prot · G30957 · 1979-12-31 00:00:00 — bortsettfrån det vill jag påpeka att det är felaktigt att jämföra en eventuellöverföring av dessa uppgifter till kommuner med de åtgärder som vidtagits fränstatens sida i andra sammanhang, då man fört över uppgifter till kommuner. Somtypexempel på förfarandet från statens sida när det gäller att föra överuppgifter till den kommunala sektorn eller till landstingssektorn kan jag nämnaatt man först tar ett principbeslut och först därefter tar upp förhandlingar -som exempelvis sker nu när det gäller försvarets fredstida sjukvård. Försvaretförhandlar med varje landsting. Det är faktiskt så att vi med statliga pengarbetalar landstingen för de här uppgifterna. Vi överför alltså icke uppgifter,utan vi köper tjänster-i det här fallet från landstingen. Skulle vi välja denväg som man i de här utredningarna har prövat måste det även i det fallet bliså att försvaret köper dessa tjänster från kommunerna. Någon ekonomisk bördaförs alltså icke över på kommunerna. Det är min principiella inställning, skall organisera överföringen så att det blir så rationellt och så billigtsom möjligt. Det är, som jag nämnde i mitt inledande svar på interpellationen,självklart att vi om en åtgärd leder till en ökad kostnad för försvaret intehar något intresse av att välja den vägen. Under sådana förhållanden skall vigivetvis själva handha verksamheten. Men om vi kan göra den rationellare viamedverkan av kommunerna och betalar dem för deras tjänster, förmodar jag attMona rimligtvis inte har något att invända. När det gäller de olika uppgifter som skall handläggas avassistenterna inom ramen för arbetarskyddslagstiftningen osv. har man ävenmöjlighet, fil syvende og sidst här i , att bestämma ambitionsnivån.Det har vi gjort inom andra områden av försvaret när det gäller vissafunktioner. Når det gäller exempelvis den fredsfida sjukvården har rikdag ochregering sagt att denna inte skall vålla några ökade utgifter, vilket innebäratt man föreskrivit en begränsad ambitionsnivå. Jag vill mot denna bakgrund säga att nogöverdriver farhågorna, även om jag har respekt för hennes utomordentligakunskaper i ämnet. Om överföringen av arbetsuppgifter från försvaret till .kommunerna () replik: När det gäller att överföra uppgifter tillkommunerna anser jag inte att några uppgifter är så ringa att man skall bortsefrån deras betydelse. Alla sådana uppgifter bör granskas noga innan man överhuvud taget sätter i gång en diskussion om överföringar. har tidigare tagit ställningtill dessa uppgifter inom hälsovården och sambandet mellan försvarsmakten ochde civila myndigheterna. Man har senast i hälsovårdsstadgeutredningen uttalatsig för ett bibehållande av samma åtskillnad i det avseendet som . Ävenom lagregleringen i stor utsträckning är densamma för dessa områden finns detskillnader när det gäller fillsynen. Det finns många uppgifter som av olikaskäl inte kan läggas över på civila tillsynsmyndigheter. Därför måste försvaretenligt min, enligt många andras och tidigare även enligt mening haen egen fillsynsmyndighet. Annars skulle man i sådana fall av Om överföringen av arbetsuppgifter från försvaret tillkommunerna ansvars-och kompeiensskäl i kommunerna få ha'något slags särskild militärhandläggare pådetta område. Försvarsministern nämnde också landstingen i dettasammanhang. Vad jag diskuterade var egentligen primärkommunerna, inte landstingen.Jag sade från början att jag lämnade sjukvårdsuppgifterna liksom ocksåtandvårdendärhän. Vad jag diskuterar är den allmänna hälsovården, I dennainräknas våserrlligt mycket mer än vad som ingår i det som berör landstingen, allmänna hälsovården inräknas t, ex, personlig hygien, livsmedelshygien,vattenhygien, omgivningshygien, tekniskt arbetarskydd, miljöfrågor,byggnadsärenden, generalplaneområden och mycket annat. Även utbildningsfrågorhör dit. Om man enligt det förslag som FLU har lagt fram skulleköpa tjänster, såsom också försvarsministern nämnde, väljer man att orienterasig efter en svårframkomligväg. a. krävsdet