prot · G309154 · 1979-12-31 00:00:00 — Som alternativ behöver kommunernaockså ha tillgång till mera flexibla lösningar, vilka i propositionen föreslåssom försök. Dessa försök innebär att yrkesintroduktion med utbildningsinslag kan Åtgärder för att främja imgdomens utbildning i gymnasieskolanm. Åtgärder för att främja imgdomens utbildning i gymnasieskolanm. erbjudasute i arbetslivet för dem som föredrar detta framför skolsituationen. Samtidigtär det viktigt att sådana alternativa lösningar inte - som beredskapsarbetena -kortsiktigt ter sig ekonomiskt mycket förmånligare än en mer teorefisktinriktad utbildning i gymnasieskolan. Beredskapsarbetena måste vara kvar i viss omfattning ochkunna sättas in när andra åtgärder misslyckats. Men de får inte framstå som etti det närmaste reguljärt alternativ för dem som inte går vidare i gymnasieskolan. De som inte vill fortsätta studera i någon av de formersom erbjuds bör kunna få ökat stöd för att söka och få någon av delediga platser som faktiskt finns. måste möjligheten att gå in igymnasieskolan stå öppen för dem. Men det kan inte vara lämpligt atti stor skala med skattemedel skapa särskilda jobb åt dem som inte, trotsansträngningar, kan få ett vanligt jobb och därför för sin egen skull helstborde skaffa sig en bättre utbildning. Om jag rätt har förstått vad som sägs ide socialdemokratiska motionerna, så redovisar man där inte någon annanuppfiittning i just den här frågan. Det är väl så, som utskottets ordförandeElver sade, att det i grunden råder rätt stort samförstånd i dennahuvudfråga - och jag menar att detta är huvudfrågan i den debatt vi för . Vi har fortfarande en rekrytering till högre utbildningsom är socialt snedfördelad. Barn till höginkomsttagare och barn till föräldrarmed god utbildning går nästan undantagslöst vidare till gymnasieutbildning. Förbarn till låginkomsttagare och barn från hem utan studietradition förhåller detsig dess värre annorlunda. Det är utbildningspolitikens grundläggande mål attbryta detta förhållande. Därför är det viktigt både att vi gör utbildningattraktiv för alla och att vi i den takt som statsfinanserna tillåter höjerstudiebidragen från dagens nivå, som vi nog alla kan vara överens om ärtämligen låg. och att det då är en jämställd bedömningsbakgrund. Det har framförts ett argument för beredskapsarbeten för16-17-äringar som jag måste erkänna att jag, just mot denna bakgrund, harreagerat ganska kraftigt mot. Det sägs nämligen ibland att just barn frånlåginkomsttagarhem inte lika mycket som andra skall styras in pågymnasiestudier utan i stället måste erbjudas t, ex, beredskapsarbeten, där dedirekt kan få en god lön att bidra till familjens försörjning med. Det här är ett argument som. ärade kammarledamöter, enligtmin mening direkt pekar hän mot ett gånget samhälle, där högre utbildningansågs förbehållen vissa ungdomar. Sedan var det. naturligtvis inteenbart ekonomiska skäl utan också hemmets studietradition som fällde utslaget.Vad som för den rike Markurell var ett originellt infall var för den fattiga prästänkanen bjudande plikt, nämligen att låta sina barn ta studenten. Men i huvudsak vardet familjeekonomin som avgjorde saken. För familjer med låga inkomster kan det också te sigalltför påfrestande på familjeekonomin att låta sina ungdomar studera vidare igymnasieskolan. Men deras ekonomiska problem kan inte få lösas genom att barnenalltför tidigt känner sig tvingade att ta sin del av försörjningsbördan. Istället måste de möjligheter som finns utnyttjas till att ge ett ekonomisktstöd till familjen. Än mindre önskvärt är det naturligtvis att locka medberedskapsarbete som försörjningskälla direkt efter för barn ifamiljer med god ekonomi men där man föredrar en högre konsumtionsstandardframför utbildning åt sina ungdomar. Det är angeläget att ungdomarnas möjligheter att söka ochfå de jobb som faktiskt finns ökar. Men den 16-17-åringsom inte ens i godkonjunktur kan få ett vanligt jobb efter borde ändå slås av tankenatt beredskapsarbetet - traditionellt en åtgärd i