prot · G30926 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:26 Förhandlingarnaleddes till en början av förste vice talmannen. §1 Anmälan om kompletteringsval till utskott Moderatasamlingspartiets partigrupp har som suppleant i trafikutskottet under RolfClarksons ledighet anmält hans ersättare . Förstevice talmannen förklarade vald till suppleanti traftkuiskottet () §2 Upplästes följande inkomna skrivelse: Jagavsäger mig härmed milt ledamotskap i . Dennaavsägelse godkändes av kammaren. Anmälanom kompletteringsval till utskott § 3 Meddelande ominterpellationssvar 1979/80:19 om regeringens bedömning av förhållandena iMellanöstern Med hänvisning till riksdagsordningens 6 kap. I § vill Jag meddela attjag på grund av utlandsresor ej kommer att besvara interpellationen av CarlLidbom om regeringens bedömning av förhållandena i inom denangivna tiden . Jaghar för avsikt att besvara den , Ombättre anställningsskydd för långtidssjuka §4 Om bättre anställningsskydd för långtidssjuka Arbetsmarknadsministern erhöll ordetföratt besvarayow Beigqvisis (s) anmälda fråga, 1979/80:74, ochanförde: har frågat mig hur jag förklarar det långa dröjsmålet medde långtidssjukas anställningsskydd och om jag nu kan ge ett definitivt beskedom när regeringen lämnar sitt förslag till . Beslutom proposition med förslag om förstärkt anställningsskydd för vissalångtidssjuka fattades vid regeringssammanträdet den I november 1979.Propositionen bordlades i . Enligt vad Jag harförvissat mig om möter det inte något hinder att frågan handläggs så iriksdagen, att en reform kan träda i kraft . Jag ber att få tacka för svaret. Tidigarei år har och arbetsmarknadsministern tre gångerlämnat besked om tidpunkten för denna propositions avlämnande. Alla tre gångernahar beskedet kommit på skam. Först i fick veta att propositionenskulle komma . Sedan förklarade arbetsmarknadsministern att denborde kunna avlämnas före vårriksdagens slut. Först kom den till förbordläggning och inte förrän ligger den i ledamöternas fack. Del blir den9 resp. . Detär naturligtvis ganska genant att inte har fått ett beskedsom har hållit. Men det finns en mycket allvarligare sida av denna sak, och detär de långtidssjukas svåra situation. Varför har de fått vänta sä länge pådenna lagändring? Hur är det möjligt att en i grunden sä enkel sak som att tabort tre ord i en paragraf i lagen om anställningsskydd skall behöva dra ut säenormt ? Och var det nödvändigt att på detta vis ta bort anställningsskyddetför hundratals människor, som har fått helt sjukbidrag och som harförutsättningar att bli rehabiliterade , 198! De skulle dåkunna gå ut på arbetsmarknaden, om detta anställningsskydd fanns. Av arbetsmarknadsministerns anförande framgår atthan har uppfattat att jag har ställt frågan hur han förklarar det långadröjsmålet med de långtidssjukas anställningsskydd. Men han har ingen som helstkommentar. Han har inget som helst svar att ge. Del är litet konstigt attarbetsmarknadsministern, när man så direkt ställer frågan, inte gör någotförsök att lämna en förklaring. och jag hade en debatt om denna fråga , närmarebesläml , och Jag tyckte att vi då klarlade att det väsentliga äratt tillgodose behovet av anställningstrygghet för de länglids-sjuka och att fåfram ett förslag som kan träda i kraft . Så snart sommöjligt var i delta fall , eftersom vi somvi diskuterade delta senast visste att inte kunde handlägga frågan.Jag har redovisat i mitt svar all delta datum - - håller.Därför tycker jag att resonemang är tämligen ointressant. Om detär så alt vi är överens om all del är de långtidssjukas intressen vi talar förärju den tidpunkten del vik liga, och där är det som jag sade inte fråga omnågon försening. JANBERGQVIST (s): I själva verket är det så alt genom denna försening berövar regeringenoch arbetsmarknadsministern hundratals långtidssjuka, som i är får beslut omhelt sjukbidrag, en möjlighet till anställningsskydd, som det med en aktivarearbetsmarknadsminister hade varit fullt möjligt all