prot · G30929 · 1979-12-31 00:00:00 — beslut är sä utformat alt vi inte harnågon möjlighet att låta de medel som finns kvar av det anslag man beslöt omövergå till ett nytt företag. Jagvill säga alt enligt min uppfattning har sömmerskorna gjort enberömvärd insats. Det är angeläget atl förelag som inte kan utvecklas i denursprungliga formen försöker finna nya vägar, där de anställdas engagemang kankomma till sin rätt. Jag beklagar all det inte har funnits möjligheter althjälpa till i det här sammanhanget, även om Jag är medveten om all del harfunnits vissa svårigheter också av den anledningen att upphovsmannarätten del av produkterna inte har varit klarlagd. Låt mig sedan säga attdet av sömmerskorna bildade kooperativet självfalletkan utnyttja de resurser som samhället ställer till förfogande, t. ex. viautvecklingsfonden, för att finansiera framtagning av nya produkter. JOHNANDERSSON (vpk): säger atl del egentligen är som har bestämt attinga medel skall kunna överföras till företag utanför Staisföretagsgruppen. Dåvill jag helt kort fråga industriminisiern om han ämnar ta några initiativföratt möjliggöra en sådan överföring eller om han tänker nöja sig med deltariksdagens beslut. Herrlalman!Riksdagens beslut ligger fast. Jag kan inte ändra det, men jag kan anvisaandra, alternativa vägar för att finansiera projekt som visar sig realiserbara.Jag vill då i första hand hänvisa till den regionala utvecklingsfonden. Överiäggningenvar härmed avslutad. § 13 Om alternativvarvsproduktion Industriminisiern erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1979/80:99, ochanförde: har frågat mig vilka omedelbara åtgärder jag avser attvidta för alt ge ekonomiska förutsättningar alt realisera intressantautvecklingsprojekt pä varvsorterna. Ifrågan nämns särskilt all Mattssonföretagen har utvecklat två projekt som fåttklartecken av kommittén för alternativ produktion vid varven. Delanslag på 265 milj. kr. som beslutade om för altstödja sysselsätiningsfrämjande åtgärder i varvsregionerna är i det närmastefullt utnyttjat. Riksdagenbeslutade därutöver atl anslå ca 4 100 milj. kr. för sysselsätiningsfrämjandeåtgärder i varvsregionerna, varav 3 500 milj, kr, avsåg garantier för altunderlätta finansiering av alternativ produktion vid varven. Huvuddelen avdessa medel är ej förbrukad. Jaganser det viktigt atl sysselsättningen på varvsorterna kan stödjas med hjälp avalternativ produktion. Iavvaktan på den varvsproposition som f n. förbereds i finnsdock inte anledning alt vidta omedelbara åtgärder. Mattssonföretagenhar inkommit med ansökan avseende de i frågan nämnda projekten. Dessa bereds f n. inom industridepartemen tet. ' Under detta anförände övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. KARL-ERIKSVARTBERG (s): Jag ber altfå tacka industriministern för svaret. Den19 anvisade ett särskilt anslag på 265 milj. kr. förbidrag till sysselsättningsskapande åtgärder inom varvsregionerna att användasför alt förstärka regionala insatser och för att stödja alternativ produktionvid varven. Baratre och en halv månader senare, , var den dåvarande regeringenberedd att ta tillbaka 150 av dessa 265 milj. kr. Jagciterar ur propositionen: "Med hänsyn till vad som har skett ifråga om alternativ produktion och vad som kan överblickas omförsäljningsmöjlighelerna under den närmaste liden torde endast en mycketbegränsad del av dessa medel komma alt tas i anspråk för sitt ändamål inomrimlig tid. Med hänsyn härtill bör dessa medel nu till en del fåanvändas tillatt lämna avskrivningslåntill beställare. Jag förordar därför alt högst 150milj. av anslaget får användas för detta ändamål." Författare vardåvarande industriministern. Denbedömningen var varken intelligent eller logisk. Vi socialdemokraterprotesterade självfallet och yrkade avslag på propositionen i den delen. Vianförde både i motionen och i debatten här i kammaren all medelsbehovet skulleöka snabbi. Näringsutskoiletsborgerliga majoritet gjorde emellertid samma bedömning som