prot · G30921 · 1979-12-31 00:00:00 — Ungdomen har aktiverat sig till kamp för sin rätttill arbete. De fackliga organisationerna har också mer handgripligt tagit uppfrågan om ungdomsarbetslösheten. Den här kampen är nödvändig och del enda somkan förändra ungdomens villkor på arbetsmarknaden och vända utvecklingen åträtt håll, åt vänster. Beträffandefrågan om friktionsarbetslöshet är Jag, herr arbetsmarknadsminister, rädd föratt arbetslösheten faktiskt är större än vad som framkommer i statistiken.Friktionsarbetslösheten finns kanske inte alltid med i siffrorna. Enundersökning som gjorts i visar all fler ungdomar drabbas avarbetslöshet än vad som framgår av statistiken. vidGöteborgs universitet, som har gjort undersökningen, säger bl. a. attsociologerna från början hade samma uppfattning som många andra, nämligen, altom 2 300 ungdomar går arbetslösa en månad och siffran ökar till 2 700 nästamånad, är antalet nytillkomna arbetslösa 400. Men det är fel. I själva verketkan antalet nytillkomna arbetslösa vara 1 000 eller 2 000. Detta gör kanske attden siffra som arbetsmarknadsministern tyckte var mycket fin, 5 %ungdomsarbetslöshet i Jämfört med för andra västländer,inte är så bra. Jag skulle vilja påstå - och det tyckte Jagarbetsmarknadsministern började med alt säga - att så fort det finns någonarbetslöshet är den för hög. arbetslöshet är då en skrämmande hög siffra. Jagställde frågan, vad det berodde på all den fördubblade försöksverksamheteninte blivit mera omfattande. Det gäller 400 , såvitt Jag vel. Jag hadefunderingar på om det berodde på att arbetsgivarna inte vill gå regeringen tillmötes och släppa till platser. Jag fick inget svar. Denandra frågan som Jag ställde i mitt förra inlägg var denna: Var är den storagruppen lediga arbeten? Jag har inle kunnat finna den. Vi vet att det finnsenligt statistiken en överrepresentation av s. k. lediga arbeten. Del har ocksåklart avslöjats genom undersökningar. Sedanvar det fråga om vad vår motion 339 egentligen var värd, och det sades atl denskulle sammanfalla med förslag. Ja, grunden för motionen-något somarbetsmarknadsministern inte ville gå in på-är all den också lar upp enlångsiktig planering som "måste innebära att samhället går in och skapararbeten i nya industrigrenar, utarbetade efter de behov som gagnar densamhälleliga utvecklingen". Sedan ges en mängd exempel. Dettahar, till skillnad mot regeringens inställning, naturligtvis varit grunden föratt man skall kunna skapa de andra delar som vi också tagit upp och somarbetsmarknadsministern refererat till. Jag skall bara kort replikera genom att säga, att del ärJu så atl vi har fler verksamma ute på svensk arbetsmarknad än någon gångtidigare. Och det,herr talman, visar väl ändå-om nu inga andra statistiskauppgifter övertygar -att det skett en utveckling i positivriktning av svensk arbetsmarknad . Fårjag möjligen också säga aU della med varvad utbildning hävdar Jag fortfarandeär en riklig väg, och vi skall ju försöka ta vara på de erfarenheter som ges idessa kommuner, där man har försöksverksamheten i gång. Men det stora tag somhär kommer att tas är naturiigtvis införandet av den företagsinriktade gymnasieskolan,som jag talade om. Där för man i de mest känsliga tonårsgrupperna till stånd,hoppas jag, en utbildning som både skapar yrkeserfarenhet och ger den riktigateoretiska utbildningen för att man skall stå stark på svensk arbetsmarknad. Närdet gäller de statistiska uppgifterna slutligen, herr talman, så pekade JuTommy själv på ett område där det är en bristsituation . Det ärinte svårt atf finna andra sådana sektorer och andra regioner i vårt land därman har svårigheter atl få fram arbetskraft. Därför måsle vi säga, altvisst har läget förbättrats , och min förhoppning är att del ävenskall vara så något kvartal in på 1980. (vpk): Herrtalman!Jag skulle först vilja beröra något som jag infe hann med förra gången,nämligen detta med lägets förbättring i förhållande till förramånaden. Detär Ju ingen ovanlighet att siffrorna