en hel del miljökännedornföratt kunna utföra de aktuella arbetsuppgifterna inom försvaret. Det är naturligtvis också önskvärt att försvaret har entids- och lokalmässig styrning för akuta behov och för långtidsplaneringen. Omman inte har egen personal i sin organisation kan man inte heller disponerapersonalen när som helst. De personer det gäller bör vara lätt fillgängliga iakuta situationer. Kontinuitet i tillsynen och i verkställighetsfrågor ärockså värdefull. Brister i det avseendet påverkar negativt detkrigsförberedande arbetet inom försvaret. Till de gränssättande faktorerna ivad gäller försvarets uthållighet i krig hör truppens fysiska trim. Dessutomkostar, som jag sade förut, köp av tjänster tre till fyra gånger utgiften förnu anställd personal. Är det egentligen önskvärt att få in ännu fler huvudmän idetta sammanhang? Jag vet inte om försvarsministern anser att man åstadkommeren god helhetslösning på det sättet. Jag skulle vilja fråga - även om det kanske hörtill propositionens innehåll - när den nya ordningen skall genomföras. Tror manvidare att man kommer överens med kommunerna pä denna punkt? När jag nämnde landstingen var jag också välmedveten om att det gällde två olika sidor och att det är kommunen som har handom den allmänna hälsovården, men jag nämnde landstingen som exempel på demetoder som vi använder när vi köper tjänster. Då behandlar vi bådeprimärkommuner och sekundärkommuner enligt samma regler. Det var helt enkeltför att i någon mån lugna när det gäller de ekonomiskakonsekvenserna som jag i all stillsamhet förde in landstingen i bilden. Jag kan försäkra att vi i försvarsdepartementetsynnerligen noga granskar alla utredningsförslag, och det är just vad vi nuhåller på med. Men det gör vi alltså i departementet, och därför kan jag intestä här i kammaren och verkställa den granskningen. 1 mångt och rnycket kan jag hålla med , menjag vill hänvisa till vad jag sagt förut: Ifall man kan få en överenskommelsehär om att del kan göras på ett effektivt och rationellt sätt, skall vinaturligtvis välja den vägen. Kan viinte göra det, skall vi däremot inte välja den vägen. Det är detta som vi idepartementet just nu håller på att undersöka. Även i försvarsdepartementet vill vi ha den absolut bästalösningen för samhället i dess helhet. Jag tror att jag kan säga, utan attföregripa de propositioner som kommer att läggas fram, att när förslaget såsmåningom kommer på bord räknar jag inte med att skallvara så väldigt missnöjd, () replik: Min avsikt var att uppmärksamma de tre sidorna i utredningen fränkommunal synpunkt sett. Jag tackar för beskeden. Om överföringen av arbetsuppgifter från försvaret tillkommunerna ANDERSGERNANDT (c): Med hänsyn till den sena tidpunkten skall jaginte gå på djupet i de här frågorna utan bara peka på några av de, som jag tycker,mera angelägna avsnitten. Försvarsministerns interpellafionssvar håller oss som ärintresserade av den här frågan fortfarande litet grand i ovisshet. Vi avvaktarnaturligtvis vad proposifionerna skall säga. råder dessutom ovisshetom organisationsformerna dels för samhällets olycksfalls- och räddningstjänst,dels för civilförsvarets räddningstjänst. Bl, a, diskuteras kommunernas ansvaroch verksamhet i dessa frågor, där även kostnadsaspekten kommer att bli aktuelloch intressant. Det kan därför skönjas en viss koppling mellan denyssnämnda frågorna och den interpellation som behandlas här i kammaren.Interpellafionen är ställd till försvarsministern, men den har också en vissanknytning till socialdepartementels verksamhetsområde. Socialstyrelsensarbetsuppgifter och ansvar med avseende på sjukvården i krig behandlas bl. a, iett avsnitt av regeringens proposition 1979/80:6, Eftersom det i modern militär planläggning eftersträvas enviss likformighet och kontinuitet i freds- resp, krigsverksamheten, torde detförhållandet komma att gälla även för den militära hälso- och sjukvården. Härkommer naturligtvis kostnadsfrågan in med en betydande effekt. Jag har lämnat en motion, nr 