prot · G309154 · 1979-12-31 00:00:00 — Kommunens praktiska erfarenheter av verksamhetenbland dessa ungdomar understryker betydelsen av att det vidriksdagsbehandlingen av propositionen fastslås att beredskapsarbeten för dessagrupper även fortsättningsvis skall kunna ställas till förfogande i all denutsträckning som det är sakligt motiverat." Då vill jag fråga arbetsmarknadsministern: det ocksåarbetsmarknadsministerns uppfattning? FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag får erinra om att har fått replik medanledning av anförande. Då ställer jag frågan till . () replik: Jag sade inte att vi skall haberedskapsarbeten som . Det vore väldigt beklagligt om så skulle blifallet. Det är vi, vad jag förstår, eniga om; i varje fall anförde Anna-GretaLeijon tidigare att beredskapsarbeten inte är någon långsiktig lösning avungdomarnas sysselsättningsproblem. Avsikten är ju att de härutbildningsinsatserna dels i den vanliga gymnasieskolan, dels iyrkesintroduktionen skall ersätta beredskapsarbetena. Vad jag konstaterat är att vi intekommer att avveckla beredskapsarbetena innan vi kan ersätta dem medutbildningsinsatser. Vi kommer alltså inte att ställa några ungdomar utanmeningsfull sysselsättning. Det är ju det ni har påstått med en sådan frenesiunder före den här riksdagsbehandlingen. Jag konstaterar att denuppfattning som jag ger uttryck för på den här punkten har stöd i vadmajoritetspartierna i utskottet sagt och vad de föredragande statsråden sagt.Det finns alltså en klart uttalad uppfattning: Ingen kommer att ställas utanmeningsfull sysselsättning. LARSULANDER (s) replik: Jag vill bara säga att man inomregeringspartierna tar på sig ett verkligt stort ansvar i och med att mantrycker på den knapp som kommer att fastställa det här beslutet. Det här kommeratt få negativa effekter för de ungdomar som kanske mest behöver vårt stöd.Därmed anser jag att jag inte behöver fortsätta den här debatten; vi har juhelt yrkat avslag på den här propositionen. Förste vice talmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligarereplik. När man äntrar talarstolen för att säga någraord i ett ärende och kommer upp som nr 14 har man en känsla av att de flestasakargumenten redan är uttömda. Jag tror nu inte att det bara är en känsla somjag har utan att det är en realitet. Det är ganska förståeligt, eftersom detidigare talarna i regel varit utskottsfolk eller andra som man kan säga harsakkunskap. Jag försäkrar, fru talman, att jag till den här debatten hade förberettmig för att hålla ett faktaspäckat tal, men sakargumenten är som sagt till stordel genomdiskuterade, och jag ogillar upprepningar. Jag har därför kraftigtstrukit i mitt tal. Men jag vill ändå framföra ett par synpunkter i det härsammanhanget. Först måste jag säga att jag tycker att det är beklämmande atthöra och se hur socialdemokraterna lägger upp sin taktik. Man för en hård ochoförsonlig debatt med sina politiska motståndare i en fråga där samstämmighetenegentligen är förbluffande stor. Från arbetsmarknadsutskottets sida ställer manupp med en rad socialdemokratiska talare med förra statsrådet spetsen, och alla skäller på regeringen och regeringspartiernasrepresentanter i utskottet. Man tror tydligen på s-sidan att man genom sin -vad skall jag säga - skräniga oppositionspolitik skall vinna politiska poängeri folkhavet. Men gör man det? Jag tror inte att så blir fallet -snararetvärtom, och det är ju bra. Beredskapsarbete kan knappast anses vara en lämplig formför introduktion av ungdomar i yrkeslivet. Ett beredskapsarbete leder iallmänhet inte till något bestämt yrke och ger inte den grund som behövs förframtida yrkesverksamhet - och det är heller inte meningen medberedskapsarbete. Detta är ett faktum som inte ens socialdemokraterna försökerförneka. Men sakfrågan är viktig. Ungdomarnas fortsatta utbildningi gymnasieskolan och i arbetsplatsförlagd utbildning har debatterats ochkommenterats mycket i press, radio och TV. Och det ärinte någonting att förvånas över. Ungdomarnas arbetssituation