prot · G309147 · 1979-12-31 00:00:00 — struktion efter den svårti situiitioii som viir för hiinden vid 1979 års m. m. ingång. Vi får också hållit i minnet de åtgiirder somvi i denna kaniniiire fiittiide beslut om förrii våren och som resulteriide iatt stiiten förvärvade 40 9r av aktiernii i bolaget och som också innebiir attett särskilt iivtal melliin staten, bolaget och skogsägarna slöts. I dettaiivtal mellan ekonomisk förening och staten, somkonfirmerades av , friimhålles särskilt - och det vill jag nogapåpekii - iitt företiiget skall drivas efter företiigsekonomiska principer.Anledningen till siimhiillets insiits viir således inte iitt konservera Södrasindustriella struktur och inte heller att fördröja företiigets rekonstruktion -tviirtoin! Fiiretiigsledningen åkides iitt återigen -och skyndsaint - sättakoncernen på bättre ekonomisk grund. Och det är det iiiiin nu håller på attplanera för. Mot deniiii bakgrund tycker jag att densocialdemokratiskii reserviitionen nr 1 minst siigt iir märklig. Genom deåtgiirder som där föreslås kommer ju den nödvändiga rekonstruktionen av SödraSkogsiigiirnii iitt fiirdröjiis ytterligare . Det kan handla om både ettoch . Dettii i sin tur betyder alt skulle tvingas iittiivveckhi enheter under den viintade lågkonjunkturen 1981. som jag tidigareomniimnde. Risken är då. siivitt jag kiin förstå, uppenbar att än fler enhetermåste bort då företagets ekonomiska stiillning försiimras ytterligiire genomatt de nu tyvärr nödviindigii riitioniiliseringarna av verksiimheten intekommer till stånd. Med en sådan politik kan man äventyrti sysselsiittningeiiinom iin fler företiig inom Södrii Skogsiigiirna. Niiturligtvis måste siirskild vikt liiggiisvid bedömningar iiv vilka negiitiva konsekvenser som uppkommer för hekikoncernen och diirmed för sysselsättningen i hela regionen inom vilken dennahiir sin verksamhet, om nu pågående strukturoin\iindliiig inte genomförs konsekventoch skyndsamt. Syftet med omstruktureringen är iitt siikerstiilliidriften och utvecklingen av de företiigseiiheter som bedömts som livskraftiga.Det har flera talare från dennii tiiliirstol kunnat konstatera, och dettror jiig är riktigt. Stora krav kommer givetvis att stiilliis på att berördiimyndigheter iiktivt verkiir för iitt få till stånd sådan företagsctiibleringsom ger nyii sysselsättningstillfällen. Detta är mycket viktigt. Hiir vihirett stort iinsviir på såviil fiiretaget som samhället.Arbetsniiirknadspolitiska åtgiirder för utbildning och iirbetsförmedling böreffektivt utnyttjiis. Om iiiiin skiill talii om något positivt i saniiiiiinhaiigct iir det att nedliiggiiingeniiv dessii företiig trots iillt sker i områden som inte iir iilhii hiirdiistdrabbiide iiv svsselsättningsproblem - med ett undiintiig. Fridiifors.där det föreligger stora problem. mångii hiill inom ifriigiivii- 234 rande regioner söker företiigiirbetskriift. Det borde med andrii ord inte viUii omöjligtatt locka nvii industrier till de nedliiggningsdriibbiide orteriiii. Södra Skogsägarnas svårigheter hartidigiire redovisats vid riksdiigens den behandling av frågan omstatligt deliigarskiip och fiiiiinsiell rekonstruktion iiv j) ..