1979/80:77, i frågan om denmilitära freds-och krigssjukvårdens inordning i samhället, och det är väldärför som jag nu står här . Med anknytning till förut nämndapropositioner och till nämnda motion vill jag gärna framhålla att dendecentralisering av arbetsuppgifter från till sjukvårdshuvudmännenpå länsnivå som har förordats från olika håll bör kunna ge bättre funktion ochkontinuitet i såväl freds- som krigsverksamheten. Det är helt i linje med våradecentraliseringssträvanden. Men så kommer vi till kostnadsfrågan, Där har jag utifrånmin och grundsyn förordat att den militära sjukvården inte får belastalandstingen genom kostnadsövervältringar som skulle leda till höjning avkommunal- 14 protokoll 1979/80:56-57 Om stugby verksamheten i fjällområdena ellerlandstingsskatten eller till inskränkningar i annan befintlig verksamhet. Med hänsyn till de utredningar som är under behandling ochde ovissa förhållanden som f, n, råder inom olika hithörande utredningsområdensynes det vara befogat att inte la slutlig ställning till de härfrågorna. Försvarsministern har ju också i sitt svar nämnt ytterligare ett parkommande propositioner, som delvis berör det här ärendet. Vi hoppasnaturligtvis alla att den militära sjukvården skall bli optimalt funktionell-både i fred och i ett eventuellt krigsläge - så att våra värnpliktiga och denfast anställda personalen skall kunna känna tillfredsställande trygghet i sinverksamhet. Vi hoppas att man skall finna en verkligt braorganisafion härför, som inte alltför hårt belastar vare sig landstingels ellerförsvarets ekonomi. Men inför ärendets vidare utveckling är det angeläget attförsvarsministern och regeringen i dess helhet bland annat övervakar att detuppdrag som har givits till statens förhandlingsnämnd - attförhandla med landstingskommunerna och kommunerna utanför landsting beträffandemedverkan ii hälso- och sjukvårdens försörjningsberedskap - även kommer attomfatta den viktiga frågan om rimlig medelstilldelning till freds- ochkrigssjukvården. Överläggningen var härmed avslutad. §4 Om stuibyverksamheten i fjällområdena Statsrådet erhöll ordet för att besvaraLars-Ove (vpk) anmälda inlerpellafion, 1979/80:74, ochanförde: har frågat mig om regeringenär beredd att vidta åtgärder för att stoppa exploateringen ochspekulationen i , norra fjällvärld och övriga fjällområdeni vårt land. Han har vidare frågat om regeringen är beredd att ta initiativ föratt hävda allemansrätten i fjällvärlden enligt 11 punkter som anges iinterpellationen, bl, a, byggstopp för privata hus, omprövning av befintligaplaner, ekonomiskt stöd till kommuner och allmännyttiga organ, subventionersom möjliggör att vanliga människor utan kapital kan åka och vistas i primärarekreafionsområden, m, m. Den stora efterfrågan på frifidshus i fjällen har letttill starka anspråk på utbyggnad särskilt i och . Enalltför snabb utveckling av fritidsbebyggelse skulle leda till att förnaturvård och friluftsliv särskilt värdefulla områden togs i anspråk. Sedan trepartiregeringen tillträdde har därförbetydelsefulla beslut fattats med syfte att bl. a, bebyggelsen i fjällområdenaskall utformas på ett sådant sätt att dels naturvårdens, kulturminnesvårdensoch andra bevarandeintressen, dels de rekreationspolitiska målen blirtillräckligt beaktade. Senast behandlade propositionen1978/79:213 med redovisning av planeringsskedet i den fysiska riksplaneringen.En enig riksdag godtog bl. a. de förtydliganden som föreslogs i propositionenbeträffande riktlinjerna för fritidsbebyggelsens utveckling i fjällområdena. Resultatet av kommunernas fortsatta fysiska planering ibl. a. fjällområdena skall enligt regeringens beslut med anledning av planeringsskedeti den fysiska riksplaneringen redovisas av länsstyrelserna till regeringenhösten och , Jag vill stryka under att de åtgärder som har vidtagitsför att få till stånd en godtagbar hushållning med mark och vatten ifjällvärlden inte innebär att regeringen är generellt negativ tillfritidsboende i olika former i fjällvärlden eller i