lågkonjunktur - inte ärnågon lösning . Propositionens förslag är ett led i ansträngningarna attförbättra den unga generationens långsiktiga möjligheter i arbetslivet. För någrakan det verka negativt att chanserna att snabbt få goda inkomster blir litetsämre. Men också de kommer att finna alt det är önskvärt att redani tonåren lägga grunden för en framtida stabil ställning på arbetsmarknaden.Vad man missar i de åren blir allt svårare att hämta igen ju äldre man blir. Åtgärder för att främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. ANNA-GRETALEHON (s) replik: Arbetsmarknadsministern ägnade en del av sittanförande till att tala om att vi från samhällets sida måste få störremöjligheter att påverka företagens rekryteringspolitik. Han sade bl. a. att deföretag som rekryterar personal på ett socialt och från samhällets synpunkt brasätt skall gynnas för detta. Detta var mycket intressant, men det är litet synd attRolf inte lyssnade på oss socialdemokrater när vi sedandiskuterade det s. k. nyrekryteringsstödet. Vi föreslog då just det som RolfWirtén nu talar om. Vi föreslog att en förutsättning för att företagen skullefå detta nyrekryteringsstöd skulle vara att de nyrekryterade dem som antingenhade beredskapsarbete, genomgick arbetsmarknadsutbildning, hade skyddadsysselsättning eller var anmälda som arbetssökande på arbetsförmedlingen. Om arbetsmarknadsministern med detta anförande vill kommamed en försöksballong och föreslå något liknande det förslag vi tidigare fördefram. skall vi naturligtvis med intresse studera frågan. Jag kan däremot integarantera att vårt intresse för frågan kommer att vara lika stort närarbetsmarknadsministerns förslag har passerat behandling iekonomidepartementet, för där förtvinar tydligen en mängd goda idéer från deandra partierna. inledde sitt huvudanförande med att säga attdet i debatten har hävdats att propositionens förslag skulle vara några snabbtihopkokade idéer, men jag har i varje fall inte hävdat att det är på detsättet. Jag tror inte alls att det är så, 1 stället tror jag att ganska förnuftiga idéer, men att han helt enkelt inte kunde få igenom demi ekonomidepartementet. Slutresultatet blev tyvärr det som vi kan se: enbesparing för statskassan på 350 milj, kr, men med åtföljande risker förutsatta ungdomsgrupper att Åtgärder för att främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. hamna justi den situation som i slutet av sitt anförande så vältaligtbeskrev. Han sade att vad man missar i ungdomsåren kan vara väldigt svårt attta igen. Det är just därför som vi så kraftigt har opponerat oss motregeringens förslag. Vi är rädda för att det kommer att bli väldigt svårt förde ungdomsgrupper som allra bäst behöver samhällets stöd. om regeringensförslag går igenom . (vpk) replik: Mycket väsen för litet ull. skulle man kunnasäga om det vore så att regeringsförslaget egentligen - som nuhävdar - bara betyder en förskjutning av tyngdpunkten från beredskapsjobb tillutbildningsinsatser. Men är det ju inte så. De omfattande protesterna ärberättigade, eftersom regeringsförslaget faktiskt handlar om försämringar. Jag har i replik till frågat vad talet omövergångstid och undantagsregler betyder för kommunerna. Jag känner av oron imin hemkommun, , där ungdomarna - som jag förut sade - är specielltutsatta, hade besök av kommunalmän från , Fick de någotsvar på frågan-jag vet att de har ställt den? Vill i så fallupprepa svaret? Vill , som hävdaratt regeringsförslaget innebären förbättring, också svara på följande frågor: Innebär då interegeringsförslaget att staten minskar sina utgifter med 350 milj, kr,? Innebärinte förslaget att många ungdomar kommer att få mindre i ekonomiskt stödvid arbetslöshet, och betyder inte förslaget att företagen får i de närmastegratis arbetskraft? säger arbetsmarknadsministern att vi inte kan åläggaföretagen att anställa ungdomar - ja, vi kan inte ens vädja till dem. Vi måsteenligt göra ungdomen attraktiv som arbetskraft. Det skall alltsålöna sig för företagen att anställa ungdomar. Men