- niy koncernen , Hiirefter hiir det intriiffiit betydiinde positivii föriindringiirav bl, a, avsåttningsmiijlighcteriiii fiir niiissii. piipper och Skopsindustrin sågade triivaror, , . Situationen är således inte alltigenom mörk och dyster,Utnyttjiis emellertid inte nu rådande konjunkturliigc till en rekonstruktion ärrisken påtaglig att koncernens framtid sätts på spel. När det galler frågan om den svaga råvarutillförseln, somdock har förbättrats . vill jag understryka följande. Under förutsättning av att företiigets beslut omgenomförande iiv strukturförändringar kiin ske på sådant sätt iittskogsägarnii, som innehar ägarmajoriteten i bolaget - staten hiir ju avaktiernii -, får en god framtidstro beträffande boliigets positiva utvecklingbör det också liggii i deras intresse att göra ytterligare ansträngningar attmedverkii till erforderlig tillförsel av råvara. Reservationerna 2 och 4 innebär att niiiii vill flyttafram positioneriiii för en planekonomi. Reservanterna gör ett försök iitt slätaöver sinii sociiilistiskii planekonoiniska syften genom att sägii att det föriill del inte är frågii om någon detaljplanering för de enskilda företagen. Vi avvisar dessa tankegångiir. Inte någonstans hiir detvisat sig iitt stiiten bättre än företagen har kunniit bedöma utvecklingen. Jagskiill giirna medge att vissa företag inte alltid lyckas speciellt väl. men pådet stora lieki tiiget iir svensk industri långt framme i sinafriimtidsbedömningiir. Att som reserviinterna föreslår överlåta denövergripande planeringen åt stiit och myndigheter vore minst sagt allvarligt.Den tröghet och beslutsvånda som då skulle rådii skulle enligt vår uppfattningskilda helii samhället. Det vore iitt fjiirrblockerii hela utvecklingen inomskogsindustrin. Detta illustreras på ett utmärkt siitt i försliiget ominriittiindct av ett strukturboliig. Först vill socialdemokriiternii iivviiktiieventuellii nedliigg-ningar inom skogsnäringen. Detta kostiir storii pengar.Men diirtill vill niiin genom ett strukturbolag kaniilisera tillgiingligiiresurser till de deliir iiv branschen som är framtidsinriktiide och expiinsiva.Det iir svårt iitt första logiken i detta, I reservation 5 sägs problemens lösning vara övergripiindeekonomiska styrmedel och skogsvårdsavgifter. Industriministern hiir nyssiiigiiende kommenterat detta. Lika litet som vi tror på planekonomi iföretiigen, likii litet tror vi på planekonomi i skogsbruket. Grunden för allskogsskötsel måste vara en skogspolitik utformad så att ett uthålligt skogsbrukskiill kiiniiii bedrivas och att det för skogsägaren finns ettlönsamhetskriteriuin, Jiig vill hänvisa till att regeringen har tillsiitt enutredning om industrins råviirufor-sörjning, I reservation nr 6 föreslås en beredskapsliigstiftning,Jiig vill hiinvisii till jordbruksutskottets inställning i denna frågii och diirutöver tilliiggii att skvldighet för skogsägare att avverka, utöver vad som kiin åliiggiis honom 235 Nr 147 inom riiinen för skogsvårdsliigen.i priiktikcn innebiir iitt vissii skogsiigiire. Tisdaen den ''' sjiilwerksiimniii. tvingiis awcrkii till priser som f. n. råder, oiivsett 7() m;ij 19S0 dessii priser iir liögii ellerlågii. Jag tycker iitt försliiget om beredskiipsliigstiftning hiir mycket litet iittgöiii Skossindustrin ''' '" '' syssliir med i ett demokriitiskt siimhiillc. ffj IP lagstiftningen är tiiiikt iitt iiiiviiiidiis inte i krig eller krigsfiuii utan i Vadsom behövs är niiturligtvis att iilki som iirbetiirinom hiintcringen, inte minst skogsägarna, får en tro . Det behövsbiittre virkespriser och en bättre lönsiimhet i skogsbruket. Då får vi en iinnueflektiviire skogsskötsel och ännu biittre tillviixt. Det sociiildemokratiskatorsliigct skulle innebära att skogsniiringen som helhet måhiindii sågar iivden gren den sitter på. och det vill vi inte viira med om. Med det siigdii yrkiir jag avslag påreserviitioneriiii 1, 2, 3. 