prot · G30934 · 1979-12-31 00:00:00 — Får kvinnan tillfälle att tillräckligt bearbeta sin problemalikföre aboribeslutet? Borde kuratorskontaklen vara obligatorisk? Fungerarslödkoniakten efter aborten? a. dessa frågor bör enligt utskottets meningutvärderingen ge svar på. Del är uppenbart atl ensnabb handläggning, polikliniska aborter och 12Riksdagens protokoll 1979/80:33-34 frivillighet beträffandeåterbesök innebär positiva förändringar - för sjukvårdshuvudmännen. Del blirbilligare och mindre personalkrävande. Lål mig påpeka all del innebär en klarfrestelse för en överansträngd sjukvård att låta aboriförfarandei bli enkell.Kvinnan skall ju ändå själv bestämma. Men det är inte lika självklart alleffektiviteten innebär enbart fördelar för kvinnan. I stället för intagning påsjukhus och ett hell dygns möjligheter att få tala med någon,avdelningsläkaren, naiisköterskan eller någon annan av vårdpersonalen, atl fåkomma med den där extra lilla frågan, ängslan, oron , erbjudervi kvinnan en omedelbar kontakt med den opersonliga operationsmiljön, däreffektiva människor döljer sig bakom de avvisande operalionsdräkierna - baraögonen syns. Och doktorn träffir hon kanske försl när hon sover och i bästafall efteråt, ännu drogad av narkosen, ur stånd att sortera känslor och ta emotinformation. Och återbesöket kanske inte blir av, om hon själv skall trassla sigigenom tidsbeställningens telefondjungel utan att ha något annat alt komma medän "jag vill bara prata med någon". annan abortdebatt hörde jag frågan: Skall verkligen en enskild individ harätt alt fatta beslut i en sä viktig fråga? Jag vill i stället säga: Ärdet 'äkerlau vi har rätl att lägga bördan av ett så viktigt beslut på en ensam människa?Jag ser för mig flera nitlon-tjugoåringar, eu par år efter aborten, med argaoch anklagande ögon: Det var alldeles för lätt alt få aborl. Jag hann inte medsjälv. Jag fick inie pråla med någon vare sig före eller efter. Tillsammansmed flera kolleger inom mödravården harjag undrat över en delvis ny symlombild,där hos myckel unga väntande mödrar: ovanliga psykosomatiska symtom, bisarramardrömmar, oproportionerligt stor rädsla för all barnet skall dö eller varaskadat. Och sä småningom klarnar sambandet med skuld- straff-funderingarrelaterade till den abort som hon gjorde . Är sådantverkligen vanligare än förr? Kan sådant förebyggas genom bättreomhändertagande kring aborten? Sådana frågor måsle utvärderingen ge svar pä.Kan inte samhällets kollektiva skuldfriförklaring av aborten helt ersätta detindividuella avlalsbrev som socialslyrelsens telegram eller tväläkarinlygetutgjorde? Jagvill, fru talman, i detta sammanhang utifrån helt andra utgångspunkter än ToreNilsson påpeka hur vi på della område vad gäller jämställdheten mellankönen halkal decennier tillbaka i tiden. stod kvinnan ensam,utarmad, utstött med sitt oönskade barn. Mannen gick helt fri. Men det kom entid, för 20, 30, sedan, då det kostade en man en hel del att göra enflicka med barn. Mannen hade ansvar för preventionen. Jag har t. o. m. hört numedelålders män säga alt vikten av alt ha kontroll över sig själv positivtpåverkade nykterheten på våra dansbanor. Eu oönskat havandeskap kunde för honom.såväl som för kvinnan betyda elt icke planerat äktenskap. I varje fall betyddedet en mångårig försörjningsbörda för ett barn. 1dag är vi, om än i myckel humanare former, på sätt och vis tillbaka igen.Kvinnan fär bära ansvaret för preventionen och bära preventivmedlensbiverkningar. Del anial svenska män som lar ansvarei och besväret au trä på enkondom är i avtagande. Och forskningen beträffande säkrare preventivmedel förmän går trögt - medlen ger biverkningar, säger forskarna, så del går inte. Jaghar frågat abortsökande kvinnor: Och vad lycker din man då? Mycketofta blir svaret: Han säger att naturligtvis får jag bestämma själv - det är jujag som .. . Samhället har gjort det lätt för den enskilde mannen atl tvä sinahänder inför ell svårt beslut. Samhället har sagt atl kvinnan bestämmer