är, som här harsagts, allvarligare än tidigare, till stor del därför att ungdomarna sedan enföljd av år är betydligt fler till antalet. Skall vi kunna förverkliga den s. k. ungdomsgarantin, måstealla tänkbara åtgärder sättas in för att tillförsäkra samtliga ungdomar arbete,praktik eller utbildning. För att man skall kunna vidta effektiva åtgärdererfordras en djupgående kännedom om ungdomsarbetslöshetens reella orsaker. Såenkelt är det inte att det bara handlar om att höja nivån på utbudet av ledigaplatser. Det finns en rad andra betydelsefulla faktorer i sammanhanget, vilkaborde bli föremål för en djuplodande analys. Inte minst är de negativt förändrade attityderna ettallvarligt samhällsproblem. 1 fjol redovisade enSIFO-undersökning, som belyser detta viktiga delproblem. Resultatet visade attarbetets egenvärde har fått sig en ordentlig knäck sedan mitten av 1970-talet.Detta kan synas paradoxalt Åtgärder för att främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. Åtgärder för att främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. med tankepå att medbestämmandet blivit lagfäst och arbetsmiljön förbättrats under denperiod som ligger mellan två identiska undersökningar. "Attitydförändringen till arbetet är inte alls lika uttalad bland ungdomarsom studerar på högskolorna", anser tidningen. "Där finnsambitionerna och förhoppningarna kvar." gick vi till val här i landet. Dåhade vi moderater bl. a. följande punkter som gällde den här frågan: Skolans fostranmåste ta sikte på arbetslivets krav. En vissyrkesutbildning bör finnas också i . Lärlingsutbildning,inbyggd utbildning, företagsutbildning samt kortkurser i beredskapsarbeten ochpraktikarbeten måste bli likvärdiga med skolans utbildningsvägar. Generell rätttill provanställningar bör införas för alla ungdomar . En temporärsänkning av de sociala avgifterna till ungdomar bör genomföras isyfte att stärka ungdomarnas konkurrenskraft. Det är beklagligt att socialdemokraterna ställtsig avvisande till de flesta förslag som väckts för att stärka ungdomarnasställning på arbetsmarknaden. Man kan fråga sig, fru talman, vad som är orsaken till detnuvarande eländet. Jag tror att det är i huvudsak två orsaker. För det första: Den tidigare socialdemokratiskaregeringens skolpolitik har lett till ett kapitalt misslyckande. Kvantitet harersatt kvalitet. Hela ungdomsgenerationer har drabbats. Ordentligyrkesutbildning av gammal hederlig modell är en nödvändighet i vårt samhälle,och det hade varit guld värt för både de drabbade ungdomarna och alla ossandra, om man satsat så mycket på yrkesutbildning - t. ex. lärlingsutbildning-som vi från moderat håll i det längsta kämpat för. För det andra: Den tidigare socialdemokratiska regeringen trumfadeigenom de s. k. Åmanlagarna. Och här måste man väl ändå göra en självbekännelse- de borgerliga partierna förhöll sig alltför passiva av valtaktiska skäl.Dessa s. k. trygghetslagar är för ungdomen de värsta otrygghetslagar som tänkaskan. Ingen vågar nu anställa oprövad arbetskraft. Jag tycker att de socialdemokrater som deltar och hardeltagit i den här debatten borde tänka sig för. När regeringen lägger fram ettförslag som försöker lösa en bekymmersam situation, som drivits fram genomtidigare socialdemokratiska initiativ, borde man från det hållet betänka sittförflutna och visa åtminstone någon ansats till konstruktiva ansträngningar istället för att hetsa mot och angripa borgerligheten bara för hetsandets ochangripan-dets egen skull. tror jag inte att svenska folket kommer att gå påden här propagandan, utan man kommer att döma efter förtjänst, och i så fallkan nog borgerligheten se framtiden an med tillförsikt. Jag yrkar bifall till arbetsmarknadsutskottetshemställan i betänkande 25 och avslag på de socialdemokratiska reservationerna. () replik: Jag skall inte gå in speciellt mycket på FilipFridolfssons inlägg, men jag vill säga att han ser något enögt på frågan närhan säger att vi socialdemokrater skränar, då vi går upp till försvar förungdomarna