5 och 6 och bifall till utskottets hemstiilliin, Ett iiv de bruk som liiggii ned iir Emsfors bruk i Kiiliiiiir liin, Nedliiggningsbeslulelär inte betingiit iiv råvarubrist. Beslutet är inte betingiit iiv en omoderniiiiliiggning. Det iir inte betingiit iiv brist på arbetskriift. Det iir intebetingiit iiv produktion iiv icke efterfrågiide produkter, Nedliiggiiingen iiricke betingiid iiv en fiiraldriid, omodern produkt. Men nedläggningen beror på kostniider f(>r utvecklingiiv nvii produkter, en kiinske inte fullgod miirkiiiidsföring och diirigenoinförstiirktii ekonomiska problem samt som en extrii och slutlig anledning:nuviiriinde iigiire, Södrii Skogsiigarnii, ämnar inte liingre sysslii medvidareutveckling och förädling, Finpappersbruken skall få strykii på foten för storii ochtyngre enheter. Det är beklagligt. Det är sorgligt om så får ske, och det iirdet av flerii skiil, Ansvarskänniiiide och skicklig personiil blir utiin jobb.Siimhällen mister sin livskriift. Flvttliissen får rullii. Siimhiilleligii ochsociiilii icke öiiskviirdii konsekvenser uppstår. Då frågiir iiiiin sig: V;id beror iillt detta pii? Ärdetplaner som sliigit fel? Är utvecklingen förutbestiimd och omöjlig iitt iindriipå? Ja, finns det ingen långsiktig pliinering kiin det gå på detta siitt. Ochdet finns ingen långsiktig pliinering. trots alla fina ord. Jag har redan nämnt att Emsfiirs bruk iir ett ptippersbruksom syssliit med vidiireutvecklingoch experiment fiir iitt tii fram nviiprodukter, Sådiint kostiir naturligtvis pengiir, 1 Emsfors hiir bl, a,instiilleriits ny utrustning med mångsidighet och flexibilitet, Miin hiirtiigit friim nyii olikii piipperssorter som kan användas i ett brett sortimentiiv behov. Och det iir sådant som det iimiiirs sägs iir svensk industrisfriimtid, som giiller industridepiirtcmentet, till arets budgetproposition sägsdet omindustriutvecklingen bl, it, att det kriivs utveckling och industriell 236 förnyelse för att vidniiikthålliioch ökii svensk industris internationellii Det siigs iitt det kriivs lansering av nyii produkter tor Nr 147 svensktnäringslivs framtida utveckling. Det siigs iitt niiringslivcts konkur- den reiiskriift i hög grad är beroende av fiHtgående produktut\eckling i 2() niitj 1980 företagen.Det siigs titt nyii produkter iir iiv vitiil betydelse liir cxistcriinde Det behövs projektidéer och ny teknik. Vi lämnar ju dessutom bidriig till styrelsen fiir tekniskutveckling, till ,,, p uppfinnare, till utveckliiigsboliig och fonderliir iitt friiinjii innoviitioner och idéer och för iitt de skiill omsiittas ipraktisk och konkret hiindling. Just det som iinförts iiv industridcpiirteinentet ochregeringen hiir varit motivet för verksiimheten vid Emsfors under seniire år.De fiirlustar iiiiin hiift medan experiment och utveckling pågått säg iiiiinslutet pii, niir iiiiui fick besked om nedläggning. Om staten - och diirmedregeringen - som 40-procentigdeliigare i incdverkiir tilloch inte motverkar en nedliiggning iiv Emsfors går niiiii tviirtemotregeringens cgiiii riktlinjer fiir industri- och näringslivsutvecklingcii ihiiidct, Miin går också tviirteinot en vettig iirbetsniiirkiiiidspolitik ochemot löntiigiirintrcsset, som hiir primärt iir iitt sysselsiittningeii skalliippriitthtilliis, Miin går tviirteinot