genomföra vid ett tidigaretillfälle. Det ärjust för denna grupps skull som Jag är upprörd över hur fråganhar skötts. Vi kunde i och för sig gå tillbaka ända till 1977, när ,och de andra borgerliga gick emot krav på alt man särskilt skullela upp denna fråga och skynda på. Vi kan också gä till den tidpunkt när riksdagensedan tröttnade pä detta och begärde alt regeringen skulle vakna upp och göranågonting åt delta snabbt. Det gick att lägga fram en proposition redan den 30mars, om regeringen inte hade varit så lyhörd för ochmoderaternas synpunkter. Hade man sett till de långtidssjukas intressen hadedet varit möjligt att fatta ett beslut i . Ombättre anställningsskydd för långtidssjuka vet myckel väl att han har fel i hela detta inlägg. Detvar en remissomgång som måste utföras, och det gick alltså inte att lägga framnågon proposition . Allt vad han säger här om att det skulle gå allfå förslaget tidigare är felaktigt. Vi har fåll fram ett förslag somtillgodoser kravet på att delta skall sällas i kraft, och om riksdagenhandlägger förslaget underde veckor som är kvar av hösten kan detta ske den 1januari 1980. Det är det huvudintresset som vi båda har, och dä tycker jag attJan skall vara nöjd. JANBERGQVIST (s): Jag är verkligen inte nöjd, därför att på detta sätt har hundratalslångtidssjuka blivit berövade en möjlighet till anställningsskydd. Jagär förvånad över all arbelsmarknadsminislern kan påstå att Jag säger någontingsom Jag vet skulle vara felaktigt. Del är en ganska upprörande beskyllning. Delvar i stället så att man frän lämnade en uppgifttill utskottet om att man beräknade all propositionen skall kunna komma den 30mars. Beräkningen gjorde man med utgångspunkt i vad man kände till omutredningen och remisstiderna. Det hade naturligtvis varit möjligt att beslutaom att slopa de här tre orden i 33 § under vårsessionen. Hade man gjort dethade man sedan kunnat gå in på andra saker, som arbetsmarknadsministern tagitupp i propositionen, t. ex. bidrag till hal vskyddad sysselsättning och bidragtill utbildning i företag av äldre och Omökad anställ-ningstiygghet i multinationella företag Det äringenting som pä något sätt hindrar detta, och därför tycker Jag att regeringenhandlagt denna fråga på ett upprörande sätt. Jag vidhåller att remissbehandlingen hade stor betydelse och att denmåste genomföras på det grannlaga sätt som vi gör här i Sverige.Propositionsarbetei har också utförts på ett omsorgsfullt sätt, och vi hardärvid haft kontakt med arbetsmarknadens parter för att göra det här förslagetså bra som möjligt. Jag har informerat om detta vid sidan avkammardebatlen, så han vet om att vi har gjort förbättringar under hand, vilketär en av förklaringarna till att vi inte blev klara med propositionen . MenJag vidhåller, fru talman, att ikraftträdandet av den här reformen kommer attske och an detta är det centrala förde långtidssjukas del. JANBERGQVIST (s): Denna proposition är förmodligen en av de tunnaste som regeringen överhuvud taget lägger fram . Den innebär konkret att man slopar tre ord i enparagraf Detta har en utredning föreslagit, och det föreligger reservationerfrån representanter för arbetsgivarna och för . Av de 39remissvaren var det bara 2 som direkt avstyrkte förslaget. Det fanns alltsåförutsäiiningar för alt en arbetsmarknadsminister och en regering som inte varhögervinklad skulle ha kunnat lägga fram det här förslaget direkt och få igenomreformen. På det sättet hade man kunnat rädda anställningsskyddet förhundratals långtidssjuka, som går miste om detta. Överiäggningen varhärmed avslutad. § 5 Om ökadanställningstrygghet i multinationella företag Arbetsmarknadsministern erhöll ordetför att besvara (vpk) anmälda fråga, 1979/80:77,och anförde: har frågat mig om regeringen är beredd att vidtaåtgärder i syfte all öka tryggheten för anställda i multinationella företag.Bakgrunden till frågan är all det har talats om nedläggning av fabriki med 700 anställda. början vill jag konstalera alt ullandsägda bolag här i landet