dåvarandeindustriministern och godtog att 150 milj. kr. fiyttades över tillbeställarstöd. Tidenmedger inte attjag citerar från kammardebatten . Men vad utskottelstalesman och dåvarande industriministern sade kan sammanfattas ungefär så här:Pengarna räcker. Del är realistiska projekt som saknas. NilsÅsling och borgerliga majoritet godtog den bedömningen. Efterriksdagens beslul återstod alltså 115 milj. kr. Hittillshar två företag fält stöd för var sitt projekt: Agrar ochUddevallavarvet-Skandiaverken. De två projekt som Mattssonförelagen utvecklat-en mobil reningsanläggning och en oljesanerare-är alltså projekt nr 3 och 4.Men pengarna är redan slut. Hurhänger det här ihop, ? Hur har anslaget använts? Enligt kommitténför alternativ varvsproduktion saknas finansiering av ytteriigare fyra till sexprojekt som är på gång. Är detta riktigt? Isvaret säger industriministern all han "anser del viktigt att sysselsättningenpå varvsorterna kan stödjas med hjälp av alternativ produktion". Han pekarockså på att det finns andra anslag för alternativ produktion och atthuvuddelen av dessa medel ej är förbrukad. Finns det då någon möjlighet attomfördela inom varvspotlen för alt ge stöd? Herrlalman!Den omständighet som åberopar, atl 150 milj. kr. användsför beställarstöd, är ett faktum och det finns ingen anledning att i dagvärdera det välbetänkta i att använda pengarna för del ändamålet. Det återståralltså inte mer än . på det anslag för alternativ produktionsom har beviljat. Det finns därför inte tillräckligt med medel föratt klara de projekt som här nämns. Vihar emellertid från industridepartementets sida förklarat oss beredda atttillsammans med förelaget och dess bankförbindelse diskutera en finansieringslösningdär statliga garantier svarar för en del av behovet. Vår vilja att föra enkonstruktiv debatt med företaget för att säkra de två intressantautvecklingsprojekten bekräftades till företagel sä sent som i går. Jagvill också erinra om att beslöt inrätta en särskildindustriell utvecklingsfond som skall kunna ta hand om större och angelägnaindustriella utvecklingsprojekt. Den har för det ändamålet tilldelats 300 milj.kr., och den står självfallet till förfogande även för projekt som de häraktuella. Svaret blev litet för oklart när det gäller hur dessa återstående 115milj. har använts - vi kan bortse från de 150 milj. kr. som den borgeriigamajoriteten lyfte bort i beställarstöd. Detvå projekt som har fält stöd, Agrar och Uddevallavarvet-Skandiaverken,drar om jag är rätt underrättad ca 28 milj. kr. med de reservationer som ärgjorda. Men även om man drar bort dessa 28 milj. kr. frän de 115 milj. kr. ärgapet stort lill de . Jagfick också ett diffust svar på min fråga om möjligheten till omfördelning avanslaget på över 3 miljarder, där huvuddelen enligt industriministernfortfarande finns kvar. har lyckats bra medbostads-plattformar - det går också in under rubriken alternativ produktion. Nuhar man ytteriigare två bostadsplattformar på gång, men man har tydligen ocksådär fått beskedet att pengarna är slut. Hur hanterar industridepartementetegentligen de anslag som finns? Jag har ingen anledning att här ta upp en debatt om den totalamedelstilldelningen lill och garantiramarna för varvsindustrin utan begränsardiskussionen till vad som är möjligt att använda för alternativ produktion påvarvsorterna, om vi skall följa beslut. Det är alltså det anslag somjag nämnde att del inte finns mer än drygt en halv miljon kvar på. Dåfrågar hur de övriga pengarna är disponerade. Det finnsmycket riktigt reservationer för 115 milj. kr., varav ett Kockumsprojekt tar 18miljoner. Det finns ytteriigare ett projekt inom på 12 miljoneroch ett projekt inom som kommer att ta 70 miljoner. Delär reservationer som redan är disponerade så till vida att reservationerna ären förutsättning för de affärsmässiga kontakter som ligger till grund för dessaprojekt. Det finns alltså inte mer pengar. Enligt min uppfattning måste vi gåtillbaka lill , om vi i detta sammanhang