går upp och ner litet grand månad förmånad. beror del på ökade insatser i fråga om arbetsmarknadsutbildningeller beredskapsjobb, ibland beror del på au man minskar de här insatserna. Delkan ändå klart slås fast alt siffran 100 000 är ungefär den siffra sommotsvarar genomsnittet år beträffande arbetslös ungdom. Då menar jagmed arbetslösa också dem som har s. k. beredskapsarbeten,arbetsmarknadsutbildning eller någon annan form av arbetsmarknadspolitiskaåtgärder bakom sig. NärRolf läser statistik och talar om alt vi har haft så högsysselsättning i det här landet, så läser han statistiken på ungefär samma sättsom fan läser . Det hela beror på atf vi har närmare 1 miljondeltidsarbetande i det här landet , och det är klart att skrotar man 500000 heltidsjobb och gör 1 miljon deltidsjobb av dem i stället, så för man 500000 fler jobb att skriva in i statistiken. Men det ger inte människor fler jobbför del. Sedanvar det fråga om företagsulbildningen. Jag är inle så säker på alt den modelltill företagsutbildning som det här har talats om är någon modell atteftersträva. Vi harju haft företagsutbildning förr i vårt land. Vi hade degamla lärlingsutbildningarna. Vi hade dem som gick i olika former av företagsutbildningoch som blev mer eller mindre klavbundna i de företag det gällde. Rätt tidigt iarbetarrörelsens historia ställdes krav på att ta bort den här 4 protokoU 1979/80:21-22 Omde handikappades situation på arbetsmarknaden klavbindningen iutbildningen och i ställel lägga utbildningen under ett samlat samhälleligtmål. Det är ju det vi i stort har uppnätt. Men vill den borgeriigaregeringen återgå till det tidiga 1900-talets och det sena 1800-talets form avutbildning, enligt vad jag kan förstå. För vår del är vi inte ettdugg trakterade av en sådan utveckling. Förtredje och sista gången vill jag fråga: Var är den stora grupp av ledigaarbeten som arbetsmarknadsministern har pekat på i sill skriftliga svar?Förklara del för mig, för Jag har i varje fall inte fattal var den ärnågonstans. Plocka fram den, om den nu finns! Jag har inte sett den någonslans. Isitt förra inlägg sade arbetsmarknadsministern att när vi från vänsterpartietkommunisterna diskuterar arbetsmarknadspolitik, tar vi ofta fram socialismenoch säger att med den är allt frid och fröjd. Nej,det säger vi inte. Det är fel. Det är ett påstående som icke stämmer överensmed verkligheten och som får stå för själv. Vad vi säger är att omsocialismen tillämpas får alla människor möjlighet alt planera och skapa ettsamhälle som ger arbete och utbildning åt alla människor. Det är inte på detviset alt vi då-som man gör i det nu rådande systemet -överiåter åt ett fåtalmänniskor alt göra det och därigenom sätter hundratusentals människor påarbetslöshetens bänk. Socialismen byggs inte av elt fåtal utan den byggs av ettflertal, och det bör rimligen garantera att den också byggs för flertaletsbästa. Överläggningen varhärmed avslutad. § 9 Om de handikappadessituation på arbetsmarknaden Arbetsmarknadsministern erhöll ordet förau besvara (vpk) anmälda interpellation,1979/80:15, och anförde: ställt följande frågor till mig; Delar regeringen uppfattningenatl varoch en skall ha rätt till ett arbete oavsett handikapp? Har regeringen för avsikt attvidta åtgärder för att tvinga näringslivet alt anställa handikappade? Är regeringen beredd attutarbeta en plan som innebär alt nya arbetstillfällen skapas inom produktionenav varor och tjänster i statlig och verksamhet? Har regeringen för avsikt altutvidga den arbetsrehabiliterande verksamheten i likhet med"Södertäljeförsöket"? Har regeringen för avsikt attställa ytterligare resurser till förfogande för au skaffa jobb ål handikappade? Dehandikappade är en av de mest utsatta grupperna i samhället. De har storasvårigheter aft få arbete på den reguljära arbetsmarknaden. Detta kan inleaccepteras, eftersom målsättningen för vår sysselsättnings- och arbets- marknadspolitik är arbeteåt alla. Dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna för alt stödja människor med arbetshandikapphar under en följd av år byggts ut och förstärkts. Senast beslutaderiksdagen om betydande förstärkningar av olika stödåtgärder som syftar till aumänniskor med arbetshandikapp skall kunna erhålla och behålla anställningar påden reguljära arbetsmarknaden. beslöt om en nyorganisation för yrkesinriktad rehabilitering. Den kommerarbetsmarknadsinstitut att inrättas inom arbetsmarknadsverket. Deras verksamhetskall vara inriktad på att förbereda arbetssökande för arbeie eller utbildningmen också på att anpassa arbetsplatserna efter de sökandes förutsättningar ochbehov. Arbetsförmedlingenhar förstärkts kraftigt, vilket bl.a. medfört ökade insatserför ungdomar och arbetshandikappade. Dennya stiftelseorganisalionen för skyddat arbete börjar sin verksamhet . Denhalvskyddade sysselsättningen och arkivarbelet reformeras den . Detär min uppfattning atf de beslutade reformerna kommer att ha stor betydelse förmöjligheterna alt skaffa arbete åt handikappade. Vi har f. n. ell förbättratkonjunkturiäge med ökad efterfrågan på arbetskraft. Arbetsmarknadsverketgenomför nu en kampanj som innebär en kraftansträngning för all placera sökandemed arbetshandikapp. Minst en handikappad eller äldre sökande skall avarbetsförmedlingen anvisas arbete i varje förelag och hos varje myndighet somsöker personal och som har anpassningsgrupp. Ger inle detta väntat resultatavser verket alt tillämpa främjandelagens mera tvingande regler. Jagvill också i korthet ta upp det s. k. Södertäljeförsöket, dvs. denförsöksverksamhet som sysselsättningsutredningen initierade i kommunmed speciella insatser för ungdomar med socialmedicinska arbetshandikapp. Kommunen har utvidgat ochpermanentat verksamheten. Andra kommuner har tagit initiativ till likartadverksamhet, vilket jag finner mycket positivt. Isammanhanget vill jag också framhålla alt AMS från har medelför försök med s. k. fadderverksamhet för arbetshandikappade och ungdomar,vilken ger ytteriigare möjligheter att starta verksamhet enligtSödertäljemodellen. Jag kommer alt uppmärksamt följa dessa försök. Tillsist vill Jag peka på det som anförts i regeringsförklaringen om denfördelningspolitiska betydelsen av regional balans och sysselsäUningsmöJlig-heleri alla delar av landet. I regeringsdeklarationen slås också fast aUsolidariteten kräver atl tillgängliga resurser i första hand satsas på utsattagrupper som handikappade och sjuka. Omde handikappades situation på arbetsmarknaden (vpk): Herr talman!Arbetsmarknadsministern konstaterar i början av sitt svar ti mig: "Dehandikappade är en av de mest utsatta grupperna i samhället." Omde handikappades situation på arbetsmarknaden Jag skulle vilja påstå altde är den mest utsatta gruppen. Dehar inte bara stora svårigheter att få jobb på den "öppna marknaden",utan detta är i det närmaste omöjligt. Den s. k. öppna marknaden är stängd förde handikappade. 1981har av proklamerats som det internationella handikappåret.Vore det inte dags aff en verklig avvecklingsplan för arbetslösheten förhandikappade upprättades? Densituation som har rått under en lång rad av år och som ser ut att fortsätta fårinte accepteras längre. Vad som behövs är konkreta åtgärder för au fö ut allahandikappade på den öppna marknaden, men för det fordras all det skapas massorav nya jobb. Del är i längden enda chansen för denna åsidosatta grupp att fåarbete. Att konkurrera med den "friska" gruppen av arbetslösa gåralltså inte; del har erfarenheterna visat. Arbetsmarknadsstatistikenmånad för månad är en dyster läsning. Den visar inte på någon positivförändring för de handikappades inträde på arbetsmarknaden. Trots uppgången påefterfrågan av arbetskraft - i statistiken - kan man inte utläsa att fierarbelsplaceringar kommit till stånd för de handikappade. NärJag framställde interpellationen var siffran för augusti månad 136arbetssökande handikappade, och det var bara 264 som fick jobb i den s. k.