rättsligt settbetraktas på samma sätt som svenskägda bolag. Men vidare gäller att utlänningaroch utländska företag, som bedriver näringsverksamhet här, är i sin verksamhetunderkastade svenska lagar och svenska domstolars och andra myndighetersbeslut. Det betyder att också den svenska arbetsmarknadslagstiftningen -däribland anställningsskyddslagen - gäller fullt ut på sammasätt som när svenska företag bedriver en verksamhet och har anställda i denverksamheten. Och vi väntar oss att utländska företag även utanför deuttryckliga lagbestämmelsernas ram skall uppträda på samma sätt och med sammaansvar som svenska företag. Närvi för den svenska arbetsmarknadens del överväger reformer av olika slag - detmå gälla anställningsskyddet, medbestämmandet, arbetsmiljön eller något annat -får de reformerna betydelse även för de utländska företag som är verksamma häri landet. Anställningsskyddslagenses nu över i en statlig utredning. Vissa frågor på medbestämmandets område ärockså föremål för fortsatt utredningsarbete som parterna påarbetsmarknaden förhandlar om ett medbestämmandeavtal för den privata sektorn.Till de frågor som är uppe i dessa sammanhang hör det fackliga arbetet ochinflytandet i koncerner och andra liknande företagsgrupperingar. Omökad anställ-ningstiygghet i multinationella företag (vpk): Sysselsättningen vid i har länge varit osäker. Ennedläggning av fabriken var aktuell för några är sedan, och har fråganaktualiserats igen. Detfinns ett särskilt drag i fråga om sysselsättningen i som böruppmärksammas, nämligen de multinationella företagens roll. Uppskattningsvismellan 5 000 och 6 000 personer är anställda i multinationella företag, varavstörre delen företag med huvudkontor utanför , men även ett företag somL M bär naturiigtvis de multinationella företagens särdrag. Närnu en nedläggning av aktualiserats, har detta skett under former somreser frågan om anställningstryggheten i multinationella företag.Förelagsledningen har bl. a. antytt att hög frånvaro skulle kunna vara en orsaktill bristande lönsamhet. Detta har från fackligt håll bestämt tillbakavisats.1 stället för att förbättra arbetsmiljön söker företaget lägga skulden på deanställda, vilket visar en skrämmande brist på socialt ansvar. Detstår klart att de multinationella företagen utnyttjar möjligheterna att verka iolika länder på ett sätt som strider mot kravet på anställningstrygghet.Möjligheterna till insyn i dessa företag förefaller myckel begränsade. Motbakgrunden av den aktuella situationen vid i har Jag frågatarbetsmarknadsministern om vilka åtgärder regeringen är beredd att vidta isyfte alt öka tryggheten för anställda i multinationella företag. Jag får tackaarbetsmarknadsministern för svaret men vill påpeka att han tydligentycker att det bra som det är. Enligt min mening räcker det inte med atthänvisa till gällande lagar på arbetsmarknaden och tro att anställningstrygghetendärmed är säkrad. De lagarna är inte mycket värda den dag företaget packar ihopsina prylar och sticker till något annat land. Vad saken handlar om är vilkaåtgärder regeringen ämnar vidta för att företagen inte skall kunna smita ifrånsitt ansvar. Jagvill ställa en följdfråga till arbetsmarknadsministern: de speciellaproblem som ändå uppenbariigen råder i ullandsägda företag att 5 protokoll 1979/80:25-27 Omökad anställ-ningstiygghet i multinationella företag behandlasi den statliga utredning som arbetsmarknadsministern hänvisar till? Del här är ett område där vi fortsätter att arbeta. har i olikainternationella organ som FN, och aktivt verkat för att påinternationell basis komma till rätta med de problem som multinationellaföretag kan ge upphov till. Ett medel i detta arbete är riktlinjer för multinationellaföretag. Det rör sig här om rekommendationer som medlemsländer riktartill de multinationella företagen. Sådana riktlinjer tar sikte på de problemsom kan uppkomma på grund av dessa företags internationella struktur. Manfastställer vissa normer för multinationella företags