prot · G30948 · 1979-12-31 00:00:00 — , se på eller stålindustri.Där finns ett intimt samarbete mellan tillverkare och beställare, i en del fallgenom ett gemensamt ägarintresse. Liknande förhållanden kan vi se på mångaandra håll i världen. är det statsmakterna som driver pä dennasamverkan, som tar initiativ och som tar ledningen i hela samhällets intresse.Det är bara genom att på detta sätt skaffa sig en inträdesbiljett tillmarknaden som man kan fä volymer i produktionen som ger konkurrenskraftigapriser. Det är detta som jag har som min slutsats för de insatser som jag villatt samhället nu skall göra för den utsatta ulrustningsindustrin. Industriministern säger vidare att mitt exempel pä ASSLsupphandling av pappersmaskin är ett mindre väl valt exempel, ty, heter det isvaret, en stor del av den totala ordersumman hamnar hos svenska leverantörereller entreprenörer. Även pä denna punkt visar industriministern att han inteinser eller förstår problemet. Jag vill gä så långt att jag vill säga att genomatt skriva så i interpellafionssvaret har visat att hanmissuppfattat vad del rör sig om. Verkligheten är ju den att de svenskatillverkarna, i detta fall främst Mekaniska Werkstad, fär de urteknisk synpunkt minsl intressanta och minst utvecklingsbara delarna, nämligenpappersmaskinens torkparli. Men själva maskinen blir utländsk. Det blir enutländsk leverantör som fär en referensanläggning atl visa upp. Del blir enutländsk leverantör som kan visa att man besitter kunnandet och tekniken och -del är vikligt - som med hjälp av denna nya anläggning kan ro hem framtidaorder. Att som underleverantör tillverka tekniskt sett mindre intressantadelar stärker i delta fall icke KMW:s ställning pä marknaden. Jag vill fräga industriministern: det verkligen såindustriminisiern tänker sig den svenska ulrustningsindustrins framlid,nämligen atl vara mindre kvalificerad legotillverkare åt utländskakonstruktörer och leverantörer? Är det verkligen sä, ? Genomgående i industriministerns svar är passiviteten ochtilltron till att de enskilda företagen själva kan klara detta problem. Menverkligheten visar ju alt det inte fungerar sä. Den samverkan som är nödvändigkommer inte lill stånd av sig själv. Det enda som industriministern talar om äratt regeringen avser all föra en ekonomisk politik som syftar till enkonkurrenskraftig industri. Men vad den ekonomiska polifiken har lett till harvi dystert fått erfara. ekonomiska situation är allt annat änmunter. Nej, fallet med ASSLs nya pappersmaskin är icke unikt. Vistår inför en utveckling som kräver stora investeringar i vår basindustri, enavsevärd förnyelse av vår produktionsapparat. Inom skogs- och massaindustrin,på stälsidan och inom våra övriga basindustrier ser vi hur en ny teknikför åtskilliga tiotal miljarder är nödvändig . Jag vill hävda attdet vore ingenting mindre än en industripolitisk skandal, om dessainvesteringar sker som den svenska utrustningsindustrin tynar bortoch dör. Jag vel att industriministern har fått informationerom situationen i den svenska ulrustningsindustrin och alt han därför bör varaväl insatt i de förhållanden som många företag har. Jag vel att de fackligaorganisationerna på eget initiativ har varit hos industriministern ochinformerat honom om läget i . Men även andra företag inomulrustningsindustrin har stora problem, t. ex. Sunds Defibrator, Arbräoch . I Morgårdshammar, som tillverkar valsverk, förhandlar mannu för andra gängen om friställningar. Man skär ner arbetskraften påtjänstemannasidan, och man drar bl. a. ner personalen kraftigt påutvecklingsavdelningen. När det gäller vet vi att detidigare ägarna av denna industri - när de nu bygger ut sin anläggning i Aitik- avser att köpa utrustning, inte frän det tidigare ägda företagel, utan enligtde uppgifter som jag har fält avser man att gä till andra leverantörer. mig slippa att höra det nu i svar! - uteefter utländska firmors möjligheter och deras rätl att verka här. Inte hellerär jag ute efter att stoppa ett bättre nordiskt