själv -det ärju hon som . . . Samhället erbjuder abort, smärtfritt och polikliniskl. Socialutskottethar pekat på de regionala skillnaderna i aborttalen. Man bör utvärdera vadskillnader i prevenlivmedelsrädgivningens lättillgänglighet och kvalitetinnebär. Men detta kan inte ge hela svaret: Socialslyrelsens stora satsning iGollandsprojekiel gav, som påpekar, resultat i lägre aborttal ochhögre födelsetal. Men varför har , där ingen motsvarandeextrainsats har gjorts, ändå lägre aborttal och högre födelsetal? Varför hartvä av de tre Smälandslänen sä mycket lägre aborttal än det tredje? Det berorinte pä någon föredömlig barnomsorg. Vad förklarar skillnaderna mellanVästerbotten och ? Naturligtvis inte enbart skillnader iprevenlivmedelsrädgivningens kvalitet. Detär svårt men viktigt atl söka ta reda på vilka sociala faktorer, vilkaskillnader i levnadsförhållanden och vilka normer bland befolkningen som liggerbakom de myckel stora variationerna. Jagvill än en gång, fru talman, uttrycka min slora lillfred.sställelse med att ettenigt socialutskott föreslagit att uppmana regeringen att göra enutvärdering. Det särskilda yttrande som vi moderata ledamöter avgivit tjänaregentligen endasi till att understryka vad somju aren självklarhet: atl ingaställningstaganden kan grundas på utvärderingen innan den är gjord. Jagtror mig lill sist kunna tala för alla svenska kvinnor när jag hoppas altutvärderingen kommer atl göras inte enbart genom ochsjukvårdshuvudmännens ögon ulan också genom abortsökande kvinnors ögon. Pågrundval av deras erfarenheier bör förbättringar av samhällets insatser pådetta i vidaste mening livsviktiga område planeras. I detta anförandeinstämde (). (vpk): påstod attjag försvarade en sjuk sak. Vad jagförsvarar är kvinnans rätl till fri aborl. Det, fru talman, är sannerligeningen sjuk sak. Jagtycker atl de moderata inläggen är avslöjande och indirekt en bekräftelse pä defarhågor jag lidigare uttryckte. De inläggen visar klart atl man från moderathåll lägger in en helt annan tolkning i utskottels skrivning än vad såväl RuneGuslavsson som påslår all skrivningen ger uttryck för. Låt migkonstatera att ingen anser au aborter är eftersträvansvärda. Inte minstkvinnorna själva får lida av dem. Vi måste eftersträva ett samhälle där alla ärvälkomna, eu samhälle där alla barn kan bli lyckliga. Nr 34 kräver stora förändringar. Men detkräver också all vi eftersträvar atl varje Onsdaeen den '''" °" ''' '''" '"'' 'kommet. Bästa sättet attåstadkomma det är, som I97Q J'§ tidigare framhöll, ökad rådgivningoch ofarliga preventivmedel. Del senare försöker bagatellisera genom alt hänvisa till Tyvärr är det inte detta det är fråga om. Tyvärr är del ettfaktum att vi saknar ofarliga och enkla prevenlivmedelsmeto-der. Sedan spekulerade kring de myckel sloraskillnaderna i abortfrekvensen. De ligger naturligtvis såväl i den olikartadeutbyggnaden av preventivmedelsrådgivningen i landet som i kvinnornas olikavillkor i vårt samhälle. Den faktorn har dragits fram alldeles för lilet idenna debatt. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 1, 3 och 4 Kammaren biföll vad utskottet i dessa moment hemsiällt. Propositioner gavs på bifall lill dels utskottetshemställan, dels det av under överiäggningen framställdayrkandet, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändesföljande voleringsproposilion: Den som vill alt kammaren bifaller socialutskottetshemställan i betänkandet nr 10 mom. 2 röstar ja, den del ej vill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit del av under överläggningen framställdayrkandet. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåEva begärde rösträkning verkställdes votering medomrösiningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 298 Nej - 16 § 4Föredrogs kulturutskottets betänkanden 1979/80:4 med anledning av motionom bevarande av hantverkskunnande 1979/80:5med anledning av motion om bidrag lill konsihantverksgrupper 1979/80:6 med anledning av motionom förvaltningen av kyrkans egendom 1979/80:7 med anledning av moiionom inrättande av ett fotografiskt centralmuseum Kammaren biföll vad utskottet i dessa beiänkandenhemställt. § 5 Forskningscentrum ianslutning till Föredrogs kuliurutskoiteis betänkande 1979/80:8 medanledning av motion om ett forskningscentrum i anslutning tillStrindbergsmuseet. TORENILSSON (m): Jag skall börja med att tala om attjag inte kommer all yrka någonting,och därmed inte ge en anledning till atl stanna kvar i kammaren vid den härsena timmen. Ibörjan av året väcktes den motion, 1978/79:1865, som hargivit upphov till detnu föreliggande betänkandet. Det aren märklig motion i den meningen all av tiomotionärer är fem inte längre riksdagsledamöter. Jag hoppas att inte motionenhar bidragit till atl de lämnat . Annars ärdet ett mycket iniressaniämne vi tagit upp, och jag vill säga några ord med anledning av molionen. Justnu firas över hela väriden den inlernalionella arkivveckan, och det är ganskamärkligt att motionen om bevarande av elt arkiv skulle komma upp jusl i dag.Jag vill gärna påpeka vad som slår i motionen och få det till protokollet. är sedan starten och alltjämt en stor bokulgivare. Av deförsta årens utgivning finns varje titel i några exemplar i ell arkiv som f. n.förvaras i en källare i . Den lokalen måste nu utrymmas,varvid samlingen kommer all splittras. Undersökningar visar att det inte finnsnågonstans att ställa den, och därmed är den här historien från läseriet vidslutet. Detär ganska imponerande au se vad som uträttades på det här området. När vi i dagtalar om stöd lill bokutgivning och arbetar för atl pä det sättet göra enkulturell insats skall vi komma ihåg alt våra fäder för 100 å sedanbland väckelsefolket och inom kyrkorna kunde åstadkomma en väldig bokutgivning.I en bok om som utgavs förett antal år sedan av finns endel siffror. Bara frän stiftelsens början sålde eller utdeladeförlaget inte mindre än 1 500 000 böcker och traktater. Under de första 25 årenspreds sammanlagt 12 948 040 böcker. Jaghar haft tillfälle alt titta på detta arkiv -och det är fantastiskt. Jag troddealdrig atl det rörde sig om en så mångskiftande litteratur. Visst gav man ulBibeln, många bibelupplagor, och - det var somLuther blev riktigt spridd bland folket. Men dessutom hade man tidningar förvuxna och barn, utgåvor med historiska berättelser, skrifter om kyrkohistoriaoch missionshisloria. Man gav t. o. m. ut "Den engelska traktaten",som ett intressant exemplar heter. Man såg bokens och det tryckta ordelsmöjligheter. Men man gav också ut biografier, kalendrar, reseskildringar,geografiska arbeten med illustrationer, fiora i färg, barnböcker i färg,sångböcker, planscher, mälarböcker och traktater. Jagvar helt okunnig om detta till och in.ser nu vilkenbetydelse detta måste ha haft för värt folk. EFS var hela folkets boklåda ochuppfostrare. Del var en kulturgärning som EFS gjorde. Forskningscentrumi anslutning lill Slrindbergsmuseet grundläggande insats ifolkbildningen ganska förbisedd i dagens samhälle. Delfinns i en man som heter . Han är den som harförsett oss motionärer med myckel av det samlade material som vi har använt ivår motion. Han kan oerhört mycket om väckelsetiden och om bokutgivningen underdenna tid. Han kan också myckel om . Vihade tänkt oss atl knyta detta arkiv till elt forskningscentrum som skulleanslutas till Slrindbergsmuseet. Just ärdet Ju Strindbergsfeber. Jagkan påminna om bok för sedan och om den nyutkomna boken avOlof . Forskare från hela världen kommer lill dettaStrindbergsmuseum, som är inrymt i i sista hem. Dessaforskare, som känner till kontakt med läseriel, söker sig gärnatill delta arkiv. tanke, som vi har framfört i motionen,är att det hade varil naturligt atl till Slrindbergsmuseet knyta ett arkiv fråndenna grundläggande tid i folkbildningen och därmed underlätta arbetet förforskare. Utskoltet har inte funnit att delta är möjligt, och jag har ingetannat yrkande än utskoltet. Detär iniressani alt se alt , som i Röda rummet som han förrestenläste