andra delar av vårt land.Enligt beslut om riktlinjer för hushållning med mark ochvatten innebär kravet på en mer genomtänkt utveckling av fritidsbebyggelsensjälvfallet inte att den bör tillåtas enbart i form av stora tätbebyggdafritidsbyar. Naturtyper och andra förutsättningar för fritidsbebyggelsevarierar mellan olika delar av landet. Del gäller också i fråga om"irtbyggnadsönskemålen. Detta måste beaktas i planeringen så atttillgängliga resurser för bl. a. rekreation används på ett tillfredsställandesätt för det stora flertalet människor, Samfidigt vill jag i detta sammanhang peka påcivilutskottets uttalande vid behandlingen av propositionen 1978/79:213,Utskottet sade: "Den utformning av riktlinjerna för fritidsbebyggelsensom förordas i propositionen skall ses som uttryck för en mera restriktivinställning till tillkomsten av enskild fritidsbebyggelse som sådan. Engrundläggande positiv attityd till olika former av fritidsbebyggelse kommerockså till uttryck i den allmänna promemorian," Enligt min mening är det särskilt i fjällområdenaangeläget att då utbyggnad av anläggningar för turism och fritidsboende bliraktuell beslut om sådan utbyggnad fattas mot bakgrund av regionala övervägandenom markhushållning och behovet av sysselsättning m, m. Sådana översiktligabedömningar ger bättre förutsättningar för att utveckla befintlig service,förbättra kommunikationerna och skapa sy.sselsättning på lång sikt. Ett avsyftena med regeringens beslut med anledning av den fysiska riksplaneringen ärjust att,ange sådana utgångspunkter för den fortsatta planeringen som innebäratt den mycket stora resurs som turismen utgör för sysselsättning ochutveckling inom bl, a, fjällområdena skall kunna tas till vara. Jag är medveten om att det inte räcker att mark i fysiskplanering avses för ett visst ändamål utan att det också fordras attmarknadsmässiga och andra ekonomiska förutsättningar finns för att förverkligaden avsedda markanvändningen. Att markens utnyttjande planeras på ettförnuftigt sätt är dock en första förutsättning för att en önskad utvecklingskall kunna förverkligas. Betydande statligt stöd för översiktlig fysiskplanering har lämnats till kommunerna från anslag underbostadsdepartementets huvudfitel. Under innevarande budgetår utgår dessutomfrån huvudtitel 5 milj. kr. för planeringsinsatserinom de primära rekreationsområdena. Om stugby verksamheten i fjällområdena Om stugby verksamheten i fjällområdena Enligt vad jag har erfarit bedrivs det i flertalet av deberörda fjällkommunerna ett aktivt planeringsarbete i samverkan medlänsstyrelserna. Kommunerna är självfallet i hög grad medvetna om de värden somfjällområdena har i fråga om såväl natur och kultur som sysselsättning.Statsmakternas uppgift är bl. a. att mot bakgrund av riktlinjerna förhushållning med mark och vatten bidra till att utvecklingen blir gynnsam. Sammanfattningsvis vill jag på frågorsvara att regeringen inte är beredd att föreslå att vidare bebyggelse ifjällområdena stoppas. Regeringens syn på bebyggelseutvecklingen och behovet avåtgärder har jag redovisat i det föregående. Regeringen kan inte heller ställasig bakom det förslag som redovisas i 11 punkter i interpellationen. Vissa avpunkterna strider mot rättssäkerhetsprinciper som är självklara för mig och somjag tror omfattas av de allra flesta människor i vårt samhälle. Vad jag nu harsagt innebär självfallet dock inte, som har framgått av mitt svar tidigare, attregeringen utesluter åtgärder som bidrar till att stärka allemansrätten. LARS-OVEHAGBERG (vpk): I gårdagens nummer av kunde manläsa om byborna i i Åre som hade tröttnat på storbolagens sätt attexploatera fjällområdena. De ville ta saken i egna händer, bygga ut i den taktde tyckte var nödvändig och riktig. De ville anpassa sig till bygdensintressen, bl, a, jämn och långvarig sysselsättning åt ortsborna, och de villestoppa en hård exploatering, I lördagens nummer av kunde man - underFritidshus, säljes - läsa en annons med rubriken ijulklapp! "I Salen, närmaste fjällvärld, uppförs justnu en fritidsanläggning av ganska ovanligt slag. Nya Sälenstugan är tänkt att fungera året runt. Därför byggs dom 56 andelshusen som fjällradhus och placeras så nära vildmarken som möjligt.