skall göra en omfördelning avde övriga medelsanvisningarna. Därför är min rekommen- dationatt vi använder redan befintliga källor, t. ex. industrigarantilån eller Nr29 den statligaindustrifonden, för att klara finansieringen av dessa projekt. KARL-ERIKSVARTBERG (s): Jag vill ställa en direkt fråga till industriministern: det korrektatt en del av dessa 115 milj. kr. har använts för att också stödjaföriustbolag? Påde två projekt som Mattssonförelagen utvecklat har man satsat över 10milj. i utvecklingskostnader, och det rör sig nu om ytterligare 11,5 milj.kr. Det är tillstyrkt 8,5 milj. kr. i bidrag och 14 milj. kr. i län.Bankgarantier o, d. är inte företaget intresserat av - det har goda bankförbindelser.Det är alltså inte bankgarantier som saknas, utan det ärett regelrätt stöd. Ochdetta är projekt som är direkt sysselsättningsskapande i en region därsysselsättning är A och O. Omförläggningen av NCB.s koncernkontor Vi bedriver f n., som Jag sade, regelrätta förhandlingar medMattssonföretagen i denna fråga. De förhandlingarna måste få ha sin gång. Fördagen kan jag därför inte säga mer om de tänkbara lösningarna. KARL-ERIKSVARTBERG (s): Jag skall inte utnyttja detta tillfälle till att säga alt vi fick rättnärdet gäller omfördelningen av detta stöd. Det är klart alt man skulle kunnakänna skadeglädje, men det är ointressant för mig. Delviktiga för mig är att vi kan skapa de jobb i som det här finnsmöjlighet till. Det är fråga om 140-150 jobb, och de betyder kolossall mycket ien region som har försvagats. Det är delta intresse som Jag har, ochjag skall avsluta med den förhoppningen atl industriministern hittaren väg utur problemet, så att dessa projekt kan utvecklas i och inte lämnas överför produktion i utlandet. Anbud i den vägen finns nämligen. Överiäggningen varhärmed avslutad. § 14 Om förläggningenav NCBrs koncernkontor Industriministern erhöll ordet för altbesvara () anmälda fråga, 1979/80:100, ochanförde: har frågat mig dels om NCB:s handlandeöverensstämmer med den regionalpoliiiska syn som regeringen har, dels om jagkommer att vidta några åtgärder, syftar här på de planersom enligt vad som uppges har atl förlägga sitt koncernkontor tillSundsvall, Jagvill som svar på frågan framhålla att i tidigare sammanhang, senastår 1978 (prop, 1977/78:96. NU 1977/78:50, rskr 1977/78:225) i samband medbehandlingen av frågan om medelstillskott till , har Omförläggningen av NCB.s koncernkontor uttalat alt beslul i frågaom lokaliseringen av ett statligt företags huvudkontor bör fattas av företagelsstyrelse med hänsyn till vad som är mest effektivt och ändamålsenligt förföretaget. Jag delar delta principiella synsätt. Några åtgärder från min sidamed anledning av NCB:s planer är sålunda inte aktuella. NILS-OLOFGRÖNHAGEN (s): Jag ber att få tacka industriministern för svaret. Jag tror attindustriministern och jag är helt överens på en punkt, nämligen atl svaret ärmagert - kanske alltför magert för att utgöra ett svar. VadJag frågade var om NCB:s handlande överensstämmer med regeringens syn påregionalpolitiken. Som svar på del hänvisar industriministern till vadriksdagen sade 1978 beträffande medelstillskoltet till , när man"uttalat atl beslul i fråga om lokaliseringen av ett statligt företagshuvudkontor bör fattas av företagets styrelse med hänsyn till vad som är mesteffektivt och ändamålsenligt för företaget". Jag tycker inte att det harmed regionalpolitik att göra. Jag har efterlyst huruvida regeringen urregionalpolitisk synvinkel anser alt NCB i delta avseende har handlat rätt. Enannan sak är atl företaget inte avser all fiytta sitt huvudkontor. Del finnsfortfarande kvar i , och vad jag vet skall det inte flyttas därifrån.Men vad som har skett är all man från har flyttat ocksåkoncernkontorel till . avser man, vad jag kan förslå, att förflyttakoncernledningen lill . Motivet fördelar härresande-man talarom altKramfors skulle ligga geografiskt illa lill och att har bättrekommunikationer. Fårjag erinra om vad professor