korrektur på för 100 år sedan-påsatt och vis gick tillangrepp mol läseriel, började med atl ge läsarna ett erkännande. Vi har inlettmotionen med ett citat av : "Läseriet är den enda yttringen avsjälsliv hos del sovande folkel." AugustStrindberg berättar i sina böcker alt hans mor var läserska. Hon gick tillmöten och konventiklar. Från kom "ammor, syjung-frur ochandra vänner", som han uttryckte del, och bar till hemmet Pietislen ochAndelig Dufvoröst sä all hans hem snart "var överlupet medpieiist-skrifter". Han klandrade i Röda rummet ocksåen del av väckelsensfolk, t. ex. pastorn i Blasieholmskyrkan, som han kallade pastor . Hanhade också angrepp på mycket av det geschäft som han ansåg förekom vidbokutgivning. Han gjorde sig t. o. m. rolig över missionsskeppet , somlämnade 1873 och som han i sin bok kallar för skeppet . Alltdetta visar atl del är viktigt för dem som forskar om all få reda påhans beröringspunkter med väckelsen. Det är också intressant atl tänka sig atlStrindberg kanske slutade som läsare. På natiygsbordei när han gickbort i det hus där museet nu är beläget lägdei en psalmbok. Där fanns det enunderstruken vers. Den versen var i den dåtida lydelsen denna: Domen fruktar Jag välstort, efter jag har illa gjort, men den trösten jag ejglömmer, all min broder . Detfinns forskare som anser alt slutade som krislen, trots hans angrepppå kristendomen. Han var en stor diktare, och vi som inte förstår honom i alltmen ändå inser alt han var detta ansåg att delta var ell förslag som hade varitvärt all realisera. Närdet nu inte är möjligt beklagar jag det, men jag önskaralt vi från samhällets sida finner en möjlighet all rädda delta värdefulla arkiv, så attdel inte nu körs ut, kanske för atl aldrig mer kunna Nr 34 samlas. Det är faktiskt en stor föriust, om så skulle ske. Detta var vad Jagville Qnsdaeen den säga till denna motion. Underdetia anförande, i vilket ()instämde, övertog tredje Bevarande av kul- vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. defulla fartyg var härmed avslutad. §6 Bevarande av kulturhistoriskt värdefulla fartyg Föredrogskulturutskotlets belänkande 1979/80:9 med anledning av motioner ombevarande av kulturhistoriskt värdefulla fartyg. i när järnvägarna byggdes och industrin börjadeväxa fram började den gamla allmogeseglationen alt förändras. Då växte det framen skulsjöfart som fick enorm betydelse för svenskt näringsliv och för mångabygder i . De här små, ofta väldigt oansenliga fartygen spelade delvissamma roll som långtradarna gör i dagens samhälle. De drog laster runt helalandet, även in i små samhällen och in i landet. De tog sig fram på ,och kanalerna. Del var de som drog de litet större och tyngre lasterna.Del var med sådana här fartyg som de norrländska sågverkens produkter kundefraktas till . De var helt nödvändiga för svenskt näringsliv . IBohuslän och på en del andra håll fanns det bygder där hela näringslivet, allamänniskors existens, var beroende av de här små fartygen. Det var ofta helafamiljer engagerade i fariygsverksamhelen, och man byggde upp ett åtmisionehyggligt levebröd runt denna. Nuhar utvecklingen gäll de här fartygen förbi, och ännu värre är att det verkarsom om de hell och hållet är på väg atl försvinna. Många typerav dessa fartygfinns - vi kan i bästa fall se dem på fotografier. Den som inbillarsig alt del längs en del av kajerna här i Siockholm ligger utompr-dentligarepresentanter för de här små skutorna och seglande fartygen lar fel. De flestaav dem är tyvärr i dåligt skick. En del av dem har man försökt restaurera ochbygga om på ett sådant sätt att man inte riktigt vel vad det är för hybridersom ligger där. Det är inte särskilt myckel alt visa upp för den som vill velahur det .såg ut för människor som måste leva och arbeta ombord. Detär bråttom om vi vill försöka bevara sådana här gamla träkonstruktioner, somdel oftast rör sig om, innan de är hell borta. Våramuseer har gjort förtjänstfulla insatser på många områden, men när det gällerfartyg och de