- Kan du tänka dig en trevligare och mer användbar julklapp.Ett fullständigt utrustat på 65 kvm med bastu, färg-TV, öppen spisoch frys. En present till hela familjen som räcker livet ut. Och inom parentesen mycket god investering. Den första etappens 36 hus står färdiga nu till jul. Detfinns några andelar kvar. Den andra etappens 20 hus och servicebyggnaden blirklara till , Kontakta oss på Ekkronan, så får du veta mer om lån,årskostnader m, m. Eller ta med familjen upp till Salen över en helg och titta.Efter det får nog tomten köpa en större säck till den 24:e, God Jul!" Denna annons är införd av Ekkronan. Det är sparbankernasom säljer dessa hus i spekulationssyfte. Detta är bara ett av de bevis som finns för att vi nu haren ohämmad spekulation i fjällvärlden. Det gäller , Dalarnasfjällvärld, och fjällvärld, I dessa eftertraktade områdenbygger man upp privata stugbyar. Det är penningstarka personer som fårtillträde till de mestattraktiva områdena. Där slår de sig ner och sätter i stort sett allemansrättenur spel. Vilka är det då som köper andelshus? ochHärjedalens turistförening har sett litet på detta och gjort en utredning. 75 %av dem som är andelsägare tillhör socialgrupp 1, har en sammanlagdhushållsinkomst på mer än , , och har mer än 170 000, bor i kommuner med mer än 10 000 invånare. Två tredjedelar är bosatta iStockholms- och Göteborgsregionerna, bor i radhus eller villa och knappt20 % i lägenhet, av hushållen äger naturiigtvis bil, äger båt. 30 %äger därutöver fritidshus, och använder bil till andelsbostaden. Detta ärnågot om vilka som använder dessa andelshus. De människor det rör sig om äralltså de i socialgrupp 1 - de penningstarka personerna. Det är också, som jag ser det, beklagligt urarbetarrörelsens synpunkt att en av dem som driver denna verksamhet är HSB somär mycket aktivt i Jämfland och , där man bjuder ut andelar inte baratill fysiska personer utan även till juridiska personer, som köper många avdessa andelar. Det är således inte bara Ekkronan/som är en av dedrivande på detta område, Lantmäteriet i tittade på hur byggandet ifjällvärlden utvecklas. Enligt en grov skattning har ökningen av antalet fritidshusper år genomsnittligt legat på i kommun, där Sälenfjällenligger, på i Åre och på i kommun. Detta komlantmäteriet i fram till. Det är alltså fråga om en väldigt stor ökningav exploateringen. och planverket har också gått till attackmot denna exploatering, som de anser är alltför magstark, och vill att mycketakfiva åtgärder skall vidtas . Jag har i min interpellation tagit upp elva punkter. Detär, som jag ser det, nödvändiga punkter för att hävda allemansrätten. Denförsta punkten gäller ett stopp för alla privathus som inte harfärdiga husstommar. Den andra punkten gäller bygg- och planstopp i minst två åri syfte att utreda hur bebyggelsen skall se ut, lokaliseras, dimensioneras ochägas. Vad får jag då för svar? Ja, enligt regeringen är det ingen nödvändigåtgärd att stoppa den här verksamheten. Det är tydligen bra som det är. Man ärnegativ till en förändring av polifiken. Det är det svar som jag kan utläsa avstatsrådets långa interpellationssvar, som emellertid inte är särskilt konkretpå de elva punkterna. Den tredje punkten i min interpellation gäller stopp föralla privata markköp inom alla primära rekreationsområden, om marken skall användastill frifidshus eller liknande. Detta förbud bör även gälla skogsbolagen ochderas rätt att bygga privata fritidshus i varje form. Markköpen borde ju stoppas. Jag kan ta ett exempel frånMalungs kommun. I samband med budgetbehandlingen visade det sig att man vartvungen att sälja mark för 5,7 milj, kr, för att få budgeten att gå ihop. Detargument man hade var inte att man skulle använda marken i fjällområdena pänågot speciellt sätt, utan det var för att få en bra inkomst