i har sagt. Jag hade tillfälle attdiskutera bl. a. regionalpolitik med honom . Han framhöll att en av destora negativa bitarna i dessa frågor är när en företagsledare eller enföretagsledning flyttar från en ort där man har sin verksamhet. är det principiellasynsätt som professor har pä detta inte helt analogi med dettafall,eftersom det inte är fråga om en flyttning av förelagsledningen i denmeningen. Men atl det har negativa verkningar, det är väl alldeles uppenbart.Och därför finns det anledning för mig all än en gång trycka på frågan omhuruvida det ur regionalpolitisk synvinkel anses rikligt - alt det urföretagsekonomisk synvinkel kan vara rikligt i vissa lägen är en annan sak. Ja, mitt svar blev magert, det kan jag hälla med den frågande om. Mendet har sin bakgrund i att den ställda frågan kan anses bara tangera del somspörsmålsinstitulel i är avsett för, nämligen all frägorna skall varainriktade på regeringens eller statsråds agerande och inte avse kritik moteller direkta omdömen om enskilda. Det är att märka att ett enskilt statsrådeller regeringen inte har formella möjligheter att ingripa mot beslut somfattats av ett företag. Jag kan då rent allmäntsäga, för all ge en komplettering till mitt svar, atl både statliga och privataföretag bör ta ett regionalpolitiskt ansvar vid skilda lokaliseringsbeslut, detär alldeles uppenbart. Mol bakgrund av detta bör naturligtvis den aktuellaetableringen av ett koncernkontor inte vara ett första steg mot en förflyttningav NCB:s huvudkontor från . NILS-OLOFGRÖNHAGEN (s): Det är på det sättet atl NCB ägs till huvuddelen av staten, ochföljaktligen bör del vara rimligt alt en riksdagsledamot har möjligheter altfråga industriministern om ett handlande i ell statligt delägt företagöverensstämmer med den syn som sittande regering har på regionalpolitiken. j Om åtgärder för Överläggningen varhärmed avslutad. § 15 Om åtgärder föratt förhindra en centralisering av järnhanteringen Industriministern erhöll ordet för attbesvara i (vpk) anmäldainterpellation, 1979/80:38, och anförde: i har frågat mig dels vilka åtgärder regeringentänker vidta för att förhindra en centralisering av järnhanteringen till någrafå orter, dels om regeringen kommer atl framlägga ett program för att bevara desmå handelsstålverken, som har stor betydelse för sina resp. orters näringslivoch sysselsättning. Ettav syftena med bildandet av () var alt lägga grunden rationell omvandling i produktionsstrukturen inom handels-slålsinduslringenom nedläggningar, omfördelning av produktionen och investeringar. Vidriksdagsbehandlingen av propositionen om statligt engagemang inomhandelsstålsindustrin m. m. 1977/78:87, NU 1977/78:45, rskr 1977/78:198)log näringsutskottet särskilt uppde mindre handelsstålverkens situation.Utskoltet anförde bl. a. atl de åtgärder som vidtar som ett led i sinstrukturomvandling inte får utformas så atl de leder till väsentligasvårigheter för de mindre verken. 1våras avstyrkte en motion (mot. 1978/79:335, NU 1978/79:43, rskr1978/79:369) med krav på samordning av de mindre handelsstälverken ochöverföring av dessa till samt med krav på bibehållen full sysselsättningvid varje företag. Som påpekar i sin interpellation bedömdebåde regeringen och många av de behövliga rationaliseringsålgärdernavara av sådan karaktär att de kan genomföras inom den befintligaföretagsstrukturen. Omstruktureringenav svensk handelsstålsindustri är inte avslutad i och med bildandet av ,Mycket återstår att göra för alt produktionsstrukturen skall bli rationell.Det finns anledning all anta att även de mindre verken vidtar erforderiigarationaliseringsåtgärder och även överväger sådana Om åtgärder för att förhindra en centralisering av Järnhanteringen strukturella förändringarsom stärker branschens konkurrenskraft. Dådel enligt min mening är angeläget att man söker åstadkommastrukturförändringar som ger de mindre handelssiålverken tillräcklig bärkraft,kommer Jag all noga följa utvecklingen inom handelsstålsindustrin, inte