industrisamarbete - utan detjag talar för är att den svenska utrustningsindustrin måste ha sin chans ochsina möjligheler. häller den industrin på att slås ut, och de utländskakonkurrenterna har av olika orsaker - det finns många - blivit sä dominerandeoch byggt upp ett sådant kontaktnät att den svenska industrin inte kommer in påmarknaden. Då har man den här svåra situationen: Får man inga order, har maninga referensanläggningar att visa upp, och har man inga referensanläggningarnär kunden kommer, får man heller inga betydande order när det gäller justsystemen bakom de olika anläggningarna. Därför är det beklagligt att t. ex. KMWinte fick ASSI-ordern när det gäller tekniken för det system som skulleanvändas. Det är ingenfing unikt atl en nation stöttarutvecklingsarbetet inom industrin. Jag hävdar således att vi mäste fä en aktivare politik pädetta område, att samhället måste la initiativet fill en samverkan mellanbasindustrin och utrustningsindustrin. Jag tycker att industriminisiern bordefinna del naturligt att ta iniliafivet lill en genomgång av vår basindustrisinvesteringsplaner och utvecklingsplaner på och ställa resultatetav detta mot kapaciteten och kunnandet inom utrustningsindustrin. Jag vill gärna skicka med detta. Om sätter igäng ett sådant arbete och låter folk gä igenom den svenskautrustningsindustrin med dessa utgångspunkter, får det snart redovisat ochåterkommer lill med förslag lill statliga åtgärder för att stärkajust utrustningsindustrins ställning, lovar jag alt den socialdemokratiskariksdagsgruppen kommer att välvilligt se pä sädana förslag. Vi vill ha ensamverkan, ett samarbete mellan beställare och tillverkare. Ett samarbetemellan olika enskilda tillverkare pä större projekt skulle också bli naturligt.Dä får vi en grund för alt bedöma vilka utvecklingsinsatser som är nödvändiga iutrustningsindustrin. I interpellationssvaret antyder industriministerningenting om en sådan offensiv, ett sådant framåtsyftande arbete. Jag villdärför fråga : Om tillverkningen av utrustning för basindustrierna Om tillverkningen av utrustning för basindustrierna Ärverkligen inte landets industriminister beredd alt la någol enda initiativ iden riktningen? Först vill jag säga att jag delar ThagePetersons oro för den här delen av vår verkstadsindustri. Den är en viktig basför den industriella och tekniska utvecklingen här i landet. Men vi harsamtidigt elt ansvar gentemot processindustrins och utrustningsindustrinskunder atl inte låta styra in denna industri mot en utveckling som skulleinnebära alt svensk industri inte fick den tekniska förnyelse som ändå en frihandel med teknik och utrustning innebär. Jag vill tillägga alt del finns slora områden där svenskulrustningsindustri expanderar och erövrar marknadsandelar samt leder dentekniska utvecklingen. har fokuserat intresset framför alltlill den industri som producerar utrustning för skogsindustrin. Tyvärr haromständigheterna gjort att den industrin inte kunnat spela den här rollen undersenare år. Jag vill gärna säga att jag självfallet i det arbete medkartläggning av svensk skogsindustri som f. n. pågar i industridepartementethaft samma tankar som pä att kombinera den här översynen avstrukturåtgärder och inlegrationssträvanden med en analys av vad detta har förbetydelse för svensk utrustningsindustri. Men jag är inte beredd att medverkatill att avskärma oss frän vad som händer utomlands. Den aktuella statistikenkan vara ett gott underlag för det omdömet. Enligt den statistik som ärtillgänglig har exporten av maskiner ökatmed jämfört med motsvarande rid . Importen har ökat med 14 %under samma tid. har orderstocken inom maskinindustrin vuxit. Skallman döma av den här utvecklingen har alllsä svensk maskinindustri inte gåtttillbaka eller förlorat marknadsandelar, utan den har tvärtom gäll framåtjämfört med den utländska industrin. Jag blir emellertid gång efter annan påmind om dessaproblem inte bara av utan också, som antydde, vidsamtal med facket och framför allt kanske genom