prot · G309162 · 1979-12-31 00:00:00 — En lösning ansesdärför vara alt staten, visserligen med samråd med branschens och de anställdasföreträdare, tar över mer av framtidsbedömningar och planering. Det finns ingen som motsätter sig planering ochframlidsbedömningar. Självfallet måsle också staten göra sädana innan manfattar beslut med långsikfiga verkningar. Men frågan är om del finns någontingsom lyder på att staten gör så mycket bättre bedömningar, genomsnittligt sett,än vad som görs på marknaden. Erfarenheten från den senaste tioårsperiodenvisar inte på att statsmakterna varit särskilt förutseende, men desto tydligareatt de framlidsbedömningar som gjorts varit föga träffsäkra. Jag behöver baraerinra om de tre största industrisalsningarna som gjordes under 1970-taletsförsta år: Uddevallavarvel, lekosatsningen i och 80. Säga vadman vill om de satsningarna, men något större förutseende vittnar de knappastom. Det finns alltså, för att sammanfatta, enligt min meningmycket svaga motiv för atl centralisera framtidsbedömningarna på bransch- ochföretagsnivå. Riskerna för gigantiska felsatsningar blir inte mindre om deolika bedömningar som görs nu i företagen också får leda fram till olikabeslut. Dessutom är jag ganska övertygad om att beslul om produktionsinriktningoch investeringar genomsnittligt sett blir bättre om de fattas av människor inära kontakt med marknaden än om de fattas av centralt placerade poHtiker. Med det här synsättet blir huvuduppgiften för regering ochriksdag att genom olika åtgärder skapa ett gott klimat för hela näringslivet.Den allmänna ekonomiska politiken intar här en central roll. Man kan aldrig medindustri- och arbetsmarknadspolifiska insatser eliminera de negativa effek- terna aven misslyckad ekonomisk politik, något som vi fick exempel på Nr 162 under den senaste lågkonjunkturen. och kommer i sina inlägg att 4 iqoq ta upp dereservationer som finns fogade vid näringsutskottets betänkande. Jagskall icke la upp dem i mitt anförande här, utan jag bara yrkar bifall lill Näringspolitiken utskottets förslag. När jag lyssnade på - självklartär det alltid intressant att lyssna på hans utläggningar om industripolitiken -fick jag trots allt elt intryck av att , som hävdar alt industrini på olika sätt halkar efter, själv har halkat efter i utvecklingen,när han skissar upp en bild av som nästan stillastående när det gällerinnovationer och nytänkande på industrins område. I denna debatt har man väl inte berört de frågornasärskilt ingående. frågar: Var finns de långsiktiga perspektiven?Del är en fråga som man med all rätt kan ställa sig. ville haen framförplanering . Men inom industrin planeras det mycket, ochdet tas fram många nya produkter som kan bli mycket slora produkter. Det är eltstort risktagande. känner kanske inte till United Turbine, somhåller på att utveckla den nya turbinmolorn. kanske inle harföljt med i fråga om Volvos nya satsningar på kollektivtrafiken, medsvänghjulet i bussmotorerna. Det är också en ny produkt som kommer. Men JörnSvensson kanske känner lill att T-kemikalierna, de s. k. gelaterna, kommer altom inle direkt revolutionera så dock påverka förädlingsprocessen inomskogsindustrin på ett helt avgörande sätt. Del är en rad nya insatser från innovatörer och företagsom görs här. Jag har ju förmånen att i statens industrifond kunna följa de härnya produkterna. Oavsett om de går över STU eller om de kommer direkt frånförelagen och in lill industrifonden görs det väsentliga och viktigasatsningar, t. ex. på vårdområdet när det gäller sjukvårdsutrustning. Den bildsom gav här stämmer inte helt med den verklighet inom industrinsom man lever i. Med detsagda, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets hemställan. Under detta anförande övertogförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. (vpk) replik; Två saker som replik på de frågor som tog upp. När det gäller frågan om den oreglerade marknadens förmågaatt åstadkomma vissa saker, är det obestridligt att en sådan marknad