då måste väl ändå sinsemellan bestämma sig? har ju här tidigare idebatten med kraft hävdat att företagen inte alls skulle tjäna på det. Låt mig till slut säga att - ellerVästerbottens frisinnade länstidning, som tidningen benämner sig - har somförstasides-rubrik följande: "Fler unga på driven om beredskapsjobbslopas". Rubriken är visseriigen ett citat men återger väl ändå stämningarsom regeringen -eller i varje fall den folkpartistiske arbetsmarknadsministern-borde uppmärksamma. Jag vill med några ord bemöta de saker somhär har nämnts av och , Det gäller då förstrekryteringsbidraget, som tog upp. Hon fann mina funderingari det avseendet intressanta, och jag tackar för det. Förhoppningsvis kommer viatt kunna föra ett konstruktivt resonemang i dessa frågor i fortsättningen. Jag villhär påminna om att regeringen, när vi befann oss i en besvärlig lågkonjunkturför något , bedömde det som angeläget att man försökteta vara på den högkonjunktur som då var på väg, och att man stimuleradeföretag att rekrytera ungdomar. Därför lade regeringen fram ett förslag om ettnyrekryteringsbidrag. Att socialdemokraterna inte bara beträffande det härförslaget, utan när det gäller så gott som alla andra förslag som regeringenlägger fram. har en avvikande mening och yrkar på ändringar eller avslag har viju sett exempel på här , även om de i grunden har samma uppfattning ombehovet av att vidta åtgärder, exempelvis som i det här fallet då det gälleratt påverka rekryteringen . Det var alltså inte så, att regeringen intevidtog åtgärder i det här avseendet eller att den inte gjorde det i rätt tid. Får jag sedan ta upp den fråga som både , liksom även andra debattörer, har berört en hel del. Dethette att regeringen skulle spara på detta förslag. Jag skullegärna vilja säga att det här har lett till mycket stora missförstånd.Beredskapsarbeten är ju. och det sade jag också i mitt huvudanförande, enåtgärd som vidtas för att styra konjunkturen, så att man klarar sig över enlågkonjunktur till en kommande högkonjunktur. Det är egentligen därför som vihar inrättat beredskapsarbetena. Det kan kanske vara av intresse för kammarensledamöter att se hur det förhåller sig med besparingen, om man jämför med olikaår. Opponenterna har funnit stor glädje i att göra jämförelser med budgetåret1978/79. Gör man den jämförelsen visar det sig att det är en skillnad på 350milj. mot vad som bedöms vara nödvändigt. Men gör samma jämförelse /80. Vad får ni då för belopp? då rör det sig om 150 milj.kr. Med detta har jag bara velat säga att det är en självklarhet att enansvarig regering i en verkligt djup lågkonjunktur, som den vi hade 1977 och1978, satsar på en mycket aktiv arbetsmarknadspolitik. Det var också vad denhär regeringen gjorde. Det rörde sig f, ö, om volymer som vi inte hade hafttidigare och inte heller under tidigare skeden. Det fördesalltså en ansvarig arbetsmarknadspolitik som drev upp volymerna i pengarräknat. När man sedan kommer in i en högkonjunktur, och en sådanbefinner vi oss faktiskt i f, n,. är naturligtvis inte de konjunkturpolitiskakraven lika stora. Försök, mina ärade meddebattörer, att se det här sambandet.Då blir det faktiskt fråga om en ballong som tappar luften. När man, fru talman, talar om en proteststorm blandungdomarna rör det sig egentligen om en väldig överdrift. Jag har främstobserverat att ungdomar har pekat på att de i beredskapsarbetena, för vilka detliimnas i statsbidrag, har kunnat få en lön på . Jämfördetta med vad de ungdomar får som går i vanlig gymnasieskola. De får , imånaden. Det är givet att det här har skapat spänningar på många sätt. Att desom har haft förmånen att få de här tusenlapparna också gärna skullevilja få dem fortsättningsvis är inte så konstigt. Men är det, som jag sade imitt huvudanförande, rimligt att med penningens hjälp styra över ungdomar somkanske är motiverade för gymnasiestudier, och som därmed längre fram skullekunna stärka sin position på arbetsmarknaden, genom att betala den Åtgärder för att främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. Åtgärder