verksamhet imedlemsländerna. Riktlinjernainnehåller ett avsnitt som speciellt berör sysselsättnings- ocharbetsmarknadsfrågor. Där rekommenderas företagen att i samband medförhandlingar om anställningsvillkor m. m. ej hota med att utnyttja sinamöjligheter, att helt eller delvis överföra en driftsenhet från landet i fråga,och därigenom otillböriigt påverka förhandlingarna. Detta,, visar att vi arbetar vidare på olika internationella fält. NILSBERNDTSON (vpk): Det ärju ett framsteg att arbetsmarknadsministern nu ändå erkänner desärskilda problemen i multinationella företag. I svaret hänvisadearbetsmarknadsministern bara till gällande lagar. Men skall man bara avvaktavad som sker på det internationella området? Jag tror att man också pä svensksida bör skärpa kontrollen över de här företagen. Vihar haft anledning att här i ta upp frågan ochdå från olika utgångspunkter, bl. a. med hänsyn till respekten för miljöintressen.Även den frågan var aktuell i , Ivpk-moiioner har det också krävts att bestämmelserna om etablering i Sverigeskulle skärpas. Jag tror att problemen har ökat till följd av denkapitalistiska krisen. Anställningstryggheten har ju på grund av krisen blivitmindre för dem som arbetar i företagen i fråga. Kraven på åtgärder blir därförännu mer aktuella. Såvitt Jag förstår måste man fråga sig: Vad görregeringen om ett företag med säte i säger att verksamheten nu är såolönsam att företaget måste läggas ned? Vilka insynsmöjligheter har de svenskamyndigheterna? Nedläggningen sker kanske som det görs kraftigainvesteringar i andra länder,där man väntar högre profit. Vilka åtgärder kanman vidta föratt se till att mäktiga multinationella företag inte låter enfabrik här i landet förfalla? Det är när del gäller sådana här frågor som manväntar att regeringen skall visa litet större handlingskraft. Jag kanske skall redovisa för att det har pågått en hel del arbete inomILO. Inovember 1977 antog en trepartsdeklaration om riktlinjerangående multinationella företag och arbetsmarknadspolitik, och i maj 1978beslöt styrelsen inbjuda regeringarna att rapportera till om deklarationenseffekter. En rapport skall, efter hörande av arbetsgivar- och arbetstagarorganisationerna,lämnas av regeringen före utgången av . kommer en särskildkommitté, bestående av representanter för regeringar, arbetsgivare ocharbetstagare, att granska de olika regeringarnas rapporter. Dettaärende är under beredning i . I ett remissvarkonstaterar exempelvis statens industriverk att frågan om de multinationellaföretagens inverkan på sysselsättningen berörs i ett utredningsarbete sompågår inom industriverket. En särskild studie rörande multinationella företagoch svensk teknisk utveckling kommer att publiceras . Härfinns som synes, fru talman, åtskilligt på gång inom regeringens kansli. Omökad anställningstrygghet i multinationella företag NILSBERNDTSON (vpk): Allt som är på gång inom detta område är bra, för som jag har sagt trorjag att problemen har ökat i betydelse. Jag tror att arbetsmarknadsministernmåste förstå otåligheten hos dem som är berörda - detta att inte de anställdasorganisationer, kommunala myndigheter och tydligen inte heller statligamyndigheter får en rimlig information om vad som möjligen skallbeslutas i ett bolagskontor i . Det mesta som arbetsmarknadsministernredovisar från detta område händer tydligen utan några direkta aktiva insatserfrån den sida. Men de multinationella företagens roll i dethär landet är så stor att det finns anledning för regeringen att visa störreaktivitet och inte minst att också för de företag som är verksamma härunderstryka respekten för gällande lagar. En tidning skrev apropåfallet med : "Deamerikanska multidirektörerna borde också lära sig vilka lagar som gäller påden svenska arbetsmarknaden. Ledighet för studier och föratt sköta barn är dekanske inte vana vid." Det är detta som har upprört människorna iNorrköping, att man hänvisar till stor frånvaro som ett motiv för att ocksålägga ner företag. Det är sådana metoder