en regioiiiilpolitik som skall slåviikt om småorter och mindre fiircliigsenheter. Det iir också min mening iitt industrinskiill vidiireföriidlii. utveckla och lansera nya produkter, Sadiin verksiimhetskiill främjiis. Men niiiii kiin understundom stiillii sig frågande till svenskskogsindustri och till hur den arbetiir. Låt mig exemplifiera detta. Vi avverkiir skog, och vi tiiiiisjiortenir tungii siikertill bruken. Vi hiir debatter om kiilhyggen och besprutning i skogen och ominiljiiförstiiring vid niiissii- och piipperstillverkningen. iitt visiiljer det piipper vi produccriit på export för . Det köps iiven industri nere i Europii som med en inte iilltfiir kompliceiiid niiiskinstryker på ett liick på piipperct. Det blir ett s. k. specialpapper som sediinsiiljs för , per kilo, Alltsii hiir ocksii den industrin tjiiniir , perkilo på det här pappret, Dettii piipper säljs sediin till ett iiiniiitföretiig. som beliigger det med en iiniiiin kcmikiilie eller folie i eninaskiu. och så säljer iiiiui det för kanske , per kilo. Det piipper somkom från vårii skogiir och från vårii fiibriker och som vi hiir gjort sådiuiiienornui insiitser för iitt friimstiillii fiir vi inte ut iiierii för iin viiden iitliindsk vidiireförädliire kiin få. - Mitt exempel kiin tyckas viUii litetprovokiitivt, men det kanske iindå iir tiinkviirt, Betriiffiinde Södrii Skogsiigiirniis pliiner för Einsfiirstycks i viirje fiill inte de (iverläggningiir om fiirtsiitt drift somfiickföreiiingen hiift hii synbarligen påverkat företaget. Kommunen har hellerinte fått några nva signiiler. Företaget verkiir stå fiist vid sin mening, iittbruket inte iir lönsiinit och inte har varit det och attdiirför 24(1 iinstiillda skiill bort. hiir mötts iiv samniiibesked. Det som riksdiigen siide förrii året, niir företiigettillfiirdes 500 miljoner från stiiten, hiir liksom inte nått fiiiin till toretiigsledningcn, Pcngiiniiiiiiiddc fram och togs emot, men inte uttiiliindeiiii om tryggad sysselsiittning, beiiktiinde iiv siimliiillsckonomiskii iispekter os\'. Och jiig \ill siittiiett frågetecken också fiir om iiulustriininister Äslings uttiiliiiiden omföretiigets 237 Nr 147 sociala iinsvar för sysselsiittningoch för orter som iir beroende iiv företiiget Tisdi"en den Södrii Skogsiigiirnii liiir nått friim eller om det viir iiieningenatt tolkningen 20 miii 1980 '''"' '''"'' '''' Nuär det emellertid så att det finns iiiidra intressenter som vill övertii drift Skossindustriit ''-'' 'clsiinihet vid Emsfors. En stor del av personalen skullediirmed kuiiiiii ... la vara kvar. Arbetet med högviirdigproduktion skulle kuniiii fortsiittii. anser iittdet finns så godii avsättningsmöjligheter att bruket skulle kunna bliiiffiirsmiissigt lönsiimt under iiiiniin regi. De iinstiilldiis representiinterhiir Viirit med och gjort upp kalkyler, och niiin har en med intressenten istort sett siinistiimmig uppfattning. Då reser sig frågiin: Skall inan nu få enchiins iitt fortsätta, om det blir ett annat agarengiigemang',' Ja. enförutsättning iir Iiiiturligtvis iitt man kan triiffa en ekonomisk uppgörelsemed nuviirande iigiire. dvs, Södrii Skogsägarnii, Och niiin iir beredd iittbetiilii. men inte hur mycket som helst. Den nuvarande iigiiren begär mycketpengar för iitt liiiniiii ifrån sig det mycket olönsamma Emsfors. som man självkallat det. Man vill hasa mycket iitt kiipet skulle bli omöjligt iittgenomföra. Det giiller kostnader fiir