minstvad gäller sysselsättningen. Såväl samhället som företagen måste medverka tillatl sysselsättningsförändringar inte medför oacceptabla konsekvenser för deanställda och för de orter som berörs. HANSPETERSSON i (vpk): Jag tackar industriministern försvaret, men Jag kan inte tacka förinnehållet. Svaret innehåller nämligen ingenting som kan ge det minsta hopptill de anställda vid de här företagen eller till de kommuner som så allvarligtberörs av företagens utveckling. Industriministern säger isvaret: "Omstruktureringenav svensk handelsstålsindustri är inte avslutad i och med bildandet av SSAB.Mycket återstår atl göra för atl produktionsstrukturen skall blirationell." Iklartext betyder det atl man kan vänta sig nedskärningar och nedläggningar,eftersom de små verken inte kan klara sig mot . Även en ytligbetraktelse av den övermogna kapitalism som vi styrs av ger besked om atl desmå och - får man förmoda - förhållandevis orationella företagen inte kan klarasig mot i längden. Till råga på allt läcks av Sverigeshandelsstålsbehov genom import. Molbakgrund av alt de företag som ingår i nu har inlett en process för att räddaprofilerna genom att avskeda tusentals anställda - den praktiska följden av denförra trepartiregeringens stälpolitik -harjag i min interpellation frågatvilka åtgärder regeringen kommer all vidta för att förhindra en centraliseringav järnhanteringen, vilket ju blir följden om de små verken läggs ner. Jag hadeväntal mig atl industriministern, vars parti alltid pratarom decentraliseringoch om folks rätt att bo kvar ute i bygderna, skulle ha ett rejält svar atlkomma med, men tyvärr blev det inte så. Industriministern säger bara att såvälföretagen som samhället måste medverka till att sysselsättningsförändringar -eller, som jag läser det: avskedanden - inte medför oacceptabla konsekvenserfor de anställda och de orter som berörs. Frågorman måste ställa sig och som jag nu ställer lill industriministern är följande: Vadmenar industriminisiern med "oacceptabla konsekvenser"? När ärkonsekvenserna acceptabla? Hur många får avskedas, innan det är oacceptabelt? Vadmenar industriministern att samhället skall göra? Det ärju den fråga som Jagställer i interpellationen, men som jag inte har fått svar på. I svaret finnsingenting som redogör för vad samhället skall göra. Vad menarindustriministern atl företagen skall göra? Delärju samma företag som i en oacceptabel situation, som det står i svaret,tvingas avskeda eller helt slå igen. tydligen att företagensamtidigt som de avskedar skall behålla de anställda eller att de somde slår igen skall fortsätta driften. Jag vet inte hur delta går ihop och villdärför ha svar på frågorna. Visom bor på bruksorterna lever i ett slags vakuum och vet att en dominerandeindustri är hotad och atl en nedläggning får följder för hela bygden.Åtminstone i vet vi att tiden arbetar för en nedläggning avbruket som har ca 450 anställda. Röken från skorstenen är hälsovådlig, men pånågot konstigt sätt är man ändå glad som den bolmar ur skorstenen,för så länge finns ju jobben kvar och så länge klarar sig orten. Det ärbruksarbetarens vardagatt välja mellan,som någon politiker har uttryckt sig,pest och kolera. Så länge han drar i sig den farliga röken har han jobb. Närhan slipper den farliga röken är han ulan Jobb. Jagär övertygad om alt det är liknande förhållanden pä flera av de här orterna. ex. är också nedläggning av vissa delar av metallurgin föreståendeoch där hotas, säger man, 200 arbeten. Folk vet all kapitalisterna sviker. Deinvesterar inte i nya, effektivare och miljövänligare anläggningar ulangarantier. De suger ul sä mycket som möjligt ur de gamla anläggningarna.Därför frågar man regeringen: Vad tänker den göra? Hur skall regeringen räddavår ort och våra Jobb? Svaret är tydligen: Ingenting, Hur kan mansäga "ingenting" i en så viktig fråga, herr industriminister? Jaghoppas alt industriministern tar tillfallet i akt och preciserar sig i svaretpå de kompletterande frågor som Jag