öppna marknaden. Det rörde sig om mindre än I 96. Ja, några hundra till fickJobb inom den skyddade och halvskyddade verksamheten, men 26 597 fick gå hemigen ulan något Jobb. Förseptember månad är del ungefär likadant. 27 511 sökte Jobb, men bara 341lyckades fö det, detta trots att länsarbetsnämnderna i flera län redan tidigarehade tagit till kraftigare åtgärder mot företagen på den s. k. öppna marknaden.1 1/4 96 av de sökande lyckades fö Jobb den här gången. På samma säll kan manJämföra med exempelvis . Då sökte 27 137 jobb, men bara 332fick något. Statistiken visar dessutom inte hur länge dessa jobb räcker, mentroligen är fler av dessa människor återigen arbetslösa. Omman även räknar med dem som erhåller sysselsättning i halv- och helskyddadverksamhet, så stiger den totala siffran för dem som erhållit jobb ända upptill 3 96. Del betyder au 97 96 av alla handikappade arbetssökande hela tidenställs utanför. Är del en utveckling som vi kan acceptera? Nej, Jag tror intehelleratt vill acceptera detta, men det är bara på det viset attden borgeriiga regeringen inte vill ta till de åtgärder som verkligen krävs föratl råda bot på situationen. Ni värnar om företagens frihet och snackar om atfekonomin måste förbättras, men när de handikappades rätt till jobb kommerikonflikt med förelagens frihet,ja, då ställer ni de handikappade åt sidan. Dehandikappades situation på arbetsmarknaden är så katastrofal au det fordrasalldeles särskilda insatser för att lösa dessa frågor. När i siort setl en påhundra arbetssökande handikappade får jobb på den reguljära arbetsmarknaden,borde detta resultera i kraftåtgärder. Den debatt som drivs i dessa frågorkommer främst från de handikappades egna organisationer. debatten borde flera varamed i. Viupplever nu att närmare 300 000 är förtidspensionerade. Med den ökningstakt somhittills varit skulle vi komma att hamna i en situation med omkring 450 000förtidspensionärer 1985. Denna utveckling för inte komma till stånd. Förtidspensionenär ett viktigt och nödvändigt inslag där den är befogad av medicinska ellerandra skäl. Men den har tyvärr blivit elt instrument för att få bort en slordel av handikappade från de arbetssökandes sida. Man har gett förtidspension iställel för att verka för alt skaffa jobb, och det är här som det finnsanledning till besk kritik. Del är inte fråga om införande av starkarerestriktioner när det gäller beviljandet av förtidspensioner, utan den som är ien sådan situation atl han eller hon måsle ta emot förtidspension skall gesgoda villkor för att kunna leva vidare. Mennär förtidspensioneringen tas till som en följd av att arbetsmarknaden ställerkrav som är för höga för arbetskraften,då måste det till eU stopp. Det ärspeciellt utmanande när unga handikappade människor förtidspensioneras istället för atl ges ett Jobb. Det rör sig om ungefär 2 000 sådana fall varjeår. Tänker regeringen låta delta förhållande fortsätta? Om inte, vad tänker nividta för konkreta åtgärder för alt förhindra atl allt fler unga handikappadeförtidspensioneras ? () har krävt alt all förtidspensionering av de unga skallupphöra. Kravet kan förefalla drastiskt, men kommittén anser att ingen unghandikappad människa får lämnas åt sitt eget öde genom all förtidspensioneras.Att lämnas lill passivitet och isolering till följd av Justförtidspensioneringar något som måste förhindras. HCK kräver att man skall göraaktiva insatser för alla unga handikappade med sikte alt ge dem ett så hyggligtliv i arbetslivets gemenskap som det någonsin är möjligt. Därför har HCK ocksåkrävt handikappgaranti för ungdomar. Det innebäratt man i stället för pensionskall ge handikappade ungdomar garanti till flerårig arbetslivspraktik. Omvederbörande infe vill eller kan ta arbetslivspraktiken i anspråk på denreguljära arbetsmarknaden, skall de åtminstone ges rätten till en plats idagcenterverksamhet med social träning och aktivitet som kan lägga grunden fören senare yrkesmässig rehabilitering. Jag vill ställa den konkreta frågan tillarbetsmarknadsministern: regeringen att ställa upp på de handikappadeskrav i