som man måste bekämpa. Jag sade redan i mitt svar att lagar om anställningsskydd och andraarbetsrättsliga lagar ju även gäller för i , och därförmåste man där självfallet spela i enlighet med de reglerna. FårJag sedan bara säga, att det jag redovisat här i debatten har väl ändåklargjort att regeringen är mycket aktiv, sä jag tycker att inteskall efteriysa någon mer aktivitet på den här punkten. Det är flera saker somär på gång, och jag kan tillägga att den Eckerbergska utredningen har lämnat Omanställningsgarantin för anställda vid sitt betänkande tilljustitieministern. Betänkandet är nu under remissbehandling. Det blir senareföremål för genomgång, och förslag kommer att lämnas till även påbasis av detta utredningsarbete. Låtmig, fru talman, allra sist säga att när det gäller i är -så långt vi känner till på - läget betydligtbättre än det varit tidigare. Och såvitt jag vet föreligger inte något varseljust nu i det företaget. Överiäggningenvar härmed avslutad. §6 Om anställningsgarantin för anställda vid ArbetsmarknadsministernROLF erhöll ordet för att besvara {m)AQn 18 oktoberanmälda interpellation, 1979/80:23, och anförde: har frågat mig vilka konsekvenseranslällningsgaranlin vid Svenska Varv har haft förde anställda samt vilkaeffekterna har blivit för arbetsmarknadssituationen i övrigt. Slutligen harMargaretha frågat mig om jag anser att anslällningsgaranlinöverensstämmer med de hittillsvarande principerna för arbetsmarknadspolitiken. Medanledning av beslut om anställningsgaranti för anställda vid uppdrog regeringen åt att i nära kontaktmed arbetsmarknadsmyndigheterna träffa avtal med berörda fackligaorganisationer om en anställningsgaranti för personalen vid de aktuella varven. DenI träffades ett sådant avtal mellan och de fackligaorganisationerna. a. att Projekt 80 AB bildades. Projekt 80 AB ägs av , Bolagets inriktning är att individuellt förbereda den personal som överförstill Projekt 80 AB från Svenska i för annanverksamhet. Detta skall resultera i anställningar utanför bolaget,återanställning på andra befattningar i Svenska i Göteborgeller pensionering. Förberedelserna för andra anställningar sker genom internoch extern utbildning, såväl teoretisk som praktisk. 1 väntan på att denpersonal som har överförts till företaget skall erhålla nya anställningarsysselsätter bolaget personalen med utbildning och/eller arbete. Hittillshar drygt 400 personer vid varven överförts till Projekt 80 AB. Av dessa har ca100 placerats på eller reserverats för färdiga platser på arbetsmarknadenutanför varven. Övriga personer genomgår utbildning eller är sysselsatta iproduktionen och i utvecklingsarbete. Vadgäller arbetsmarknaden i i övrigt kan det konstateras alt den ökadeefterfrågan av arbetskraft som finns hos stora Göteborgsföretag istort sett har kunnat tillgodoses genom arbetsförmedlingens försorg. Närdet sä slutligen gäller fråga om anställningsgarantinöverensstämmer med de hittillsvarande principerna för arbetsmarknadspolitikenvill Jag anföra följande. Viktigasyften med flera av de arbetsmarknadspolitiska medlen är att fördröja avvecklingaroch därmed ge arbetsförmedlingen erforderiigt rådrum när avsevärdanedskärningar av sysselsättningstillfällena sker på en ort. Exempel på sådanamedel är lönegarantin, industribeställningar, utbildningsbidraget ochtillfälligt sysselsättningsbidrag. Jagvill erinra om att det i samband med bildande i samma syfte träffadesett avtal mellan och de fackliga organisationerna om en s. k.anställningsgaranti. Det är dock såvitt jag känner till nu första gången somriksdagen har fattat beslut om en sådan anställningsgaranti. Frågan omanställningsgarantier bör i första hand vara en angelägenhet för berördafackliga organisationer och företag på det sätt som skedde när det gällde SSAB.Självfallet bör staten kunna medverka vid sådana överenskommelser genom attanvända de reguljära medel som finns inom arbetsmarknadspolitikens ram. Närriksdagen fattade sitt beslut bedömdes dock arbetsmarknadssituationen