kanske gör man det för att slippa attsedan stå lill svars för vad man då har lovat. Men alla dessa mångaarbetslösa har faktiskt rätt att få bättre besked än så av en regering. Underde har svensk industri brottats med många svåra problem.Kapitalägarna och storfinansen har inte lyckats att klara av dessa 2 protokoU 1979/80:17-18 svårigheteroch klara Jobben, trots generösa bidrag. Tvärtom har det försvunnit 100{X)-tals jobb inom industrin. har miljarder kronor förts ut frånSverige och investerats utomlands. Jagvill därför fråga regeringen. Jag ser att industriministern är i kammaren: Hurmånga jobb kommer ni tillåla försvinna från ? Och hur många nya skall niordna? Hur många skall tvingas bli arbetslösa ? Ochhur tillåter ni företagen att föra ut ur innanni ingriper och stoppar detta? förra trepartiregeringens regeringsförklaring och likaså i folkpartiregeringensregeringsförklaring garanterades alla ungdomar arbete, utbildning ellerpraktik. Alla vet , särskilt de arbetslösa ungdomarna, i efterhand vad detlöftet var värt. 1 regeringsförklaringen står det att"ytterligare insatser görs för aft tillförsäkra alla ungdomar utbildning,praktik eller arbete". Det finns all anledning, menar jag, att fråga sigvad delta löfte nu är värt. Och alla andra löften också för den delen i hela regeringsförklaringen. Låt mig också nu få säga några ord om kärnkraften.Regeringsförklaringen har med de båda tänkbara situationerna efter enfolkomröstning om kärnkraften, dvs. JA eller NEJ. Blir det ett NEJ skallregeringen föreslå en speciell lagstiftning för att förhindraladdning av nya aggregat samt reglera de frågor som hänger samman med denavveckling av i drift varande aggregat. Menden kanske allra viktigaste frågan saknas: Hur skall avvecklingen genomföras?Den frågan far man infe ens upp i förklaringen. Det är ju en avgörandesamt myckel central och viktig fråga. Vimenar att samhället måste ha makt att planera och styra för att avvecklingenskall kunna genomföras under socialt rättfärdiga och acceptabla former.Genomförs avvecklingen på storfinansens och storbolagens villkor, kommer dettaaft få helt oacceptabla följder. Men inte heller på denna punkt lämnarregeringsförklaringen något svar till den som söker elt. Därför blir min fråga:Vilka maktbefogenheter avser man att använda för att säkra samhället attavvecklingen genomförs under rättfärdiga och socialt .acceptabla former? Hardessa frågor över huvud taget diskuterats inom regeringen, och barman i så fallvarit överens om formerna för avvecklingen? Har man varit överens också medmoderaterna? Det har blivit många frågor, men vad skall man göra när man föreläggsen sådan "tunn" regeringsförklaring, som inle ger särskilt mångabestämda besked på viktiga områden? Frågorna gäller problem här i landet ochvår inrikespolitiska situation. Men det finns utrikesfrågor, som nära hängersamman med vår egen situation, vår egen trygghet och framtid. I första handtänker Jag på den allt allvariigare kapprustningen. Helsingfors-konferensen1975 var en stor seger för avspänningssträvandena. Men konferensens resultathar tyvärr inte följts upp av några konkreta åtgärder för nedrustning. Därförriskerar åter det att skjuta fart. Risken för en förödandevärldsbrand växer, om ingenting görs. Ansvaret för tröghetenmåste i första hand läggas på NATO-ländernas ovillighetatl minska de militära spänningarna. Inle ens de blygsamma framsteg somuppnåtts genom SALT 2-avtalet är den amerikanska senalen beredd atl låtapassera utan ideliga sabotageaktioner. Särskilt oroande är det nya gigantiskaraket- och kärnvapen program för som förbereds från och somkommer atl behandlas på NATO-mölet . Om detta program förverkligas,är det liktydigt med en ny forcerad upprustning i ett , som redan äröverhopat med vapen. Nyligenpresenterades från sida en rad åtgärder för alt minskaspänningen i . Såväl från Socialistinlernationalens sida som från statsmäni uttalade man sig mycket positivt om dessa åtgärder Men det äruppenbart alt hökarna i vill forcera kapprustningen och få upp den på enännu högre nivå. Tänker den hjälpa till att motverka denmyckel allvariiga upplrappning av rustningarna som hotar? Tänker regeringenprotestera hos NATO:s och ledning mot det nya raket- ochkärnvapenprogrammet? Ytteriigare en ulrikesfråga. Regeringen beslöt vid sitt sammanträdeförra veckan anslå 20 milj. kr. till flyktinghjälp, därav 4 miljoner till Rödakorset för insatser i . har också några av de iregeringen ingående personerna förklarat att svenskt bistånd inte skallanvändas i politiskt syfte mot motfagariänderna. Allt detta är bra. Mensamtidigt är det nödvändigt atf klara ut orsakerna och skulden till dagensproblem i . Gör man inte det, underiättar man för att isin stärkta regeringsposition få till stånd en ny inriktning av den svenskabiståndspolitiken, där ett avbrytande av stödet till är en avhuvudpunkterna.