den här delen och vidta de åtgärder som HCK kräver? Beträffandede frågor jag ställde i interpellationen måsiejag uppenbarligen återkomma medförtydliganden. På frågan om regeringen har för avsikt alt tvinga företagen attanställa handikappade svarar arbetsmarknadsminisiern att arbetsförmedlingenunder senare år förstärkts kraftigt. Det kan med rätta konstateras attarbetsförmedlingarna ändå inte förstärkts tillräckligt. Kritiken kommer frånbl. a. arbetsförmedlarna själva. De hinner inte med att arbeta med dearbetssökande i den grad som erfordras för atl hjälpa dessa till en möjliganställning. Detta beror inle på låg aktivitet från arbetsförmedlarnas sidautan främst på atl det aren trög och svår marknad all Jobba med. Delar dettasom gör att arbetsförmedlarnas tid inte räcker till. Omde handikappades situation på arbetsmarknaden Omde handikappades situation på arbetsmarknaden riksdagsbehandlingenav propositionen om allas rätt till arbete fanns del förslag omytterligare förstärkning av arbetsförmedlingarna med 300 tjänster just för attdessa befattningshavare skulle ägna sig åt de handikappades problem, men detförslaget gick ni emot. Jag måste ställa frågan: Anser arbetsmarknadsministernatt arbetsförmedlingarna har tillräckliga resurser för att kunna möta dehandikappades speciella krav? Arbetsmarknadsministernerinrar vidare om att arbetsmarknadsverket nu genomför en kampanj för attplacera sökande med s. k. arbetshandikapp. Det rör sig om en mjuk kampanj,skulle jag vilja påstå, som tyvärr inle ställer kraven högre än att "minsten handikappad eller äldre skall anvisas arbete". Trorarbetsmarknadsministern aU kvarstående 97 96 av de arbetssökande kommeratterbjudas jobb, inte anvisning, genom denna kampanj? Kampanjen kan ge vissapositiva effekter, men det fordras fortfarande tvingande åtgärder molförelagen, om vi skall få någon ordning på detta au ge de handikappade jobb. Jaghar heller inte av interpellationssvaret kunnat utläsa något svar pä frågan omregeringen är beredd att utarbeta en plan som innebär alt nya arbetstillfällenskapas inom produktion av varor och tjänster i statlig och verksamhet.Skall jag tolka det uteblivna svaret som ett bifall till eller ett avslag påförslaget om en sådan plan? Jag märker au arbetsmarknadsministern ser frågandeut. Jag tänker på den fråga som fanns med i min interpellation, om regeringenvar beredd au utarbeta en plan som innebär att nya arbetstillfällen skapas inomproduktion av varor och tjänster i statlig och verksamhet. Slutligenfår jag hoppas att ger litet bättre besked här i debatten när delgäller dessa frågor än vad han började med att ge i det skriftliga svaret. Det är klart att den här debatten blir något likartad den debatt somTommy och Jag förde om ungdomssysselsättningen. Jag troratt vibåda är överens om att i botten på de här problemen ligger tillgången på nyajobb och möjligheten att erbjuda lämpliga Jobb. Detär förvisso -Jag vidhåller del, herr talman - en klar uppgång i antalet ledigajobb på svensk arbetsmarknad. Detta går atf dokumentera med en rad olikauppgifter. Del har jag försökt göra i den föregående debatten, och jag skallinte upprepa del . Vihar ett ökat antal lediga jobb, och del ger oss större förutsättningar atthjälpa de grupper, inkl. de arbetshandikappade, som har svårt att få fäste påarbetsmarknaden. Det är det som också har motiverat atl man just i det härskedet har gått på de företag där det finns anpassningsgrupper. F. n. finnsdet, tror jag, ca 5 000 sådana i vårt land. Där skall man placera åtminstone ens. Det ger ett tillskott av motsvarande antal jobb somdet finns grupper, dvs. ungefar 5 000. Det är, säger , ettalldeles för lågt mål. Men mot bakgrund av den statistik som i sin interpellation och som vi kan se motsvarigheter till under tidigare år-både på1960-och -är detta ett rätt ambitiöst mål. Jag tror att TommyFranzén är beredd att erkänna att det är ganska bra om man klarar 5 000placeringar på den öppna marknaden . Det hjälpernaturligtvis inle alla - det