har bådefördelar och begränsningar. I den här diskussionen är det just begränsningarnasom är avgörande. En marknad, dvs. en s. k. fri oreglerad anpassning mellan tillgång och efterfrågan, fungerar bara när det rader en viss balans i ekonomin. När det blir för stor obalans mellan tillgång och efterfrågan uppstår spekulativa 69 Nr 162 effekter och balansrubbningar, somsätter marknadsmekanismerna ur spel. Onsdaeenden Spekulationerna och abnormiteternatar då helt och hållet överhand, och det 4 iuni1980 uppstår en orimlig situation. I ett sådant läge duger inle det rena Näringspolitiken ' sedan finns det också en annan begränsning hos marknadssystemet som i dagter sig som mycket viktig för den långsiktiga ekonomiska och industriellapolitiken. Marknaden fungerar nog sä bra - eller den kan fungera nog så bra -under något så när balanserade förhållanden och i det korta perspektivet, meningen marknad i världen kan ju förutse vad som kommer att existera om 20 eller25 år. Det är där dess avgörande svagheter ligger. Den har inga möjligheter atlså att säga främja någonting som är positivt eller att hålla tillbaka någontingsom är negativt . Vad som då skall komma blir en frukt av den medvetnapåverkan på marknadsförhållandena som en mer eller mindre aktivindustripolitik kan åstadkomma. Vill man inte ha en sådan aktivindustripolitik, en sådan styrning, betyder det bara att man lämnar ut sig tillkrafter om vilka man ingenting vet och ingenting vill veta. Därför skulle jag återigen vilja ställa frågan: Vad är detför sorts tendenser - det kan ni väl ändå frän utskoltets sida svara på - somni vill se förstärkta och genomdrivna iden svenska industriella ekonomin? Skall ni ha mer av tung industri ellermindre av tung industri? Skall ni ha mer förädlingsindustri och systembyggandeindustri eller mindre förädlings- och systembyggande industri? Skall ni ha merav energikrävande industri och därmed mer behov av insatsvaror och störreexportlväng. eller skall ni dämpa den faktorn? Är det riktigt som det står iregeringens finansplan, att ni och även därefter skall ha enfortskridande minskning av industrisysselsättningen? Är det det ni vill ha? maktlösa eller vet ni vad ni vill ha? () replik: Det var ett förunderligt anförande höll. Det var väldigt ideologiskt färgat. Han måste ha blivitförfärligt skrämd över den diskussion som har förts här. ser han framför sigdet socialistiska samhället genomföras , om socialdemokraternaskulle få någon makt, därför att vi har föreslagit en. som han säger, statligstrukturfond - en strukturfond där de anställda i företagen skulle hamajoriteten, inte staten. Så såg den ut. Struklurbolaget för skogsindustrin tar han som ett exempelpä socialism. Men det var ett förslag för att kanalisera de pengar som statenhar gått in med i skogsindustrin, bortåt två miljarder, och fördela dem på ettvettigt sätt. Alltihop delta är tydligen exempel på en socialism somkommer. Och på slutet tar . i med; Och dessutom finns jufondsoeialismen om hörnet! är förfärligt rädd för den ekonomiska demokrati som socialdemokratinvill genomföra i framtidens samhälle, etl samhälle där de 70 anställda har mycket stortinflytande och där de vanliga människorna har inflytandeäven över de ekonomiska besluten i samhället och inte bara är Nr 162 brickor i ett spel där andra äger den ekonomiska maklen. Detta serhan som någonting förfärligt, och han är alldeles uppskrämd över -- 1980 Tadet litet lugnt! . kan alldeles säkert leva i framtidenssamhälle även om socialdemokratin får makten. Men delvar egentligen en annan sak jag ville konstatera med detta. Det är ganska lustigt att del är liberalismens företrädaresom tar upp etl sådant här resonemang. Det hade varit naturligare om det varilkonservatismens, , företrädare som gjort det. Men liberalismen ärtydligen mest av alla förskräckt för detta förfärliga samhälle, där man skulleskapa mer demokrati för människorna. Det kanske ligger någonting i ständigapåstående att han är den ende liberal som finns kvar - det är han somföreträder liberalismen. Det är möjligt, det, för . företräderi vart fall inte den djärva liberalismen. Han företräder här alldeles ohöljtden konservativa privatkapilalismen. () replik; Målarmästare målar med den pensel somhan anser sig behöva använda. Han brer på väldigt när han uppfattar mig somuppskrämd och uppskärrad av de socialdemokratiska förslagen. Jag har sagt att man inte kan peka pä något enskilt beslutsom innebär atl vi passerar gränsen mellan marknadsekonomi oeh planekonomi. Mendet finns en del ståndpunktstaganden att peka på, och det är väl ändåsjälvklart, , alt ni om ni haft möjlighet atl komma iregeringsställning hade försökt genomföra era förslag. Det är väl inte baratomma ord i era motioner och kongressbeslut om inriktningen avnäringspolitiken? Under den korta tid som folkpartiregeringen satti kanslihuset lade vi fram en industriproposilion som fick stöd från bådemoderater och centerpartister. Och den är underlaget för den diskussion jag förhär . Och vi har haft debatt inte bara här i kammaren utan också i pressoeh massmedia just om de här frågorna. Jag tyckte det var väsentligt atl i dethär sammanhanget markera de ideologiska skillnader som finns, även om vi imånga enskilda konkreta frågor är överens om tagen. frågade: Hurdan industripolitik skall ni ha,vilken är er inriktning ? Som vet är vi här i Sverigetill viss del beroende av vad som händer i omvärlden. Och vi kan inte - om viinte skall hålla oss till en fullständigt isolationistisk livsstil här i landet- avskärma oss från utlandet och leva i en sådan liten Sörgårdsidyll som JörnSvensson på sitt speciella sätt har skisserat upp här och som vpk vill ha. Om man följer era motioner på olika områden - i lekofråganoch rakt igenom näringspolitiken i övrigt - ser man att det föresvävar er atl de modeller ni skisserat upp kommer att passa folkflertalet. Del är mycket möjligt alt sä är fallet. Men den erfarenhet vi har från övriga planekonomier runt om i världen visar att de inle har varit speciellt framgångsrika. . Vi måste naturligtvis göra upp planer för framtiden, men vi måste också 71 Nr 162 vara flexibla - del vet man ute påmarknaden och inom företaget - och Onsdaeenden anpassa oss till marknaden när vimöter problem som innebär alt efterfrågan 4 iuni1980 försvinner för vissa produkter. Jag vill ändå påstå att skildring av svensk teknologi och Närinpsnolitiken utvecklingen inom industrin inte stämmer med den verklighet som vi lever i i Sverige.Enligt är del bara jämmer och elände och pä väg utför i backenför AB . () replik; . frågar om vi inte hadegenomfört våra förslag om vi hade haft den polifiska makten. Jo självklart - vihar försökt få honom att vara med och genomföra dem . Men . Anderssonser i dessa förslag något helt annat än vad som ligger i dem. Kan anser att omvi genomför strukturfonden, strukturbolaget och annat sådant har vi här ilandet fåll den benhårda statskapitalism som han lägger in i begreppetsocialism. Det är det som gör alt jag säger att . är uppskrämd.Håll er till innehållet i våra förslag och bli inle skrämd av orden! Sedan säger . : vet man väl ändå vilkenfolkpartiets näringspolitik är; lade ju folkpartiregeringen fram ettförslag till näringspolitik. Ja, det gjorde den regeringen, och alla de andrapartierna lade fram sina förslag. Vi fick en samling kring folkpartipolitiken,säger . . Det är väl ändå en sanning med modifikation. Man ficken uppslutning från de andra två borgerliga partierna, och ,kring en ingress som egentligen bestod av tre stycken som inte hade någotinbördes sammanhang men som man hade försökt att limma ihop. Jag kan hålla med om att detta är ett enigt förslag-dvs.det är enigt så länge . helhjärtat sluter upp bakommoderaternas företrädare. Låt mig upprepa vad den nuvarandeindustriministern vid debatten sade om folkpartiels proposifion; Del ärväl inte så noga med den, vi skall ju bara ha den . Längrehöll inte stolta byggnad. (vpk) replik; Allt är naturligtvis inte jämmer och eländeoch total