niiirk. lokiiler, maskiner, osiikriifordringiir m, m, Miin vill siiljii så dyrt som möjligt, bit för bit, niiiskinför niiiskin. Det iir strängt företiigsekonomiska och aflarsiniissigiiprinciper som siitts friimst. Den siimhiillsnytta som det skulle innebära omett osliiktiit bruk med personiil och allt finge en ny chiins tycks intevärderiis särskilt högt. Det är sorgligt om och niir det är så. Trots iillt:niiin måste fortsätta budgivning och förhandling, dock med tiinke på iitt dethiistar. Utan konkretii beslut försvinner sniirt den personiil inyckelbefiittning som skulle kunna möjliggöra en fortsatt produktion. Kortsiktigt ekonomiskt tiinkande får intebestiimniii. Det giiller nu om någonsin ett ansvar för både företag ochsamhälle. Det giiller jobben för i det här konkreta fallet 160 personer i ettrekonstruerat bruk i ett samhälle med en endii industri. Det giiller i hög gradockså ansviiret för den som förctriider en aktiepost på 40 '/c i enindustrikoncern. I reserviition nr I i niiringsutskottetsbetiinkiinde 47 understryks det stora ansvar som viliir på och Siimhiillet niir det giiller ett iintiil bruk och bruksorter. Detunderstryks iitt de iiviseriide nedliiggningariia inte bör ske utiin iitt enöversyn görs iiv gällande planer för att beslut skall kunna fiittas på basis aven helhetssyn på skogsindustrins utveckling. Ett beslut i en sådan riktning skulle bl.a. ge dem som arbetar med Emsfors bruks framtid möjligheter iitt verka för enny och siikrare friimtid. Jiig vill diirför. fru talman, yrkii bifall tillreservation nr 1. Jiig skiill biirjii med att citerii urniiringsutskottets betänkiinde . Citatet lyder: "Utskottet vill uiiderstrykii att ettiivgöriinde motiv för det storii statliga engiigeniiiiiget i skogsiigiireföretagen iir omsorgenom sysselsättningen och utvecklingen på de orter som iir beroende iiv dessa företiig."" 238 Detta var alltså ett uttiiliinde av niiringsutskottet förrii året. uttaliinderiksdiigen också anslöt sig till vid behiindlingen av propositionen Nr 147 om statensmedverkiin i skogsiigiirföretiigen. Deiniii riksdiigens viljeyttring Tisdiigen den Vid liisningeii iiv niiringsutskottets betiinkiinde tor i ärfinner 20 niiij 1980 man iittnäringsutskottet har understrukit detta ytterligare. Jiig kan emellertid inte fiiniii iitt deiiedliiggniiigspliincr som Sodrii Sko{!sinditstrin, planeriithelt iiverensstämmer med vad riksdiigen uttiiliidc ni. m. förrii året. Om deiiviseriide nedliiggningspliiiieriiii skulle bli en verklighet inom denpliineriide tidrymden, skulle det innebiira föriidiiiidc \cikniiig;ii i en delav de berördii orterna. Flera av de nedliiggiiingshotiide torctagcn iirniiniligen beliigiiii i orter som hiir vuxit upp kring företagen, Oftii riirdet sig om orter i ren glesbygd, som inte ger någrii större möjligheter tilliilteriiiitiv sysselsättning. Många småbrukiire i bygden iirbetiir ocksii viddcssii föietag. Det iir alltså frågii om miiiiniskors möjligheter tilliirbete. om inöjlighc-teriiii för bygder iitt överlevii. Det är viktigiiregioiiiilpolifiskii fiiigor, men tyvärr måste jiig siigii iitt det inte gåriitt spårii mycket iiv rcgioiuilpolitiskt tiinkiiiide bakom de försliig tillnedliiggningiir iiv olikii företiig som liiir presenterats. Om det skulle variiså iitt gjordii rent företiigsekonomiska bedömiiingiir fårfiillii iivgöranden niir det giiller en bygds vara eller inte viirti kommer detatt få siimliiillsckonomiskii och sociiilii konsekvenser