påvarvsorterna vara så allvariig att några möjligheter att snabbt bereda arbeteåt alla de människor som skulle bli övertaliga knappast fanns. Delär ännu för tidigt att dra definitiva slutsatser om varvsgarantins effekter förnäringslivet och arbetsmarknaden i stort. återstår av garantin,och Projekt 80 har ännu inte ens hunnit informera samtliga övertaliga om sinverksamhet. kommer en utvärdering av Projekt 80 som en del i ettstörre projekt att sättas i gång av sociologiska institutionen i Göteborg.Möjligen kan detta bidra till de slutsatser som statsmakterna och arbetsmarknadsparternamåste dra när anställningsgarantin går ut. Omanställningsgarantin jÖr anställda vid Jag ber att få tacka arbetsmarknadsministern försvaret på mininterpellation. Litet förvånad är jag överdel magra innehållet. Man får nästanintrycket av att den debatt som förts om anställningsgarantin vid varvenpasserat arbetsmarknadsministern förbi. k. anslällningsgaranlin aktualiserar i själva verket en läng radprincipiella frågeställningar. Är det rimligt att utfärda enanställningsgaranli för en grupp arbetstagare på arbetsmarknaden och inte förandra grupper? anförde för sin del i sin avstyrkan avförslaget om en anställningsgaranti att förslaget innebär att man skjutersvårigheterna framför sig. Ett genomförande av förslaget skulle kunna fåolyckliga effekter på det sättet att det kan motverka att arbetskraftenutnyttjar möjligheter som kan finnas att gå över till andra branscher. Man kaninte heller bortse från alt del skulle skapa ett fariigt prejudikat på svenskarbetsmarknad. Redanvid anställningsgarantins utfärdande var det uppenbart att vi stod inför enkonjunkturuppgång i ekonomin. Denna har sedan materialiserat sig. Omanställningsgarantin för anställda vid a. i form av enmarkant ökad efterfrågan pä arbetskraft i verkstadsindustrin, däribland hosVolvo. som varvsarbetare gått mer eller mindre sysslolösa på varvenropar syd- och mellansvenska verkstadsföretag efter svetsare och plåtslagarebl. a. Värvningsresorna till Norriand har tagit fart igen. Dennasituation borde oroa som ansvarig arbetsmarknadsminister. Det ärunder konjunkturuppgångar som en anpassning på arbetsmarknaden kan ske fråntillbakagäende till framåtgående näringar med minsta möjliga påfrestningar förde berörda. Faktumär ju också att Projekt 80 har bemötts med mycket blandade känslor av devarvsanställda. Som särskilt trygghetsskapande har inte Projekt 80 upplevts,utan i många fall snarare som något av en avstjälpningsstation. Projekt 80 hari praktiken också inneburit att lagen om anställningsskydd inte fått verka.Genom att något formellt varsel inte lagts fram har turordningsreglerna intebehövt tillämpas vid överföringen till Projekt 80-organisationen. Fack ochföretagsledning är ense om detta, men ur den enskilde varvsan-ställdes synpunktär saken kanske inte lika självklar eller tilltalande. Närriksdagen behandlade frågan om anställningsgarantins införande i december 1978ställde jag frågan, om anställningsgarantin i själva verket utgjorde etttillmötesgående gentemot varvsledningen, som med hjälp av en s. k, övertaligstyrka skulle få större möjligheter att disponera arbetskraften utan hinder avturordningsreglerna i Åmanlagarna, Något svar fick Jag inte då, men så tycksdet ha blivit i praktiken. Enregeringskollega till arbetsmarknadsministern, industriminister , har vidflera tillfällen sagt att införandet av den s, k. anställningsgarantin vidvarven var ett mycket olyckligt beslut. Jag tycker att bör ta ettsamtal med . Åsling. Nog bör arbetsmarknadsministern kunna ha någrasynpunkter på denna principiellt viktiga arbetsmarknadspolitiska fråga utan attavvakta sociologiska institutionen i . (vpk): interpellation om sysselsättningen vid varven harsin särskilda utgångspunkt. Den ser läget från aktieägarnas och den privatearbetsköparens ståndpunkt. Detär därför i hög grad på sin plats att någon söker se saken från de arbetandesståndpunkt. Margarethaaf har ett enda stort bekymmer i denna sak.