passivitet i svensk industri. Men problemet är att skillnaden är såstor om vi ser fillbaka i fiden. Då rådde i stort sett vad man med enklassisk definition brukar kalla full sysselsättning. Den sociala utslagningenvar mycket liten, arbetslösheten var låg. Landet låg relativt långt framme -det var ledande på vissa industriella sektorer. Tillväxten var ocksåaktningsvärd kvantitativt seU. däremotligger landet mindre väl framme, det har halkat efter och inte kunnathålla nya industriella utvecklingstendenser i utlandet stången. en oerhördutslagning, kanske den största som vi har haft i detta land under Och vi har ca enhalv miljon människor som så att säga lever i samhälletsutkant, som är arbetslösa eller tillfällighelsarbetare, som lever i en Nr162 flytande tillvaro utan fast förankring i produktionslivet och i denvärdighet Onsdaeen den som ett normalt arbetsliv ändå ger människorna. Ochvi har en finansplan 4 :: igen somförutsätter att vi skall ha en fortskridande minskning av _ antalet industrisysselsatla i landet, Näringspolinken När bilden har förändrat sig så radikalt, när den från attha varit relafivt ljus . blir alll mörkare och när molnen hopar sig, dåmåste del väl vara något grundläggande fel? Ett av de grundläggande felen anger . Anderssonsjälv osökt när han säger: Man måste anpassa sig till marknaden. Del är klartall man inte kan producera saker och ting ut i luften. Men , Anderssontappar bort den andra sidan av saken: marknaden är inte given. Genom det sättpä vilket man medvetet handlar, planerar och bygger upp skapar man marknad. Omman satsar på t, ex, en reform av transportväsendet, skapar man en marknad förutrustning oeh materiel som kan produceras inom den industri som arbetar förtransportväsendel. Det är hela liden en skapande process. Men del vill niborgerliga inle se. Ni vill bara sitta oeh vänta pä atl marknaden skall kommain i någol slags flytande process som ni varken vill eller kan påverka, och viskall bara anpassa oss lill den. Ingen ny industrination, ingen av de nationer som frånfattigdom har stigit fill industrialism, har för en snabb utveckling ochförändring kunnat lita pä marknaden. De har måst lita pä någon form av medvetenstyrning och planering, antingen i kapitalistisk eller i socialistisk form. Jag upprepar: Vart vill ni komma? Hur ser den industriellastruktur ut som ni eftersträvar att ha ? () replik; Marknaden är inle given, och alla nyaindustrinationer har målmedvetet satsat pä en planering, sade ,Stämmer detta, ? Hur var det med och ? Hur börjadedessa länder bygga upp sin industri? Började man i alt bygga bilar?Nej, man började tillverka växellådor, för del fanns en marknad för sådana.Därefter byggde man upp en bilindustri. Så har det gått till i allautvecklingsländer. De har anspassat sig efter marknadens behov. Självfallet måste vi, , även ha enframförhållning och planering. Planer är nog bra - bara de är bra. Men del ärsvårt att la fram goda prognoser. Vem kunde vid förra årets lekodebatl länkasig alt det inom tekoindustrin skulle anställas 1 109 personer? Det harfaktiskt skett , och det är nu brist på arbetskraft inom tekosektorn. Dettahade vi ingen aning om förra året, men vi vet nu alt 1 109 personer haranställts. Jag vill även säga några ord om den negativa syn som JörnSvensson här i kammaren allfid skisserar upp när del gäller satsningar pä nya produkter oeh forskning och utveckling. Industriminister sade tidigare i debatten att vi nästan slår på loppen i världen när det gäller sådana satsningar. Och redovisade jag här i kammaren IVA;s och rapporter om vilka länder som satsade mest pä forskning och utveckling inom den industriella 73 Näringspolitiken m. m. låg då i topp. Detta kan man inte blundaför. Det påstående som när det gäller dessa frågor med envishetständigt för fram från talarstolen stämmer inte med verkligheten. Så några ord till . Vi fick otvivelaktigtuppslutning kring den industriproposition som folkpartiregeringen lade framförra året. Denna proposition ligger till