för att främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. här lönenför ett beredskapsarbete? Många skoltjänstemän har upplevt att man har fått ettbortfall på grund av den sneda fördelningen i det studiesociala systemet. Vi bör nu avvakta den studiesociala utredningens förslagoch se, om man har resurser för att lyfta upp det hela. Då skall det gälla allaungdomar i dessa åldrar. Det skall inte vara denna väldiga förmånsbehandling avvissa grupper av ungdomar med en så stor spännvidd som den mellan . Jag skulle också vilja säga att i det systemsom nu föreslås av regeringen, med utbildning förlagd till företagen, ärdetnaturligtvis fritt fram för parterna att sätta sig ned och fundera över. om maninte kan finna bättre avtal som passar in i detta system. Men det är deras sakatt fundera över de tingen. Det lägger jag mig inte i som ansvarigt statsråd.Men jag tror att man skulle kunna tänka över hur man på ett bättre sätt skallkunna anpassa lärlingsavtalen till ett utbildningssystem av det här slaget, Idet tar man vara på de resurser som näringslivet onekligen har. och där kan man- det är jag övertygad om - motivera ungdomarna på ett helt annat sätt för attfortsätta sin utbildning och göra det i former som ger dem en starkareställning på arbetsmarknaden, därför att de skaffar sig bådeutbildning och yrkeserfarenheter. Får jag möjligen nämna att det, när man nu åberopar såmänga ungdomar som är kritiska mot förslaget, kan vara skäl att också citeraden största elevorganisationen, . vars ordförande gjordeett uttalande, jag tror att det var i går. Han säger: Beredskapsarbetena fårinte permanentas, men innan de slopas måste ungdomen garanteras alternativ. Hansäger vidare: Man måste redan i satsa mer på praktik iundervisningen för att följa upp detta i gymnasiet med varvad utbildning. Detär först då det blir naturligt för alla elever att genomgå även gymnasieskolan,- Det är precis de här tankarna som regeringsförslaget tar fasta på - attbättre bygga in en varvad utbildning i gymnasieskolan. Får jig till . som harställt frågan hur det blir med de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna under detövergångsskede som det talas om både i proposition och utskott säga, och dethar f, ö, citerat ur propositionen, att man inte skall dra undanden här möjligheten förrän man har klarat ut gymnasieskolan på ett sådant sättatt den fungerar för de ungdomar som är skoltrötta. Jag kan egentligen bara instämma i det uttalandet frånstatsrådet och lägga till att den kungörelse som vi håller på att arbetamed i tar sikte på just sådana bestämmelser. Menjag vill starkt stryka under, fru talman, att det är självklart att man iförsta hand skall erbjuda ungdomarna arbete eller utbildning och att det är densista utvägen att ta till beredskapsarbete. Och jag undrar. ,om vi egentligen inte är överens om bedömningen att beredskapsarbeten alltidskall vara det man tar till i sista hand. Det är, som ochmånga andra här har sagt, inte någon god permanent lösning på den svenskaarbetsmarknaden - eller någon annan arbetsmarknad. Under detta anförande övertog förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar, () replik: Beredskapsarbeten skall vara den sistautposten, men det är de också . Det har i debatten verkat som om det ärden enskilda unga människan själv som kan välja och vraka om han eller hon villha beredskapsarbete. Men så är det inte. Det är arbetsförmedlingen sombestämmer om det skall bli något av den saken eller inte. Men, fru talman, jag skulle vilja få ett ytterligareförtydligande från om detta med arbetsmarknadskungörelsen. Hansäger nu att det inte är meningen att dra undan möjligheten att fåberedskapsarbete och arbetsmarknadsutbildning innan man har de verkligaalternativen i gymnasieskolan. Jag skulle vilja ställa frågan direkt: Blir detalltså inte en iindringav arbetsmarknadskungörelsen, som innebär det som stårpå s, 2 i propositionen, niimligen att det bara är i undantagsfall som manhädanefter skall ha möjligheten