till kommunen somman skulle sälja mark för 5,7 milj. kr. Om stugby verksamheten i fjällområdena Om stugbyverksamheten i fjällområdena Jag har frågat om man inte skall ompröva de fysiskadetaljplanerna - även dem som fastställts - för att garantera riksdagensriktlinjer beträffande användningen av våra gemensamma naturresurser. Jag anseratt det behövs statlig hjälp av större omfattning för att snabbt få framgenomtänkta planer för att uppnå målet när det gäller våra efterfrågadenaturmiljöer. Det kom som sagt inget inifiativ från statsrådet i hanssvar. Det skall vara bra som det är. Han redovisar egentligen bara vad som ärpå gång. Men det är helt uppenbart att om vi vill vända den här utvecklingenmåste vi ompröva även de planer som är fastställda. Annars fortsätter vii de gamla spåren. Vi måste också pröva de planer som läggs upp pä etthelt annat sätt, sä att våra nationella intressen och beslut blirtillgodosedda. Jag har också frågat om inte ochrekreationsberedningen bör vara med och godkänna planerna på ett mycket meraktivt sätt. Vi vet att det behövs en mer genomgripande ordning för attriksdagens riktlinjer skall efterlevas. Pressen på kommuner och länsstyrelser idagens läge är så stor att den måste motverkas så att intentionerkan förverkligas. Annars är de av intet värde. Jag har också ställt frågan om man inte borde skärparealisationsvinstbeskattningen i samband med försäljning av fritidshus ochfritidstomter. Naturligtvis har jag inte fått något positivt svar. Det ärtydligen i sin ordning att man skall kunna spekulera i de här hustyperna. På min fråga om ett kraftigt utbyggt stöd till kommunernaoch andra allmännyttiga organ och stiftelser, så att dessa kan organisera ochförvalta de anläggningar som behövs, får jag inte heller något positivt svar.Det bara redovisas att det finns pengar till planeringen, en planering som ärlångt ifrån fillfredsställande. När det gäller transporterna har jag talat om en utbyggnadav de kollektiva transporterna till de primära rekreationsområdena, så att denvanliga människan kan komma dit. Det visar sig att de som reser tillfjällen är de som har bil och de som har goda inkomster eller som på annat sättär penningstarka. Därför skapas inget behov av någon kollektivtrafik, ochdärmed utestänger man de vanliga människorna från att utnyttja de här områdena. Jag har vidare tagit upp frågan om statliga subventionersom möjliggör för människor utan kapital att resa till de här områdena ochvistas där. Jag har vidare pekat på att de allmännyttiga byarna inte får haalltför höga hyror, som skulle kunna diskriminera stora grupper. Men inteheller på den punkten får jag något svar. Här skall penningstarka intressen fåfrodas vidare. Även på den elfte frågan om ett omfattanderegionalpolitiskl stöd till de kommuner som inom sina gränser har primärarekreationsområden får jag ett ganska negativt svar. Över lag är statsrådet ganska negativt inställdtill förändringar i det rådande läget. Om vi genomförde de förslag som jagframlägger i de här elva punkterna skulle vi kunna hävda allemansrätten att fåbevista våra naturområden och då framför allt de primära rekreationsområdena.Det är ändå såatt man går ifrån intentioner som antogs och sombekräftades 1975. Statsrådet påstår att vissa av de här elvapunkterna strider molrättssäkerhetsprinciperna. Jag skulle i stället vilja sägaatt de här elva punkterna stärker rättssäkerhetsprinciperna för det storaflertalet människor. Om statsrådet framhärdar i att någon av de härelva punkterna skulle strida mot rättssäkerhetsbegreppet, måste han redovisavilken punkt det gäller och på vilka grunder och i vilket sammanhang så skullevara fallet. Jag vill äter ställa frågan: Skall vi låta spekulationenfortsätta? Skall svaret i klartext tydas så, att spekulationen skall fortsättaoch att det är de som tillhör socialgrupp 1 - dvs. penningstarka personer - somäven i fortsättningen skall kunna skaffa andelar i dessa hus? Är det statsrådetDaneils mening? Han tycks svara ett klart ja på den frågan.