kulturhistoriskt intressanta delarna där har man haft enolycklig tendens att inrikta sig på servicefartyg. Fyrskepp, isbrytare ochsädanl har varit trevliga och lilet udda, och dem har man satsat en hel delpengar på att försöka bevara. Men det var ju egentligen fartyg som bara varavsedda att betjäna de andra och som det fanns ell stort antal av. Annars är delfråga om skolfartyg, som inte heller var särskilt typiska. Idagens läge finns det inte folk på museerna som rikligt förslär hur man skallkunna klara av atl skydda och restaurera denna lyp av träkonstruktioner. Vibörjar få ont om varv som kan la hand sådana fartyg. Man klararstålkonstruktioner utomordentligt bra, men litet större båtar av trä har manvarken utrustning eller kunskap att klara av. Jaglycker att det är hell självklart alt vi måste försöka bevara de minnen som vihar frän en svunnen epok. Kuliurutskoiteis yttrande är ett klart steg framåt,men här måste det faktiskt gå fort om vi inte skall ställas inför fullbordatfaktum atl dessa kulturhistoriskt värdefulla fartyg är upphuggnaellerliggersomoreparerbara vrak i olika vikar. Man kan seden utvecklingen, omingenting händer snart. Jag lovar kammaren atl jag skall återkomma i dennafråga, om inte positiva åtgärder snabbt vidtas. Jag har ingetyrkande. Överiäggningenvar härmed avslutad. 1979/80:10 med anledningav moiion om stöd till radioorganisalioner §8 Språkundervisningen för invandrare Föredrogs uibildningsutskottels betänkande1979/80:1 med anledning av propositionen 1978/79:111 om åtgärder mol krångeloch onödig byråkrati m. m., bilaga 8 såvitt gäller avsnitten 2.1 Skolväsendetsamt 2.2 Högre utbildning och forskning, jämte motioner. 1propositionen 1978/79:111 bil. 8 () hade regeringenunder avsnittet 2.1 Skolväsendet (efter föredragning av stalsrädet BirgitRodhe) samt avsnittet 2.2 Högre utbildning och forskning (efter föredragning avutbildningsministern ) berett tillfälle alt ta delav vad som anförts om de förenklingar som genomförts eller som kom atl föreslåssärskilt samt om de förenklingar som övervägdes. 1 detta sammanhang hadebehandlats motionerna 1978/79:2456av m. fl. (s), vari yrkats alt beslutade altsom sin mening ge regeringen lill känna vad som i molionen anförts om Nr 34 bibehållande av nuvarande besvärsordning vid vissa länsskolnämndsbe- Onsdaeen den '"*' 1978/79:2463 av GöstaBohman m. fl. (m) och 1978/79:2467 av m. fi. (vpk) såvittgällde yrkandena atl uilalade sig för kraftigt ökade insatser i syfteatl 1. radikaltförbättra modersmålsundervisningen för invandrarbarn (yrkan det 9 a), 2. radikaltförbätlra och utöka svenskundervisningen för vuxna invandra re (yrkandet 9 b). 1. beträffandeinstans för besvär över länsskolnämndsbeslut att med anledning av propositionen 1978/79:111 och med bifall till molionen 1978/79:2456 som sin mening gav regeringen till känna vad utskottet anfört, 2. beträffande förbättrad modersmålsundervisning förinvandrarbarn att skulle avslå motionen 1978/79:2467 yrkandet 9 a, 3. beträffande svenskundervisning för vuxna invandrareatl skulle avslå motionen 1978/79:2467 yrkandei 9 b. 4. beträffande lokal antagning lilluniversitet och högskolor alt skulle avslå motionen 1978/79:2463. (vpk): I molionen 1979/80:2467 av vpk, yrkandena 9 a och 9 b, kräver värtparti all skall uttala sig för kraftigt ökade insatser i syfte altför del första radikalt förbättra modersmälsundervisningen för invandrarbarnoch för del andra att radikalt förbättra och utöka svenskundervisningen förvuxna invandrare. Isilt avstyrkande av motionen hänvisar utskottet dels lill de beslut som riksdagentidigare har fattat, dels lill kommittéarbete som pågår med syfte atl utredasvenskundervisningen för invandrare. Modersmålsundervisningen för invandrarbarn har frän mjångautgångspunkter stor betydelse för invandrarbarnens utvecklingsmöjligheter idet svenska samhället. En bra modersmälsundervisning gör del möjligt förinvandrarbarnen alt få del av och utveckla silt eget kulturarv, som i sin turhar en avgörande betydelse