grund för den industripolitik som nuförs. Även om . Äsling ansåg atl man bara skulle jobba med deni elt år, är det alldeles tydligt att även industriministern och regeringen idet fortsatta arbetet har accepterat propositionens förslag. Näringspolitisk ideologi kan vi diskuteralänge - vi kommer ändå att diskutera förbi varandra. Del beror till stor del päatt begreppen är odefinierade. Man har inte riktigt klart för sig vad som menasmed begreppen, och man menar inte samma sak med de många orden. Elt exempel är att . här pläderade mot vadhan kallade planekonomi, strax efter det att industriministern haderekommenderat en ramplanering. Var går gränsen mellan begreppen? Hur definierarvi dem? Marknadsekonomi uppfattas som ett vackert och gott ordutan atl systemet i sig är det. Till stor del är marknadsekonomin enutslagningsekonomi. Liberalism har nämnts i debatten. Det är elt odefinieralbegrepp - och uppenbarligen blir det allt oklarare. Likaså har socialism ochkonservatism nämnts, även det odefinierade begrepp i diskussionen. Ja, självaordet näringspolitik är ett odefinieral begrepp. Det är inte klart vad vi menarnär vi säger näringspolitik, och vi menar ofta inte samma sak. . Jag skall förden skull hålla mig till praktisk näringspolitik oeh - med den rubrikfördelningsom vi tillämpar i näringsulskottets socialdemokratiska grupp - redovisa åttareservationer som i detta blandade betänkande gäller industriverket oeh vissafrågor om mindre och medelstora företag. I reservation 4, som jag börjar med, vill vi tillindustriverket för förvaltningskostnader anvisa drygt 1 milj. kr. mer än regeringen.Vi vill anvisa . i stället för . som föreslås ipropositionen. är snävt behandlat av regeringen. Jaghoppas att detta inte är en följd av någon medveten strävan till strypning fråndepartementets sida. Om det ligger någol i vad som sägs i en artikel i senastenumret av om atl industriverket är avsett att skrotas, utgårjag ifrån att regeringspartiernas företrädare talar om det här . Vi menar frän vårt håll att det vore olyckligt att skäraned verkets utredningsverksamhet. Planerings-och utredningsbyrån bör tvärtomförslärkas med de sju tjänster som verket har föreslagit. Möjligheterna attanlita utomstående experter och tillfällig personal får inte heller urholkas.Etl område som vi pekar på i reservationen är energibyråns sektion försäkerhets- och behörighetsfrågor. Dess uppgift är atl förebygga skador och atlfortlöpande anpassa föreskrifter till ny teknik, nya material och nya arbetsmetoder.Ett annat område är kontroll av elmaleriel och meddelande Nr 162 avbehörighet för elinstallationer samt handläggning av samrådsärenden med Onsdaeen den SEMKO, somär riksprovplals för elektrisk materiel. I ett lägedär alla sysselsältningsfrärnjande åtgärder rriäste tas till vara kan _ det intevara välbetänkt att spara in på industriverkets möjligheter att följa Näringspolitiken med vad som händer internationellt på industriområdet. För atlkunna följa konkurrensförutsättningarna utomlands för svensk industri börenligl vad vi uttalar i reservation 5 industriverket få begärda ytterligare 1milj. De mindre och medelstora företagen har så länge jag harvarit med i tilldragit sig stort intresse från riksdagsledamöterna.Jag kan icke räkna dem alla, de diskussioner i det ämnet som ,. och jag har haft . Till en del kan detta intressebero på atl småföretagare är en angelägen målgrupp för politisk värvningsverksamhet,men jag är övertygad om alt insikten efter hand stegrats om småföretagens slorabetydelse för en sund, balanserad näringspolitisk utveckling och att del harvarit huvudskälet lill alt vi diskuterat de här frågorna är . Orn de tillkomna utvecklingsfondernavar den lämpligaste lösningen av problemet om hur småförelagen skulle fäerforderligt stöd från samhället kunde med fog sättas i fråga då - del gjordevi också. har vi emellertid utvecklingsfonderna och bör göra det bästamöjliga för att fullfölja avsikten med dem. Sålunda bör enligt vår meningfondernas möjligheter