och deras sysselsättning. Däremot sade han ingenting om en somverkligen var här och skränade och som bl. a. svor i kammaren. Det varväl o. k. då. Men när vi slåss för ungdomarnas rätt till arbete, då skränar vi. Det var en intressant upplysning vi fick, nämligen attborgerligheten här i kammaren var med och genomförde Åmanlagarna enbart avvaltaktiska skäl. Jag ber, fru talman, att få tacka för denupplysningen. Den var bra - tack! Åtgärder för att främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. () replik: hävdar att s-ledamöterna inteskränar. Jag tycker att det varit ett hårt angrepp på det regeringsförslag somligger på bord. Den här frågan har ett politiskt sug - och den harväckt ett mycket stort intresse bland allmänheten. När socialdemokraterna i stortär överens med borgerligheten och regeringen finner jags-sidans utskällning avregeringsförslaget opassande. Jag talar icke förklenande om Åmanlagarna som helhet. Menjag menar att den spärr som finns inbyggd i Åmanlagarna mot provanställning avungdomar gör dessa lagar till otrygghetslagar. Det tycker jag att man skulle haförutsett redan när vi diskuterade förslaget och antog lagarna. () replik: Så där lätt kan man inte komma ifrån det manförst sagt. sade - och det kommer ju fram i protokollet - attgenomförandet av Åmanlagarna, dessa trygghetslagar för de anställda, varvaltaktik från de borgerliga. Jag vill stryka under detta påstående. Det är inte bara ett hårt angrepp på propositionen - vihar begärt avslag pä propositionens förslag. Det har vi gjort därför att viställer oss på ungdomarnas sida. () replik: När Åmanlagarnadebatterades gick den politiska propagandan helt ut på trygghet. Det vartryggheten som var det viktigaste. När socialdemokraterna hårt drev frågan omnödvändigheten av trygghet för de anställda-inte minst för ungdomarna-var detbl, a, av valtaktiska skäl som man från annat håll inte vågade attackera denspärr mot provanställning som fanns inbyggd i förslaget. Det var detta jagsyftade på i mitt första inlägg. Man skall inte dra den långtgående slutsats avmitt inlägg som nu drar. NILS-OLOFGRÖNHAGEN (s): Regeringens proposition 1979/80:145, somkammaren har att behandla, är enligt mitt sätt att se ett märkligtaktstycke. Åtgärder för att främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. också avdet intresse med vilket den omfattas här i kammaren och även ute i landet. Därprotesterar ungdomarna själva, arbetsförmedlarna, kommunalmännen m. fl.grupper. Det är olika kategorier människor som i långa stycken har störrepraktisk erfarenhet av ungdomars situation när det gäller skolan ocharbetslivet än vad regeringens ledamöter har. Propositionen bygger i sittursprung på en teoretisk grund - på en teori som i och för sig kan vara riktig.Alla skall få en utbildning som ger dem större möjligheter för framtiden.Grundfelet med propositionen är att den inte har någon förankring i detverkliga livet. Det är inte omtanken om ungdomarna som varit grunden tillpropositionens tillkomst utan de besparingsåtgärder som regeringen anser sigbehöva göra för att klara landets ekonomi. Från socialdemokratiskt häll har vi riktat kritik ochriktar fortfarande hård kritik mot regeringens förslag och kräver att detavvisas av . Vi slår fast att innan det kan bli tal om att dra ned dearbetsmarknadspolitiska insatserna för de unga måste tillräckligt attraktivautbildningar i gymnasieskolan garanteras. Det garanteras inte i dettaregeringsförslag. finns heller inte praktiska möjligheter för kommunernaatt genomföra regeringens ursprungliga intentioner. I det läget sägerarbetsmarknadsministern att det inte alls är meningen att beredskapsarbetenahelt skall försvinna. Detta är en missuppfattning, säger han. Nej, detta äricke någon missuppfattning. Grundidén hos regeringen har varit att helt slopaberedskapsarbetena för ungdomar i åldern . Men de praktiskaförutsättningarna för att genomföra detta föreligger inte, och därför talarindustriministern om att beredskapsarbeten inte skall försvinna. Ute i kommunerna arman orolig för vad som kommer attinträffa, om beslutar i enlighet med regeringens proposition. Till arbetsmarknadsutskottet har kommit en skrivelse frånKiruna kommun, där man redovisar kommunens tidigare åtaganden när det gällerberedskapsarbeten för ungdomar men också den oro man känner för framtiden.Kommunen befinner sig i en mycket svår arbetsmarknadssituation med högarbetslöshet, speciellt bland ungdomar. Man säger vidare i skrivelsen:"Därest kommun får beredskapsmedel i samma omfattning som under desenaste åren kan kommunen motverka en ökad arbetslöshet med de planeradeåtgärderna som framgår av ovannämnda," Man har i skrivelsen redovisatvilka åtgärder man avser att vidta. Personligen har jag erfarenhet som kommunstyrelsensordförande i under , och har frånsysselsättningssynpunkt under en lång följd av år brottats med storasvårigheter. Inte minst har detta gällt sysselsättningen för ungdomar.Kommunen har därför i stor omfattning satsat på meningsfulla beredskapsarbetenför ungdomar. Erfarenheten visar att kommunerna icke kan klara ungdomarnassysselsättning utan tillgång till beredskapsarbeten under vissa tider av året.Jag tror att det skulle vara välgörande om berörda statsråd i störreutsträckning än vad jag förmodar förekommer lyssnade på kommunalmännen, påungdomsorganisationerna och på arbetsförmedlarna innan de satte sig ned ochskrev en proposition av den art och kvalitet som den För framför allt Norrlandskommunerna är propositionen ettödesdigert dokument. Socialdemokraterna har redovisat ett program motungdomsarbetslösheten. Jag rekommenderar en genomläsning av detta program, sominnehåller följande huvudpunkter; Införande av varvad utbildning med samma kvalitet somannan yrkesutbildning i gyinnasieskolan. Utbyggdstudie- och yrkesorientering. Fasta jobbför ungdom i beredskapsarbete, Lagstadgad rätt för arbetsförmedlingen att anskaffapraktikplatser för alla unga med praktik i sin utbildning. Informationskampanj riktad till arbetsgivarna om atttrygghetslagarna inte försvårar nyanställning av ungdom. Detta socialdemokraternas program motungdomsarbetslösheten är en långt bättre lösning för framtiden än regeringensproposition. Studera socialdemokraternas förslag och återkom med ettbättre förslag, så skall vi socialdemokrater försöka glömma den miss somregeringen gjort sig skyldig till genom proposition 145, Jag ber att få yrka bifall till socialdemokraternasreservationer vid arbetsmarknadsutskottets betänkande 25, Åtgärder för att främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. BENGTWITTBOM (m): Jag fick ett telefonsamtal - detvar - från en socialdemokratisk ombudsman inom SSU i , om jaginte misstar mig. Han frågade mig hur jag skulle rösta i dagens votering om denhär propositionen. Jag svarade att jag kommer att stödja utskottets förslag.Jaha, sade han, då kommer du alltså att rösta för att ta bort beredskapsmedlenför ungdomar mellan från . Nej, sade jag, det kommer jaginte att göra. Jag kommer att rösta för vad som står i utskottets betänkande.Jag frågade honom om han var informerad om vad som står där, och det var han juinte. Sedan började vi diskutera kring propositionen, och jag fick ganska klartför mig att han inte heller var så välinformerad om vad regeringen föreslår isin proposition. Jag försökte berätta för honom vad det här handlar om, ochefter avslutade vi vårt samtal. Sedan jag hört debatten i kammaren är jag inte allsförvånad över det här telefonsamtalet. Samma brist på saklighet och sammaganska torftiga argument mot förslagen i propositionen har kännetecknat dagensdebatt. Och inte bara det; Argumenten har upprepats gång på gång från kammarenstalarstol! Sedan den första debattomgången har det egentligen inte tillförtssärskilt mycket nytt - det påpekade också alldeles fräntalarstolen. Jag är rädd för att det väldiga väsen som socialdemokraternaställt till kring regeringsförslaget skadar saken, skadar möjligheterna för detnya systemet med företagsförlagd utbildning att slå igenom sa snabbt sommöjligt. Ungdomarnas attityd till den här typen av utbildning kan knappast blimera positiv av allt det skäll och alla de negativa uttalanden som vi hört Åtgärder för att främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. frånsocialdemokratisk sida om den här nya utbildningsformen. Det är också, som det har påpekats från denna talarstol,väldigt litet som skiljer majoritetsförslaget från reservationerna. Det gör attdet alternativ som tecknar sig i dimman efter alla socialdemokratiska attackerinte är så olikt regeringens förslag. Det är bara några saker som förvånar mig,t. ex. att socialdemokraterna under dagens debatt mer eller mindre har låtitpåskina att beredskapsjobb är någonting som skall permanentas. Jag trodde attvi var överens om att beredskapsarbete var en sysselsättningsåtgärd som visatte in i besvärliga situationer. Men det är tydligt att socialdemokraternaoch vpk har ungefär samma syn på beredskapsjobb. Vad gäller den ersättning som företagen skall få för dekostnader de åsamkas i samband med företagsförlagd utbildning, har det fråndenna talarstol sagts, liksom det har skrivits i många socialdemokratiskapartitidningar, att det här är ytterligare ett sätt att överföra pengar tillföretagen. Man säger att företagen kommer att tjäna på detta system, att det ärett sätt att ge dem billig arbetskraft. Ja, om ersättningen stod i relationtill de kostnader som företagen drabbas av i och med att de går in i den härverksamheten, då skulle jag förstå argumenten. Men ersättningen står inte irelation till kostnaderna. Det är bara att konstatera att den ersättning somföretagen får utgör ett minimum av vad som behövs för att reformen skall slå igenom. Jag vill också i sammanhanget påpeka att det ute blandföretagen finns ett väldigt stort intresse för den här typen av verksamhet. a. den försöksverksamhet som har bedrivits i . Detta positivaintresse är väl någonting som vi politiker skall ta fatt i och försöka göranågonting av. Det är också precis vad regeringen gör i sin proposition. Det ärvidare vad utskottet i sin behandling av propositionen haft som målsättning. Viskall alltså se positivt på detta intresse från företagen och stötta det kanskeförsta konstruktiva förslag som är framlagt när det gäller att försöka lösadessa ungdomskategoriers arbetsmarknadsproblem. Vi bör ta vara på dettakonstruktiva och omfattande grepp i stället för att stå i talarstoloch gång på gång med osakliga argument försöka slå i ungdomen i landet attregeringens förslag inte innebär något positivt för dem. säger man attregeringen rycker undan alla de resurser som tidigare stod till förfogande föratt klara sysselsättningen bland ungdomarna. Men detta, ärade kammarledamöter,är ju inte sant. Det har redan sagts , men jag tycker det ärviktigt att det sägs en gång till. Slutligen, fru talman, vill jag säga följande: När jagbetänker hur liten skillnad det är mellan reservationerna ochmajoritetsförslaget och ser till kvaliteten på argumenten hos de många talarnafrån oppositionen, så kan jag inte komma fram till annat än att detta mycknaväsen måste bero på en stark avundsjuka från socialdemokratin för att man intesjälv har lagt fram förslaget. Med detta, fru talman, ber jag att få yrka bifall tillutskottets förslag i arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 25, NILS-OLOFGRÖNHAGEN (s) replik: skyller oss socialdemokrater föratt vara förespråkare för ett system med permanenta beredskapsarbeten. Jagskulle vilja be att tala om i vilken handling eller i vilkendebatt, inkl, denna kammardebatt, som vi har sagt det. Vad vi vill är attfortfarande ha detta instrument såsom ett komplement till annan sysselsättningoch utbildning. Får jag då fråga ; Vem skall i min hemkommunKramfors klara jobben åt ungdomarna, när inte det fria näringslivet eller skolankan göra det? Det som har skrivits i propositionen är en teoretiskframskrivning den dag skolan har de förutsättningar som inte föreligger.Därför måste beredskapsjobben till för att trygga en sysselsättning för dessaungdomar. Åtgärder för an främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. () replik: frågade i vilken handlingjag kan läsa att det verkar som om socialdemokraterna vill permanentaberedskapsjobben. Jag bara refererade min känsla efter att ha hört dagensdebatt. Man får nämligen en känsla av att ingenting är så bra somberedskapsjobben, inte ens ett konstruktivt förslag att försöka få utungdomarna i företagen och skapa kontakter mellan jobben och ungdomarna, attförsöka gå runt den spärr som tidigare talade om när detgäller trygghetslagarnas negativa effekter på ungdomarnas möjligheter att fåjobb och att försöka öppna företagen för dessa ungdomar. Vem skall klara jobben för ungdomen i ? Ja, vibrukar i denna kammare ofta diskutera dessa problem, och bara för några dagarsedan diskuterade vi hur vi skall klara jobben i landet över huvud taget. Attproblemen är speciella i och också i vissa andra delar av landet är vihelt medvetna om. Men för detta har vi olika sysselsättningspolitiska ochregionalpolitiska instrument. Dem skall vi använda, . () replik: erkänneratt han inte någonstans i handlingarna eller i debatten har funnit attsocialdemokraterna kräver att beredskapsjobben skall permanentas. Men hansäger att han har en känsla av att socialdemokraterna önskar detta. Ja, för manen debatt i riksdag med den bakgrunden och med en känslomässig tro påvad ett politiskt parti anser, kan den debatten inte bli bättre än den harvarit . Då har inte bidragit till att nämnvärt höjadebattnivån. BENGTWITTBOM (m) replik: Jag har uppfattningen att debattnivån harlegat på relativt låg nivå från debattstarten i och med att oppositionen fråntalarstolen började presentera de socialdemokratiska argumenten mot de förslagsom propositionen innehåller. Studerar man innehållet i de socialdemokratiskareservationerna och ställer det i relation till vad som har sagts frånsocialdemokra- Åtgärder för att främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. tiskt hålli kammaren . får man nog, , använda sig rätt mycket avkänslan för att kunna tolka vad socialdemokratin egentligen står för i dennafråga. Så pass dåliga anser jag att relationerna är mellan det sakligainnehållet i de socialdemokratiska reservationerna och det s. k. sakinnehållsom har presenterats från talarstolen . Vi får väl se till att höja debattnivån då! Tanken är god - men det är nästan det snällaste man kansäga om regeringsförslaget nr 145 om åtgärder för att främja ungdomarsutbildning i gymnasieskolan, som det heter. På olika sätt har skolfolk,arbetsförmedlare, ungdomsorganisationer, kommuner, elever m. fl. gjort klartatt förslaget saknar nödvändig förankring i verkligheten. Låt oss alltsådiskutera verkligheten ett tag. Dit hör i allra högsta grad , som är 17 år.Utbildningsutskottets betänkande nr 34 och arbetsmarknadsutskottets betänkandenr 25 handlar bl. a. om honom och tusentals andra ungdomar i åldern 16-18 år.som i likhet med har fått ett beredskapsjobb. Till alla välvilligasocialassistenter, arbetsförmedlare och lärare som allihop frågade "menvad i';7/du egentligen. svor han bara tillsist. Efter grundskolanvärdet ju bara två saker han var riktigt säker på; Han ville inte fortsätta i skolan, där han otrivdes ochfick dåliga betyg. 2, Han ville jobba och stå på egna ben, dvs, tjäna egnapengar. Han var beredd att ta vilket jobb som helst. Men utan utbildning kommer man inte långt, det känner vialla till. Dagens arbetsgivare vill ha anställda med yrkesutbildning och helstyrkeserfarenhet. Många kräver dessutom körkort. Lösningen för blev t, v,ett kommunalt beredskapsjobb, som han trivs bra med. Det hade varit lätt att avfärda , om han varitovanlig bland 16-18-åringarna, men han är tvärtom ganska typisk. Därför villjag med utgångspunkt i hans situation ställa följande frågor tillutbildningsutskottets talesman och t, ex, : På vilket sätt blir det bättre för ungdomar som , omregeringsförslaget går igenom? Vilka motiv finns egentligen för ett genomförande avpropositionens förslag redan fr, o, m, ?