för invandrarbarnens identitets- ochpersonlighetsutveckling. Elt väl utvecklat modersmål är också en förutsättningför invandrarbarnens möjligheter alt lära sig del svenska språket. Likasåär svenskundervisning för vuxna invandrare ett led i jämlikhetssträvandenamellan svenskar och invandrare. Den har avgörande betydelse för invandrarnasmöjlighet alt delta i samhällslivet, alt medverka i utvecklingen och posiiivtpåverka den demokratiska beslutsprocessen. Svenskundervisningen är också enförutsättning för invandrarna atl hävda sig i arbetslivetoch ett sätt atl stoppa den sociala utslagningen av invandrare, som f n. harskrämmande proportioner. Dehittills vidtagna åtgärderna i form av riksdagsbeslut och reformarbete av olikaslag på det här området har visat sig hell otillräckliga. Problemen har ökat iomfattning och kräver helt andra insatser. Framförallt krävs en allsidig bildav invandrarproblemaliken och en målmedveten planering och samordning avinsatserna på de olika områdena som exempelvis modersmälsundervisningen förinvandrarbarn och svenskundervisningen för vuxna invandrare. avsnitt av regeringsdeklarationen som berör invandrarna understrykerregeringen behovet av en allomfattande invandrarutredning. Detta kan baratolkas så atl regeringen inte är nöjd med de vidtagna åtgärderna påområdet. Även om vpk inte delar regeringens uppfattning om en allomfattandeinvandrarutredning, eftersom vi anser att huvudproblemen redan ärväldokumenterade, är vi ändå överens om att de vidtagna åtgärderna ärotillräckliga. Menden uppfattningen delas inte av utskoltet, eftersom vpk-motionen avstyrks underhänvisning till de beslul som lidigare fallats av . Här föreliggeruppenbarligen en motsättning i bedömningen av de gjorda insatsernamellan ulbildningsulskoliet å ena sidan och regeringen, så som det framgår avregeringsförklaringen, ä den andra. Del är en motsättning som ökar förvirringenom inriktningen av invandrarpolitiken, och det är i högsta grad oroväckande.Det går nämligen inte att frigöra sig från misstanken att ulskottels ovilja altgöra några som helst framåtsyftande markeringar kommer alt bli riklningsgivandeför invandrarpolitiken . I motionen 2467 finns inga konkreta förslag lill åtgärder när detgäller modersmålsundervisningen för invandrarbarn och svenskundervisningen förvuxna invandrare. Vpk återkommer med sådana förslag i ett senare sammanhang.Syftet med motionen är atl framhålla alt bör uttala sig för kraftigtökade insatser i syfte all radikalt förbättra undervisningen på nämndaområden. Jag anser atl ell sådant uttalande frän sida är synnerligenväl motiverat. Jag yrkarbifall till motionen 2467, yrkandena 9 a och 9 b. Del råder nog inga delade meningar mellan ulskollel och motionärerna omvikten och betydelsen av både hemspråksundervisning och svenskundervisning förinvandrare. Jag har därför ingen anledning alt göra några tillägg till vadutskottet har noterat. Man hänvisar bl. a. till det beslul som riksdagenlidigare har fattat i vad gäller invandrar- och minoritetspoli-liken. Jag ulgårockså från att det utredningsarbete som har inletts kommer all fullföljas vadgäller hemspråksundervisningen. Som påpekas i utskottet bereds f. n. frågan omsvenskundervisningen för invandrare. Meddella, herr lalman. ber Jag all få yrka bifall lill uiskoUels hemsläl-lan. ALEXANDERCHRISOPOULOS (vpk): När nu utbildningsutskottet yrkar avslag på motionen med hänvisningtill atl lidigare har fattat elt beslut i frågan, måste det tolkassom att ulbildningsulskoliet är nöjt med de vidtagna åtgärderna påområdet. Svaret på moiionsyrkandei om att bör uttala sig omkraftfulla insatser på della område, kan tolkas så atl ulskollel inte är berettatl i fortsättningen göra några som helst insatser för att förbättrasituationen i vad gäller vare sig hemspråksundervisningen ellersvenskundervisningen för invandrare. Överiäggningenvar härmed avslutad. Mom. 2 och 3 Propositionergavs på bifall lill dels utskottels hemställan, dels molionen nr 2467 av LarsWerner m. fi.