fortlöpande kontakter medföretag i olika branscher. Det är väl riktigt att svenska tillverkare intesaknar teknik men har haft svårt alt komma ut på marknaden. Framför allt harman i vissa sektorer prismässigt inte varit konkurrenskraffig, vilket är attbeklaga. Fallet Frövifors kan här åberopas som ett bra exempel. Här var del säatl KMV, som säger, fick ordern på torkpartiet, som är denstörre delen av kartongmaskinen, medan en finländsk tillverkare fick ordern päformningsenheten. Jag har ingen anledning att gå in på prisrelationerna ide offerter som förelåg. Men om statsmakterna här på nägot sätt skulle haföreskrivit en bestämd upphandling, skulle det ha inneburil att man hadebrutit mycket gravt mot vad som kan betraktas som goda affärsmässiga principer.Dessutom vill jag betona att ASSLs fackliga organisafioner, som dellog iupphandlingen, var positiva till det sätt pä vilket upphandlingen genomfördes.Man ansåg att detta var det enda rimliga som den affärsmässiga uppgörelsen sågut. Jag tror att vi måste hålla i minnet att om statsmakternager sig in och påverkar enstaka affärsuppgörelser, så har man inte bara tagitett tungt ansvar för företagens egna dispositioner av verksamheten, ulan manhar också gett sig in på en ur handelspolitisk synpunkt synnerligen äventyrligväg. Jag vill börja med att säga atl jag ärtacksam för industriministerns besked alt man i det skogsinduslripolitiskaarbetet också kommer att se på basindustrins maskinutrustning och alt detkanske finns möjligheter att i samband därmed få denna viktigaproduktionssektor närmare belyst. Jag vill tolka det som ett positivt besked. Vi är vidare överens om nödvändigheten av atl vårl land,som är så starkt beroende av att andra länder köper av oss, har en fri handelmed teknik och utrustning. Det är följaktligen inte fråga om något avskärmandefrån utlandet. Det har inte heller framförts några sådana tankar vare sig i mininterpellalion eller i mitt understrykande av att statliga åtgärder bör vidtasför att rädda och hjälpa den svenska utrustningsindustrin och för att skapa ettsamband mellan denna industri och våra basnäringar. Del är alltså, ,mer en fråga om huruvida vår egen ulrustningsindustri skall utarmas ellerinte. I vad sedan gäller ASSLs verksamhet i Frövifors beklagarjag att staten inte gått före och visat atl man kan tro pä den teknik som finnsi den svenska utrustningsindustrin. Vid Mekaniska Werkstad skapadesett antal arbetstillfällen, men den viktigaste bilen, nämligen systemet-teknikenfick inte KMW svara för. Denna politik är ett led i den utarmning av svenskulrustningsindustri som har pågått under flera är. Det är inte något som tillkommit under ochinte heller under tid som industriminister ulan det är en utvecklingsom pågått åtminstone under ett årtionde. Men är och alltså den som man riktar kraven mot. Av lägel inom svenskutrustningsindustri framgår atl del finns anledning att vidta åtgärder.Jag är därför lilet bedrövad över atl inte vill gå så långt som jagönskar i fräga om åtgärder för att få till stånd ett samband mellan vårabasnäringar och våra viktiga utrustningsindustrier. En statistik, , över hela världens köp avstörre pappers- och kartongfabriker är nämligen en dysterläsning för svenskt vidkommande. Inte heller en förteckning över de störrepappersindustriprojekten i är någonuppmuntrande läsning för svensk utrustningsindustri. Jag har gått igenominvestering efter investering i de större pappersindustriprojekten i Sverigeunder och funnit, alt det i huvudsak rör sig om ickesvenska leverantörer till den viktiga tekniken. Det är alltså fråga om en långprocess som inneburit en utarmning av ulrustningsindustrin. Detta är inte något som jag lastar och hansdepartementsledning för. Del är det förhållandet att vi inte varittillräckligt vaksamma pä Om tillverkningen av utrustning för basindustrierna Om tillverkningen av utrustning för basindustrierna dettaområde som gör att jag i min interpellation framfört önskemålet atl skrida till handling och lägga fram några förslag till ålgärder. Tyvärrfick jag inte något positivt svar. Därför undrar jag om inte kundeta jul- och nyårshelgerna på sig för atl ordentligt sätta sig in i dennabransch. Allt är inte frid och fröjd i vårt land, och inomutruslningsindu-strierna har man inte en sådan "helgsitualion" somjag av svar utläser alt han tror att det är inom denna industri.Där finns tvärtom bekymmer, vilket har påpekats både av företagarna och av deanslällda. Jag bedömer att nästan alla industriföretag inom dennasektor har så stora problem att de ser , som ligger framför oss,som ett dystert decennium. Jag är litet överraskad över att industriministerninte finner något oroväckande i utvecklingen på detta område och inte vill göradet som jag har bett honom om, nämligen sälla några dukliga människor påuppgiften atl sä snabbt som möjligt göra en karlläggning och komma tillbakatill med förslag lill åtgärder. Vi har ett gemensamt syfte: atl räddasysselsättningen, att rädda det kunnande och den höga teknologi som vi har i desvenska utruslningsföretagen. Det lyckerjag alt vi borde slå vakt om. Men däfår man inte sitta sä stilla och ta det sä lugnt som gör. Jag är naturligtvis intresserad av att fåThage medverkan i de åtgärder för att rusta upp denna industri somkan bli aktuella. kan ju med sina goda kontakter göra sig välinformerad om de kommersiella förutsättningar som förelåg för vidupphandlingen i Frövifors. Eftersom jag är förhindrad alt här offentligt nämnarelationerna i offerterna skulle jag vilja uppmana att privatinformera sig härom. Dä kommer han atl finna att det inte finns något underlagför att kräva att staten skulle ha föreskrivit en annan förhandlingsordning förASSLs räkning. Dess värre är situationen denna. Jag tror att Thagé tecknar en väl pessimistiskbild. Det är riktigt att i den utbyggnad som har skett när detgäller pappers- och massamaskinernas torkparfi etc. har svenska leverantörerinte kunnat rosa marknaden. Men när del gäller råvaruhanteringen i deninternationella skogsindustrin inkl. den svenska, när det gäller utvecklandetav den termomekaniska teknologin etc. är svensk industri fortfarande marknadsledandeoch har i väsentliga avseenden lett den tekniska utvecklingen. Det finns alltsåljuspunkter trots allt, och vi skall inte blunda fördem. Men vi skallnaturligtvis inte, det har rätl i, slå oss till ro. Därför harvi också från industridepartementets sida tagit inifialiv för att försökaflytta fram posifionerna. Genom alt ge ett speciellt stöd och introducera enform av projektexport, genom alt systematisera samverkan mellan vår råvarubaseradebasindustri och våra maskintillverkare kan vi öka vår tekniska kompetens ochvår internationella konkurrenskraft. Här finns alltså åtgärder på gång, och jag lycker attThage skall notera dem. Om vi kan klara vår allmänna ekonomiskaulveckling och därmed vårallmänna konkurrenskraft, finns det ingen anledning till alltför pessimistiskatongångar när det gäller vår ulrustningsindustri. Det finns, vilket jag är medvelen om attindustriministern känner till, en stark internationell prispress frän de storajättarna ute på världsmarknaden. De har ingen önskan att de svenskautrustningsföretagen, allra minst KMV, skall fä referensanläggningar att visaupp. Det är därför som jag i min interpellation har krävt atl industriministernskall lägga fram förslag om statliga insatser. Jag har ställt mig frågan: Hurskall vi i kunna hävda oss, om inte ens staten vågar satsa på svenskproduktutveckling? Jag menar att staten borde stötta svenskutrustningsindustri så att vi får order, referensanläggningar och därmed störrechanser pä världsmarknaden. Detta motsäger inte atl de statliga företagen skallvara effektiva och att de svenska basindustrierna självfallet skall ha bästamöjliga teknik - detta är åtgärder mer för att värna industrin och desvenska basnäringarna. Vi har kunnandet och erfarenheterna inom dennaindustrigren. Här ligger flera av våra förelag pä världstopp när det gällerkonstrukfion och maskinbyggnad. Men det är länge sedan många av dem fickriktigt stora order. De utländska leverantörerna är helt dominerande pä densvenska marknaden. I vissa fall har de av den. Debatten har bekräftat en sak, nämligen altindustriministern håller på all fundera över lägel - det noterar jag medtillfredsställelse - men jag tycker inte att det är tillräckligt. Skall vikunna rädda utrustningsindustrin och därmed utveckla våra basnäringar bör manha en planering i det arbetet, för atl sedan komma fram lill de ålgärder som ärnödvändiga för alt skydda denna industrigren. Om sysselsättningsproblemen i och Överläggningen var härmed avslutad. § 8 Om sysselsättningsproblemen i ochSjuhäradsbygden Industriministern ordet för aU i ett sammanhang besvara dels de den 15 resp. anmäldainterpellationerna 1979/80:64 av Lennan Brunander (c) och 1979/80:76 avMarie-Ann (vpk), dels en anmälda fråga 1979/80:127 av Hans Nyhage (m). har frågat mig om jag haruppmärksammat den prekära situation som i och hamnati samt Om sysselsättningsproblemen i och vilkaåtgärder jag avser att vidta. har frågat mig dels vilka omedelbarainiliativ jag är beredd att ta för atl rädda sysselsättningen vid iViskafors, dels vilka ålgärderjag anser nödvändiga för att sysselsättningenvid företag belägna i inte skall vara beroende av beslut fattade iandra länder, med andra lagar och utan någon insyn eller påverkansmöjligheterfrån svenskt håll. Hans Nyhage har frågat arbetsmarknadsministern vilkaålgärder han avser vidta för att så långt möjligt motverka och komma till rättamed de allvarliga sysselsättningsproblem som blir en följd av omfattandefriställningar vid . Frågan har överlämnats till mig. Jagbesvarar interpellationerna och frågan i ett sammanhang. Enligt vad jag har erfarit räknar ledningen förFirestone-Viskafors AB med atl företaget under innevarande år, liksom denärmast föregående åren, skall uppvisa betydande förluster. Mol denna bakgrundkallade förelagsledningen de fackliga organisationerna inom företaget lillMBL-förhandlingar rörande företagets situation . Samtidigtinformerades jag om läget. MBL-förhandlingarna har därefter ajournerats ochskall återupptas . Enligt vad jag vidare har erfarit bedriver de fackligaorganisafionerna inom företaget, länsmyndigheterna samt utvecklingsfonden f. n.ett intensivt utredningsarbete för att finna konstruktiva möjligheler attförbättra förutsättningarna för företagets verksamhet. I avvaktan pä resultaten av della utredningsarbete samt påde fortsatta MBL-förhandlingarna är jag f. n. inte beredd att ytterligarekommentera situationen inom svenska dotterbolag. Jag kommer dock altnära följa den fortsatta utvecklingen. Som svar på andra delfrågakonstaterar jag alt ullandsägda svenska bolag här i landet rättsligt settbetraktas på samma sätt som svenskägda bolag. Vidare gäller att utlänningar ochutländska företag, som bedriver näringsverksamhet här, i sin verksamhet ärunderkastade svensk lagstiftning och svenska myndigheters beslut. a. att den svenska arbetslagstiftningen - däribland anslällningsskyddslagen- gäller på samma sätt som när svenska företag bedriver verksamhet och haranställd personal. Förhållandet är i princip delsamma beträffande dekollektivavtal som sluts mellan arbetsmarknadens parter. LENNARTBRUNANDER (c): Jag skall tacka industriministern för svaret.Det innehöll kanske inte så mycket om sådana åtgärder som jag hade hoppats på.Det ligger kanske i sakens natur att del är pä det sättet. Vikligt är dock altindustriministern följer den här frågan med intresse och är beredd att vidta deåtgärder som kommer alt krävas när det jobb som görs är gjort. som det är fräga om - i Viskaforsoch - är äldsta gummifabrik och grundades . 1966övertog aktiemajoriteten i gummifabrik, som då hade 900 anställda.När satsade på detta företag, utvecklade man även planer. Redan 1969var en fabrik färdig i , som man då tänkte skulle fä 800 anslällda. Detinnebar atl denna koncern skulle ha givit betydligt över 1 500arbetstillfällen. Detta har dock aldrig blivit verklighet, utan företagel har knappt 1 000 anställda. En satsning av della slag var naturligtvis intressant ochviktig för en bygd som och med dess starka inriktning påteko. Det innebar atl man för denna satsning fick samhälleligt stöd av olikaslag: lokaliseringsbidrag, utbildningsstöd samt visst stöd från kommunen lilltomt och planering av densamma. Detta medför, som jag ser det, att samhället bör kunna ställa krav på företaget all de anställda som jobbar i företagetockså skall ha en chans att få jobb. Det innebär också atl vi i dagi både och har fabriker, som är tekniskt sett väl utrustade ochkonkurrenskraftiga. Från den synpunkten vore det felaktigt alt inte utnyttjadem . Såsom industriministern påpekade pågår ett arbete, därfacket, och utvecklingsfonden undersöker vilka möjligheter somfinns till förändringar av driften för alt på det sättet tryggasysselsättningen. Del bör finnas bra förutsättningar att kunna komma fram tillnågonting. Enligt den redovisning som vi har fått vid kontakter med facketfinns det orsaker till alt lönsamheten har varit dålig. lade man ned en fabrik i , somgjorde industrigummi. Man flyttade över verksamheten lill . Man hoppadesatl man skulle fä med en del av de anställda i Tväåker lill för alt pådet sättet kunna introducera denna verksamhet där. Det blev inte så, utan man ficksälta i gäng tillverkningen med ovan personal. Inte har det börjatfungera tillfredsställande. Det har varil en orsak lill att lönsamheten intevarit vad den borde vara. Ett annat problem i sammanhanget är att det har råttpersonalbrist. Man behöver ca 50 fler anställda än man har. Det har lett tillatt man har fått elt dåligt utnyttjande av tillgängliga resurser. Om alltflyter som det skall kan man göra över 4 000 bildäck per dag, men man har intekommit upp till detta antal. Det är inte så alt man inte har kunnat sälja dessadäck om man hade kunnat få fram dem. I stället har man fått tillgripa övertidför att få fram den mängd däck som man kan sälja. Det är ett dyrbart sätt attbedriva en verksamhei. Det kan naturligtvis tyckas märkligt alt man i ensilualion med arbetslöshet har svårt att rekrytera personal. Det har ocksåpåpekats av facket. Orsakerna härtill tycker jag atl man på nägot sätt bordeförsöka utröna. Man borde vidta åtgärder för att rätta lill det hela. Det ärfaktiskt inte bara som har problem på den punkten ulan ocksåtextilföretagen. som förlusterna har varit stora har ocksåråvarupriserna stigit ganska kraftigt - enligt uppgift - medandäckspriserna inte har stigit med . Ocksä det är en av orsakernalill det hela. Samtliga fackförbund inom förelaget är överens om altrationaliseringar måste göras. I princip är man också överens om hur dessarationaliseringar Om sysselsättningsproblemen i och 0/77 sysselsättningsproblemen i och All det är på del här sättet måsle väl ändå borga för atlden grupp som håller på och jobbar med konsullens hjälp skall kunna visaförutsättningar för fortsatt drift. Företaget och facket, framför allt facket,har därför velat att departementet skulle ta kontakt med företagsledningen iAmerika, så att den inte fattar beslut innan förändringarna redovisas och manhar dem alt la ställning lill. Ur samhällets synpunkt är del också angeläget, tycker jag,all lilla litet grand på beredskapssynpunkter. Vi importerar större delenav de däck som vi nyttjar i vårt land. På i tillverkas dessutomtraktordäck, däck till vagnar och kärror och sådant, och det måste vara entrygghet för oss att ha sådan tillverkning inom landet. Men det finns, som jag ser det, också väldigt storaregionalpolitiska skäl för atl vara vaksam och ta till vara den tillverkningsom har. och har, som jag tidigare sade, starkinriktning på textil, och satsningen på har varit ett sätt atlförsöka bryta ensidigheten. Jämsides med att satsa på utveckling avtextilindustrin är det nödvändigi att de förelag som inte sysslar med sådantillverkning också får stöd sä alt de kan ge sysselsättning. Tekoindustrin i Boras kommun hade 18 500 anställda är1965. har den 6 500.