som iir mångdubbeltstörre iniitt med ekonomiskt ni iitt iin vissii insatser som behövs för iittriiddii iiiretiigcii eller i viirje fiill f(irdriijii nedUiggningiir. Diirtill koinmer naturligtvis iilhi de problem som integiir iitt iniitii i ekonomiska matt. Enskilda orter och medborgiire får inteiitsiittas fiir sadiiiiii hiir påfrestningiir. Dessutom iir stiiten i detspeciellii fiill jiig iivser till 40 '/r deliigare, och i en sådiinsituiitioii, nieniir jiig. måste staten viUii med och medverkii till godiilösningar. Vi vet iitt man niiiste iicccpterii \issii strukturella förändringar, men dendiskussion som under seinire är hiir förts om skogsindustrins problem och omvilkii åtgiirder som erfordriis för iitt trygga sysselsättningen i berördiiorter visar också iitt det - om iiiiin skall kunnii bedriva en deceiitralistiskregioniilpolitik - iir griindliiggiindc för Siiinhiillets insatser att miinbaserar besluten på kriterier som tiir hiinsyn just till de problem som finns iolika kominuner och inte biuii giir efter geogiiifisk beliigenhet, Jiig menarockså iitt vi måste få en probleniiinpiissiid regioiiiilpolitik, där olikiikriterier, såsom befolkningsunderliig, iirbetslöshet, iirbetslöshet sedd överen liingre period, åldersstruktur och iiiiringsstruktiir, bestämmer kommunensplacering i stiidområde, Niir det giiller Fridiifors och de problem som vi hiir ochskulle fii i om de här iiedliiggningspliinernii skulle siittiis i \erket - och särskilt om de skulle siittas i verket rediin den I iiinuiiri 1981 - hiir \i, ledamöter från och liin, viickt motion 1415, Vi sade diir iitt det, iiven om utveckling iiv det hiir shiget iir ofrånkonilig och måste iiccepteras, ändå finns vissa gränser niiin inte k;in övertriidii. Vi iintörde.att exempelvis beslut om nedliiggning iiv Fridiifors Bruk skulle fii sådiiiiii konsekvenser om det verkställdes att problemen skulle överskrida gränsen '-"'9 Nr 147 för det vi kiin iicccpterii. Detiir ett företiig som iir beliiget i en liten ort. Tisdagenden 'i"" uppbyggd kringföretiiget. och koinniunen hiir en besviirlig iirbetsiiiiirk- 20 niirj 1980 nad. Även 0111 vi gör stora insiitser för iitt få crsiittningsindustrier vet vi niiniligen iitt det inte stårföretiigiire och kiiiickiir på dörren hos kommimiil- /;; ni, rådet och ber iitt få etableriiiivii industrier - siirskilt inte med jobb för flerii hundraanstiilldii, som skulle stiilliis utiin iirbete vid en nedliiggning iiv Fr i dafors. Vi Siide också i motionen iitt eftersom staten med fiirraårets beslut iir till 4t) % delägare måste stiitsniiikterna tii initiiitiv föriitt riiddii fortsiitt drift. Vi sade också iitt det siikcrt finns olikaviigiir iitt betriidii. Vi giiv i motionen ett exempel: Man skulle kuniiiiinriitta en fiiiid, viirs storlek kiin diskuteriis, och staten skulletillskjuta vissii belopp. Eftersom det vid dettii bruk pågår en produktutveckling,borde det finntis intresse för iitt satsa vidare på denna, Dettii hiir senareockså diskuterats inom liinsstyrelsen i . En enig länsstyrelsehar beträffande de nedliiggningshotiide företagen i liinet Siigt iitt niiinmåste se till att stiiten triider in. så iitt en nedläggning inte kommer attske pä det siitt som aviseriits, Närdet sediin giiller utskottets behiindling iiv de olikiimotioner som viickts noterar jag med intresse utskottets skrivningar.Inledningsvis sade jiig iitt utskottet understrukit sitt tidigare uttiiliinde.som iinslöt sig