har ställt. Om åtgärder för att förhindra en centralisering av Järnhanteringen Industriministern har i sitt svar anknutit till riksdagsbehandlingenvåren av propositionen om statligt engagemang inom handelsstålsindustrinm, m, och påmint om vad näringsulskollel då anförde, nämligen "all deåtgärder som vidtar som ett led i sin strukturomvandling inte fårutformas så atl de leder till väsentliga svårigheter för de mindreverken". Jagvill gärna knyta det här svaret till frågesvar som industriministern nyligenlämnade här i kammaren och avser då svar på frågor om marknadsundersökningrörande ett eventuellt nytt mediumvalsverk vid i . Jagtyckeratt det är mycket värdefullt att påminnelsen om vad näringsutskottel sade1978 har kommit med i dagens svar och tycker alt det också hade passat i svaretbeträffande marknadsundersökningen om valsverket i . Bakomfrågorna om marknadsundersökningen ligger naturligtvis oron försysselsättningen i . Vi förstår ju alla mycket väl oron forsysselsällningen där. Men jag ser dagens interpellation delvis som enpåminnelse om atl statens ansvar för sysselsättningen och för regionalpolitikeni dess helhet givetvis berör hela landet. Då är alt märka all de småhandelsstålverken i allmänhet är belägna på orter som för sin utveckling ärstarkt beroende av stålföretagens utveckling. Jag vill frågaindustriministern om vi får fatta hans svar så. att han anser atl 8Riksdagens protokoll 1979/80:28-29 Om åtgärder för att förhindra en centralisering av Järnhanteringen statens ansvar på deltaområde även omfattar de åtgärder som det halvstatliga vidtar och att hansålunda vill medverka till att inte vidtar åtgärder som kan förstöraförutsättningarna för de mindre handelssiålverken. Jag är inte så pessimistisk beträffande de mindre verkens framlid somHans Petersson i är. Jag tror att de mindre verken har en ganskagod chans att hävda sig även vid sidan av . Jag vill säga till vägledande för vår syn på de mindre verken är naturligtvis riksdagensuttalande på näringsutskottets förslag om att de mindre verken skall ha sinframtid säkrad vid sidan av . 1övrigt har tagit upp en del frågeställningar som är ganskaallmänt hållna. Han anger inga handlingsalternativ. Han säger att jag inte ärberedd atl göra något, vilket inte tyder på någon mer utpräglad vilja lillframåtsyftande och seriös debatt. Men låt mig ändå ge vissa synpunkter på HansPeterssons mera allmänt hållna funderingar kring stålindustrins framtid. Detär självklart alt den svenska stålindustrin måste anpassa sig till demarknadsförutsättningar som vi har här hemma och ute i världen, och det ärnaturligtvis angelägel alt handelsstålsindustrin lyckas öka sin hemmamarknadsandel.Det är filosofin bakom nya engagemang. Det vore dock en chimär att troatt vi skulle kunna isolera oss från vår omvärld och undgå den internationellastålkonjunklurens verkningar. Det är den atmosfär i vilken vi har alt arbeta. Vadvi därför nu måste inrikta oss på är alt fullfölja den omdaning avhandelsstålsindustrin som pågår, inom både och övriga verk, för att skapalångsiktigt konkurrenskraftiga förelag, som klarar sig på marknaden i kraft avsin effektivitet och sitt tekniska kunnande. har också i bredpolitisk enighet ställt finansiella resurser till förfogande föratt del skallvara möjligt för alt genomföra detta program. Det måste man kanske kommaihåg när man diskuterar de mindre verkens situation - att det skedde meduttryckligt förbehåll att de mindre verken skall ha sin framtid vid sidan avSSAB. Det får naturligtvis inie finnas risk för att de mindre handelsstålverkenslås ut lill följd av åtgärder. Det aren förutsättning. Det är därförviktigt atl man satsar på all behålla och utveckla dessa mindre verkskonkurrenskraft. Vi har från statsmakternas sida medverkat till betydandeinvesteringar också i de mindre verken, delvis genom lokaliseringsstöd, delvispå annal sätt. Det har vi gjort därför atl vi har velat förbättra även demindre verkens och därmed branschens allmänna konkurrenssituation.