att stödja och få till stånd produktutvecklingförbättras. I reservation 13 vill vi atl detta ges regeringen till känna.Särskilt angelägel är det i nuvarande konjunkturläge. I reservation 19 lar vi upp ett gammalt önskemål om all demindre och medelstora företagens situation som underleverantörer skallobserveras. Underleverantören används av storföretagen till att jämna utsysselsättningen och blir därför myckel konjunkturkänslig. Därigenom och päandra vägar kan han utsättas för hård prispress. Det finns gamla exempel pä hurstorföretag, t. ex. i byggbranschen, systematiskt pressat ut sina underleverantörer. Vi vill i reservation 20 alt en undersökning skall görashur staten, t. ex. genom utvecklingsfonderna eller kanske i regionalpolitiskainvestmentbolag och liknande bolag som det numera här i kammaren blivit enmodenyck att resa anspråk på, skall kunna medverka lill en billigare facloringför mindre och medelstora företag. Någonting måste göras när årsräntan påförsta månadens facloring för ett förelag ligger på 35 ä . Det lilla förelaget är hårt ekonomiskt knutet till sinägare. När överlåtelse måste ske uppkommer därför stora svårigheler för företagen.Inte minst blir arvsskatten etl problem. Vi erinrar om alt vi 1977 ställde ossbakom etl förslag om lättnader i arvs- och gävobeskattningen i sådana fall. Viföreslår , eftersom problemen uppenbarligen kvarstår, i reservation 21 attfrågan utreds och att denna mening ges regeringen till känna. Den glasindustrin har stora svårigheter. Viframhåller i reservation 22 att inga nedläggningsbeslut bör fattas innan den strukturplan - 75 Nr 162 "ramplan" sadeindustriministern - som utarbetas inom industriverket 4 inni1980 reservation 18 bemöter viutskoltsmajoritelens skrivning om regionala/ lokala invesleringsbolag pä privat basis. Näringspolitiken m. rn. Vi är för det första allmänt tveksamma till önskemålen omallehanda regionala investeringsbolag. Det kan medföra en splittring av knappatillgångar, bl. a. på kapital. Särskilt stor är den splittringsrisken medlokala invesleringsbolag. Byggs investeringsbolag upp på privat basis vill vi fördet andra varna för en övertro på atl man därmed hjälper svaga mindre ochmedelstora företag. Det privata kapitalet söker sig naturligt lill de tryggasteoch mest lönsamma placeringarna. Därför kan sådana bolag tvärtom bli tillförfång för ekonomiskt svaga företag av typen mindre och medelstora. Utan närmare värdering av förutsättningarna yrkar viavslag på motionerna 333, yrkande 1, och 1430. Jag yrkar härmed bifall till reservationerna17-22 i det belänkande vi har framför oss. Vi har hört en ideologisk debatt. Ianslutning till den skulle jag bara vilja konstatera att marknadshushållningenär nödvändig för vårt ekonomiska framåtskridande men också för möjligheternaatt skapa den ekonomiska grund som behövs för de sociala välfärdsanordningarsom vi ju alla behöver. Marknadshushållningen har också den fördelen att denger en personlig frihet. På det sättet är den också det bästa skyddet fördemokratin. För att anknyta direkt till vad vi uttalar idet betänkande som behandlas vill jag säga att vårt lands position som en avvärldens främsta industrinationer och också ett av världens rikaste länder ännuinte är hotad. Lika litet som ett beslul om en successiv nedrustning av detsvenska försvaret fär någon omedelbar effekt - lika litet märks någraomedelbara förändringar för den stora allmänheten. Vad som däremot slår heltklart är att vi inte kan fortsätta som vi gör utan måste förändra vårpolifik. Jag vill helt kort kommentera detta. har underskottet i vår handel medvaror oeh tjänster med omvärlden ökat frän O till . Undersamma tidsperiod har underskottet i statsbudgeten ökat från 32 miljarder kronortill ca . Risken att dessa underskott ökar under de närmasteåren är, som alla här väl vet, tyvärr uppenbar. Orsaken till dagens situation är att vi låtit denoffentliga sektorn växa i snabbare takt än den totala produktionen, dvs. de tillgängliga resurserna, medgivit.