till . Utskottet friimhåller iittföretiigen i siiinråd med de iinstiilldii bör görii en översyn iiv giillandcplaner och undersökii möjligheternii till fortsiitt drift vid hotade enheter.Resultatet av dettii iirbete skiill ligga till grund för vidare beslut ifrågiin. Utöver detta tycker jag iitt det också finns iinledning att tittalitet grand på den framtida utvecklingen och se efter huruvida det exempelvisiir riktigt att tiinmertriuisporteriiii gar från lan, från Blekingelän och ner till för att diir sågiis upp. Jag frågar mig omdetta är företagsekonomiskt, samhiillsekonomiskt och regioniilpolitiskt riktigtoch försvarbart, Åven en sådiin fråga, incniir jiig. bör komma in i bilden viden översyn. Utskottet siiger liksom fiirrii året att beslut omoundgiingligii omstiillningiir och nedläggningar måste ske med hänsynstagandetill verkningiirnii för de anstiillda och för berörda kommuner. Här vill jagytterligiire siigii iitt det inte iir så lätt att få ersiittningsindustrier.Det hiir förut visiit sig att dessa verksiiniheter oftii finns i kommuner somförut har problem. Industriministernär inte inne i kiimniiiren f, n,, men han siide tidigiire i interpellationsdebiitten att hiin iinsviiriir fiir stiitens engiigeniiing iSödra Skogsägarnii och NCB, och det är riktigt, Diirtill hiir industriininistern isitt departement också ansvaret för regioniilpolitiken. Detta biir ledii fram tillatt industriininistern medverkiir till att det blir ett sådiin ekonomiskt stöd som behövs för att dessa företiig skiill kunna utvecklii de verksiiniheter de bedriver. Det blir i så fiill en period då miin kan la friini ett resultat ochbättre kan bedöma utvecklingen iiv verksiimheten för framtiden,. Jag tvcker att det iir nödvändigt iitt framhålla dessa siiker, och jiig har 240 naturligtvis giiriiii sett attindustriministern varit niirvarande. så iitt vi hiide kunnat fåen diskussion om just detta. Jag kan inte komma ifrån att vi Nr 147 riksdagsledamötersom fiittade detta beslut liksom departementet har den Vi kiin inte åse att man bara lägger ned olika 20 mai 1980 verksamheterför att sedan låt mig säga ur en annan kassa tii erforderliga medel föratt få nya verksamheter och diirigenoin försöka återställa Skossindustrin stabiliteten och komma ifrån problemen. Det siittet att ageratror jag blir betydligt dyrare, och det medför att det blir svårare förberörda områden. Jag vill avsluta mitt anförande med att föra framytterligare några synpunkter, men eftersom vi haft en omfattandeinterpellationsdebatt i de här frågorna går jag inte in på någrii detaljer -dem har vi ju redan tidigare diskuterat så mycket i kammaren. Jag sade att jag tycker det ärvärdefullt att man i de här diskussionerna också tar med något som inte tas mednår de ekonomiska kalkylerna görs upp men som ändå bör väga tungt på ettföretags plussida. Jag syftar på det positiva i att de anställda och helabygden engagerar sig så som man har gjort kring företagen i osv,, för att de företag som ger bygden liv och arbete även iframtiden skall utvecklas och kunna ge människorna arbete, 1 närpersonligt engagemang efterlyses tycker jag det bör vara värdefullt att ta varapå det som ligger i att människor kämpar vidare och inte ger upp. Det voreolyckligt om vi inte observerade detta och det ansvar för sin bygd som dessamänniskor visar genom att de själva vill aktivt medverka i arbetet med attskapa trygghet både för sig själva och för sin omgivning.