är jag medveten om. Det finns en rad gränsfall därman måste avväga om en placering på den ordinarie arbetsmarknaden eller ihalvskyddad eller skyddad verksamhet är det riktiga. Jag tror inle TommyFranzén är beredd atl förorda att man tar bort den skyddade verksamheten; hanerkänner Ju alt man kan behöva förtidspension. Närdet gäller utbudet av den skyddade verksamheten har under senare tidfattat mycket vikliga beslut som Jag erinrar om i svaret till . Vihar ungefar 20 000 arbetsplatser inom stiftelsen . Det är intenågon liten arbetsmarknad. Vi har ungefar 15 000 placerade i halvskyddadverksamhet. Det är inte heller någon oväsentlighet i detta sammanhang.Sammantaget är det eft ambitiöst program vi arbetar med. Jagär ändå beredd att säga att inför bör fortsätta all drivadet här arbetet för alt ge de handikappade större möjligheter till en brasysselsättning, det må vara på den ordinarie arbetsmarknaden eller i någon formav skyddad verksamhet. Passivitet är naturligtvis ett ont för dessa människoroch någonting som vi med gemensamma krafter skall försöka förhindra. Jag villdock inle instämma i vad sade i sin replik till mig, nämligen alten förtidspension innebär en fullständigt passiv tillvaro, där man blirbortglömd och undanskuffad av samhället. Det finns sådana fall ' -jag ärmedveten om det. Men på det sättet bör det icke fungera. Vi bör kanna ansvaräven för dem som har fött sin pension. Det är en annan del av våra akliviieier,att finna former för att göra deras tillvaro mänsklig och ge dem möjlighet attuppleva gemenskap i olika avseenden. Det för inte vara likhetstecken mellan attbli pensionerad och att vara isolerad. Det är tvärtom så, att vi med andramedel måste försöka finna ett aktiverande utbud för de människor som föttpension - det må vara av ålder eller på grund av ett svårt handikapp. Resursförstärkningentill ÄMS är naturligtvis viktig i detta sammanhang. Det har regeringen varitmedveten om och har därför också satsat mycket på den i budgetpropositionen för1979/80. Jag har sagt att 350 tjänster är mer än vadarbetsmarknadsverket fått tidigare. Man har sedan inom verketmöjlighet att fördela dem så att de kommerde grupper till del som bäst behöverförmedlingstjänsten. Ätt man gjort def visar den statistik som AMS självpresenterar. Man har avdelat en betydande del av sina förmedlare just fördehandikappade och ungdomar. Inte mindre än 143 tjänster inrättades för denverksamheten enligt den statistik jag har fått la del av. Dessutom finns 17specialistfjänster för döva och synskadade, som tillskapats . Inriktningen mot just de här grupperna verkställs alltså avarbetsmarknadsverket. Med detta tror jag att Jag har kommenterat de frågor som . Omde handikappades situation på arbetsmarknaden Omde handikappades situation på arbetsmarknaden (vpk): I handlingsprogram heter det om målsättningen: "Handlingsprogrammetinriktas på ett övergripande mål. I varje företag och myndighet med anpassningsgruppoch rekryteringsbehov görs minst en anvisning av en äldre ellerarbetshandikappad person / ." Jagtror i motsats till arbetsmarknadsministern inle att def räcker medanvisningar. Erfarenheterna visar ju att def behövs tvingande åtgärder, t. ex.obligatorisk arbetsförmedling. Det innebär aft företag som söker folk inteskall ges möjlighet att fortsätta med att välja och vraka, som de hargjort och som de kommer atf fortsätta att göra så länge de inte är tvingade attta vad arbetsförmedlingen anvisar. Nufinns den här möjligheten i främjandelagen, och när AMS går ut i sitthandlingsprogram och kräver hårdare tag ligger i bakgrunden aft man kan kommaatt ta fram främjandelagen. Def ärju ganska klart och tydligt alt man redan närfrämjandelagen logs såg alt det behövs tvingande åtgärder för atf skapaarbeten åt de här människorna, men - efteråt - har denhär paragrafen i främjandelagen om obligatorisk arbetsförmedling mig veterligtinfe använts, i varje fall inte i någon större utsträckning och framför alltinte för aft skaffa jobb åt de handikappade.