till beredskapsarbete ocharbetsmarknadsutbildning? Då är det alltså fel, det som står på s. 2! Åtgärder för an främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. (vpk) replik: Arbetsmarknadsministernbeskriver nu de hiir åtgärderna som någonting som skall rädda skoltröttaarbetslösa ungdomar från något alldeles meningslöst. Men kan då någon som helst beräkning av hur många skoltrötta arbetslösa ungdomardet är som har lockats från skolan av de här ? Dethandlar ju ändå om den totala arbetslösheten - den frånvaro av inkomst somarbetslöshet innebär. Det handlar om att det är det som har varit alternativetför ungdomar. Beredskapsjobb är inte heller någonting som man väljer - det blirman anvisad när man inte kan få något annat arbete. Och att man inte allagånger går till arbetsförmedlingen därför att man egentligen skulle ha velat gåi skolan, tror jag att vet lika väl som någon annan. Jag har naturligtvis inga exakta siffror påhur många ungdomar som har valt bort gymnasiestudier till förmån förberedskapsarbete. Det skulle kräva en ganska ingående enkätundersökning ellernågon annan form av undersökning. Något sådant material har vi inte. Men jagvet av erfarenheter från min egen skolverksamhet och genom kontakter med mångaav mina kolleger inom skolans värld att det är ett rejält problem när det ärsådan spännvidd som den vi häri dag-mellan i genomsnitt . Jag tror att helt på det klara med att här ligger en realitet i mitt påstående. Det ärinte något som bara kan viftas undan. tog upp frågan om vad som kommer att ståi den här kungörelsen. Jag vill bara än en gång upprepa att den turordning somjag nämnde i min föregående replik skall gälla. Vi kommer naturligtvis att mera Åtgärder för att främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. exakt angede övergångsbestämmelser som krävs för att vi också skall få det att fungera iverkligheten som avses i propositionen och i utskottsbetiinkan-det. Med detmenar jag att det naturligtvis får vara en press på berörda tjänstemän ochmyndigheter som skall försöka få den här nya gymnasieskolan att fungera påbästa sätt, så att man inte bara väljer att anordna beredskapsarbeten därföratt det kanske är bekvämast och mest eftersökt. Viljan skall vara mycket klar,och det måste som sagt finnas en press - först arbete och utbildning, däreftermöjligen arbetsmarknadspolitiska åtgärder, om man inte kan finna andralösningar. LARSSVENSSON (s): Den senaste stundens debatt har kunnat geintryck av att vi nu diskuterar en klar ungdomsgaranti. Jag lade märke till attarbetsmarknadsministern sade att ungdomarna skall garanteras alternativ. Dåfrågar man sig: Varför går vi socialdemokrater i utbildningsutskottet emot denproposition som föreligger? Jo, det har vi gjort av några olika skäl. Ett av de viktigaste skälen är det som har framhållitsinte bara här i kammaren utan även vid de tillfällen då kontakter harförekommit mellan kommuner och utbildningsutskottet. Vi har från kommun efterkommun fått reda på att man inte har möjlighet att klara de uppgifter sompropositionen förutsätter att man skall klara. I de fall man då rycker undanmöjligheterna för att använda arbetsmarknadspolitiska hjälpmedel, klararkommunerna inte av att ge ungdomarna någonting . Denna tid kan blirelativt lång. Det är det som egentligen är det allvarliga. Eftersom kommunerna och de andra instanser som äransvariga för planeringen av denna utbildning inte kan lova att ha den klarunder hösten och man tar bort andra hjälpmedel för att sysselsättaungdomar, så finns det bara ett alternativ för de ungdomar som inte kan få jobbeller som inte kommer in på gymnasieskolan - de kommer att bli utansysselsättning. Det är detta som är så allvarligt, och det är skälet till attvi inte kan bifalla propositionen. Vi begär i stället att regeringen tillhösten lägger fram ett samlat program som innebär att ungdomarna garanterasutbildning, arbete eller praktik. Varför klarar inte kommunerna av att starta de nyautbildningarna? Flera skäl kan anföras. Först och främst fattar vi beslut i dagi denna fråga. Det innebär att kommunerna ännu inte har kunnat göra någraförberedelser. Vidare måste information föras ut till såväl lärarna somnäringslivet för att de skall ha en chans att planera de åtgärder sompropositionen förutsätter skall vidtas. Och den informationen hinner kommunernainte få fram, I propositionen sägs också att man på många ställen inte kommeratt klara detta . Om då beredskapsarbeten inte finns somett alternativ för ungdomarna återstår bara sysslolöshet för dem. När man lyssnar på debatten får man det intrycket attgymnasieskolan kraftigt kommer att utökas. Så är inte fallet. Gymnasieskolankommer att dimensioneras på samma sätt som under det gångna budgetåret. Vad somhar skett är att regeringen begär ett bemyndigande av att öka antaletplatser i gymnasieskolan om detta är påkallat av arbetsmarknadspolitiska skäl,I övrigt har man inte föreslagit en utökning av antalet platser igymnasieskolan. Den totalram som vi i utskottet i stort sett är överens om iiralltså oförändrad. Jag vill här till säga attsocialdemokraterna i en motion har begärt att regeringen vidtar åtgärder föratt minska andelen lediga platser i gymnasieskolan. harett antal platser varit outnyttjade, och vi har begärt en redovisning häravoch, som sagt, åtgärder för att besätta de platserna. Jag sade tidigare att det åvilar de kommunalaskolstyrelserna att lämna informationen och att de inte kommer att hinna meddetta . Det är den ena sidan av saken. Den andra är att eftersom det nyasom föreslås, en 40 timmars yrkesintroduktion, i princip skall anpassas tillvarje enskild elev tarvas relativt stora arbetsinsatser från skolan - för attfinna lämpliga platser i näringslivet, för att vidta de åtgärder som behövs föratt samordna yrkesutbildningen med den teoretiska utbildningen i skolan. Dettakommer man också att ha stora svårigheter att klara. Dessutom ger denna 40 veckors kurs-om man nu kankalladenen kurs-inte något yrkesmål och inte heller några meriter. Den frågasom man ställer sig är därför: Vad kommer denna 40 veckors kurs att innebära?Innebär den bara att arbetsgivarna får gratis arbetskraft? De lokalaskolmyndigheterna kommer att ha mycket svårt att klara uppföljningen ochkontrollen av att kursen verkligen ger den utbildning som man förväntar sig avden. Det sägs i propositionen ingenting om att det skallupprättas en läroplan. Man säger att planer skall upprättas lokalt, men däremotsägs ingenting om att SÖ skall utarbeta en läroplan. Avsikten är tydligen att man skall utnyttja de ungdomarsom inte kan eller är intresserade av att gå in i gymnasieskolan för att tjänapengar på dem. Detta reagerar vi också emot. Man säger i propositionen att handledare skall finnas utepå företagen. Vi vet att många av de företag som kan vara aktuella för den härtypen av utbildning har en mycket kunnig och skicklig yrkesarbetskraft. Men detär inte säkert att dessa personer har förutsättningar att fungera somhandledare. När man i propositionen säger att man förväntar sig att det skallbli en utbildning för dessa handledare frågar jag mig: När kommer dennautbildning att genomföras? Kommer den att genomföras i så god tid att man kandra nytta av de utbildades kunskaper när kurserna skall planeras ochgenomföras? Det hinner man självfallet inte med. Det gäller här en utbildningsom måste förläggas , eftersom vi vet hur det är . Detgör att dessa handledare inte är färdiga att ta emot de elever som skallplaceras i 40-veckorskurserna, Det är alltså orealistiskt att tänka sig attdetta kan genomföras . Det tycker jag att utskottsmajoriteten börerkänna. Jag tycker att man skall erkänna att detta förslag inte ärgenomförbart förrän möjligen till våren 1981,1 det läget finns det ännu störreskäl att bevaka att arbetsmarknadskungörelsen verkligen ger möjlighet attutnyttja beredskapsarbetena intill dess man fått fram något annat alternativ. Åtgärder för att främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. Åtgärder för an främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm.