prot · G309132 · 1979-12-31 00:00:00 — Vårt land är lyckligt gynnat vad gäller enighet omangelägenheten av bistånd, om ett växande ansvar för utvecklingen i världen istort och om de uppoffringar som vi själva måste pålägga oss för att genomföradessa insatser. Någon kan kanske förvånas över att utrikesutskottets betänkandetrots denna enighet är försett med 17 reservationer. Men, fru talman, reservationerna är i huvudsak uttryck förolika uppfattningar om hur vi skall bistå och hur fördelningen skall ske. Omstorleken och nödvändigheten av vårt bistånd råder i stort enighet. Jag skall begränsa mig till frågan om hur vi skall bistå,och då i första hand till spörsmål om industriellt samarbete. blev önskemålen från omen ökad satsning på teknik och handel allt vanligare. De olika FN-organen blevi stigande grad engagerade i industriellt samarbete, och olika regionala bankerväxte upp med huvudsakligt syfte att bistå i deras industriellautveckling. Våra programländer kom med direkta förslag till oss om industrisamarbete,och det blev allt svårare för socialdemokraterna att envist hävda den dåsakrosanta principen om att bistånd icke i något avseende fick gynna vårt egetland - inte ens i de fall det till helt övervägande del kom mottagarlandet tillgodo. Ett visst tillnyktrande kan vi i det avseendet nukonstatera, eftersom det icke föreligger någon reservation med yrkande omsänkning av det bundna biståndet. Socialdemokraterna motsätter sig emellertidatt exportfrämjande insatser i och tillskott till fonden förindustriellt samarbete med skall finansieras med biståndsmedel. Självfallet skall vi motsätta oss en kommersialisering avbiståndet, i den djupa och riktiga betydelsen av ordet kommersialisering. Denbiståndsvilja som finns i vårt land är grundad på en vilja att hjälpa - vi kanockså kalla det medömkan eller medmänsklighet. Att den känslan kombineras meduppfattningen att ett villkor för en värld i fred är att rättvisa råderförstärker bara den humanitära grundtonen. Men ett effektivt bistånd fordrar att vi utnyttjar allavåra resurser, och till dem hör vårt svenska näringsliv med dess tekniskaknow-how och management skill. Det borde vara lämpligt för lyssna på vad socialdemokraterna i har sagt i denna fråga. De harsärskilt betonat betydelsen av att norskt industriellt kunnande utnyttjas ibiståndssammanhang. Användandet av biståndsmedel för ett bredare samarbete,vilket socialdemokraterna inte motsätter sig, har en dubbel målsättning: delsatt främja ekonomisk och social utveckling i ett land enligt debiståndspolitiska målsättningarna, dels att främja en utveckling av Sverigesrelationer med landet i fråga. En förutsättning för att insatser skall kunnastödjas av biståndsmedel är att insatsen prioriteras av samarbetslandet. Precis samma målsättning gäller - eller skall gälla - försystemet med blandade krediter, vartill då också kommer att man med en ringainsats av biståndsmedel får ett ökat flöde av finansiella resurser tillu-länderna. Vi har möjlighet att överföra sådana resurser antingen igåvoform eller i form av marknadsmässiga villkor via affärsbankerna ochnäringslivet. Men med hjälp av en liten andel av biståndsmedel i form avblandade krediter kan ett betydligt större resursflöde styras över tillu-länderna. En sådan resursöverföring kan användas för att finansiera importav investeringsvaror och kan leda till ökad köpkraft i . Den kan avseleveranser till rent industriella projekt eller investeringar avinfrastrukturen art. Enligt det förslag om blandade krediter som kan förväntaskan ca en femtedel av kostnaden för en sådan kredit beräknas i normalfalletkomma att belasta industridepartementets anslag för den befintliga förmånligaexportkreditgiv-ningen. Socialdemokraterna anser emellertid inte alls att sådanablandade krediter skall belasta biståndsanslaget. Jag vill dock peka på attsystemet med sådana krediter skall bindas till den målsättning jag redogjortför, och mottagare skall vara sådana länder vars utvecklingspolitik är förenligmed målsättningen för svensk biståndspolitik. Dessa länder har i många fallstora svårigheter Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. att överhuvud taget få krediter på rent kommersiella villkor. Dessutom - och det nämndeockså det belopp av biståndsanslaget som föreslås avsattförblandade krediter, 60 milj. kr., väl inom de bråkdelar som ligger ovanförenprocentsmålet. Vad jag här har sagt gäller också fonden för industrielltsamarbete med , . Utskottets socialdemokratiska ledamöterframhåller att anspråken på ;s finansiella resurser har varitbegränsade och anser inte att några nya medel bör tillskjutas fonden. Också här gäller att skall samarbeta med ländermed vilka bedriver långsiktigt utvecklingssamarbete och som fyller vårakrav på biståndsmålsättning. Och, , inga kommer atttvingas eller har tvingats till joint . Så snart uppgifter hade förekommit i massmedia i Sverigeoch i om att hade bildats och börjat verksamheten, anmäldesig förfrågningar och förslag om projekt. I första hand gällde det presentationav projekt som hade diskuterats mellan u-landsintressenter ochsvenska företag. Fondens tillkomst har i ett flertal fall medverkat till attprojekt, som av en eller annan anledning hade avstannat i beredningen, på nytthar kunnat aktiveras. Svårigheter som har lösts har varit brist på finansiering,en allmän känsla av osäkerhet inför samarbetet med landet i fråga liksom renamissförstånd mellan parterna. Av en lista som upptog 38 projektidéer hade idéernapresenterats av svenska företag i 16 fall och av en tänkbar partner imottagarlandet i 22 fall. Det är alltså inte så, som sade,att initiativen huvudsakligen kommer från svenska företag. De flesta av deprojekt som har presenterats för av svenska företag har dessutom sittursprung i en förfrågan från u-landet direkt till det svenska företaget, vilketinnan fondens existens blivit känd var den naturliga kontaktvägen föru-länderna. har beslutat stödja tre förstudiertill en beräknad totalkostnad av . De avser projekt i ,och , Avslag har meddelats i två fall, därför att de föreslagnautredningarna bedömdes ligga utanför fondens kompetensområde. Så nog är det felaktigt att påstå att anspråken på fondeninte motiverar en förstärkning av densamma. Naturligtvis kan tekniska och kommersiellakompetens tillvaratas på många olika sätt i biståndssamarbetet. Inte minst inomdet bilaterala biståndssamarbetet har inriktat sig på projekt avindustriell natur som i många fall har visat sig vara lyckade. Att det finns en gräns för svensk förmåga tycks emellertidha bevisats av Bai i . Och den frågan är inte tabu,. När socialdemokraterna skrev det första avtalet med , kritiserade i redan då mycket hårt attriksdagen inte fick ta ställning till avtalet. är ett nytt avtal på väg, ochvi förbehåller oss rätten att föra en diskussion - vilket vi alltså inte kundegöra 1974 - om avtalet och om möjligheterna att realisera projektet. I det sammanhanget vill jag sägaatt rapport nr 2 nu har framlagts i form av draft i den serie rapporter somavses redovisa resultatet av en rad specialstudier av Bai . Syftetmed dessa studier är att genom analys och krifisk granskning av projektet idess olika faser tillvarata erfarenheter som kan komma till användning vidandra likartade biståndsprojekt. Den första rapporten behandlade, som alla vet, hurprojektet hade utvecklats efter det att avtalet mellan och Demokratiskarepubliken undertecknades. Den andra och aktuella rapportenbehandlar aktiviteter, förhandlingar, överenskommelser, problem ocherfarenheter knutna till projektets ledning, eller som författaren säger: enjämförelse mellan vad som var avsett, vad som gjordes och vad som blevresultatet. Rapporten utgör, fru talman, en än mer beklämmande läsningän den första. Kritiken mot ledningen av projektet är minst sagt allvariig. Detsägs ifrån att SIDA bör begränsa sig till finansiering eller delfinansiering avsådana här projekt och i övrigt köpa även planeringstjänster utifrån.Samarbetsavtal måste formuleras så att projektets genomförande kan ske utanytterligare förhandlingar, och vid sådana bör professionell expertis anlitas.Rapporten föreslår att SIDA ökar sin förmåga och kapacitet för förhandlingarantingen genom att bilda en särskild enhet därför eller genom att anställaerfarna specialister i varje enhet. Också ledningen av projektet kritiseras. Genom att spräckaalla kostnadsramar och tidsramar rullar nu emellertid projektet . Förhoppningsvis- det säger jag av hela mitt hjärta - kommer det omnågra år att kunna fungera, om några ytterligare hundratal miljoner svenska kronoranvisas för att få i gång driften. Det finns skäl att dröja ett tag vid detföreslagna driftsanslaget på 400 milj. kr., vilket skall utgå under entreårsperiod räknat fr. o. m. . I överensstämmelse därmed skallhela den svenska insatsen för Bai , vilket också sägs i densenaste regeringsdeklarationen, vara avslutad . framfördes en önskan från omstöd i anläggningens driftskede. hade dessutom försenats medbristande tillgång på inhemsk råvara som följd. För att köra den förstapappersmaskinen, som beräknas bli färdig under innevarande år, behövde massaköpas utifrån. Utbildningen av personalen har varit mer resurskrä-vande än vadman trott. Dessa konstateranden resulterade i en bedömning att skullebehöva svara för driften under en - vad man diskuterade till att börja med -femårsperiod och till en kostnad av, om jag minns rätt, 500 milj. kr., mendetta var kanske mera vid interna diskussioner. Resultatet har blivit att detnu skall skrivas ett nytt avtal med . Det skall då täcka eninkörningsperiod av och ett drifts- och råvarustöd. Från moderat sidahar vi resonerat som så att vi självfallet inte kan kasta 1,6 miljarder kronori sjön. Vi har från början motsatt oss projektet, men måste vi se till attdet åtminstone kommer i gång. Vad som ärnågot märkligt är att man vill sätta i gång driften redan innan InternaUonellf utvecklingssamarbete m. m. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. investeringarnaär klara och anläggningen i sin helhet är mer färdig än vad den är . Dettamåste medföra att färdigställandet ytteriigare förskjuts i tiden. De tvåpappersmaskinerna står i samma hall, och den ena beräknas bli färdig undersenare delen av innevarande år. Det kan inte vara riktigt att man då skallbygga på den ena, medan man köper massa för att till varje pris pressa frampapper ur den färdiga maskinen. Varifrån skall man få personal fill dessadubbla funktioner? Är det inte så att vietnameserna, som i huvudsak arbetat medett eget tidsschema för projektet, relaterat till deras egen femårsplan, enligtdensamma måste få fram papper ? Det kan med denna dubbelfunktion i vårtarbete där nere få till följd att projektet försenas och därmed, som alltidfallet har varit, fördyras. För de fyra svenska företag som skall övertadriften och själva har ett separat avtal med vietnameserna är det säkert enidealisk tillvaro - men för oss som betalar? Jag vill än en gång understrykavad sade, att de insatser som kan behövas efter för vi är åtskilliga som tvivlar på att hela projektet vid den tidpunktenskulle vara färdigt - måste vietnameserna själva betala. Bland reservationerna i utskottsbetänkandetfinns också en från . Vi anser att svenskt bilateralt bistånd iprincip bör påverkas av om ett mottagarland företar krigshandlingar utansamband med det egna landets självförsvar eller säkerhetspolifik. En sådanpåverkan bör bl, a, innebära att biståndet omprövas i varje enskilt fall. Sådan omprövning med avbrutet bistånd till följd kom tillstånd när Allenderegimen störtades. Också upphörandet av vårt bistånd tillPakistan kan sättas i samband med det landets krigshandlingar. har dock godtagit ett förslag avutrikesministern i proposition 135 om att allvarliga brott mot mänskligarättigheter kan motivera att bistånd omprövas. Utskottet upprepar nu dettaställningstagande bl. a. med hänvisning till att vår alliansfria ställning kanålägga oss förpliktelser i detta avseende. Men också militär aggression på främmande mark utansamband med ett lands eget försvar innebär ett allvarligt åsidosättande avFN-stadgan, och ett brott mot de mänskliga rättigheterna. kanaldrig försvaras, och för varje svensk medborgare måste det te sig främmandeatt vårt bistånd till ett land som bedriver anfallskrig och som har råd meddetta inte alls skall ifrågasättas vare sig till omfattning eller inriktning. När det gäller med dess massiva militära insatser iAfrika har biståndet upphört. har aviserat ett tillbakadragande avsina trupper från . Men när det gäller 200 000 soldater iKampuchea finns inga tecken på en förändring eller ens en tillstymmelse tilldemokratisk utveckling i det besatta landet. har fördömt invasionen,men vårt bistånd har inte diskuterats mot bakgrund av vare sig krigshandlingensom sådan eller de enorma militära investeringar som landet måste ha haft rådmed. Det måste finnas, fru talman, ett starkare etiskt sambandmellan vår utrikespolitik och vår biståndspolitik. Vi tycker attbiståndspolitiken i varje enskilt fall skall kunna omprövas gentemot mottagarländer som för angreppskrigeller åsidosätter de mänskliga fri- och rättigheterna. Jag skall be att få yrka bifall tillreservationen nr 4 och till TjcdToen den utskottets hemställan på alla övriga punkter. GERTRUDSIGURDSEN (s) replik: Nej, , det är inte så attsocialdemokraterna envist är emot att biståndet på något sätt skall få gynnavårt eget land, inte ens i de fall då mottagariandet begär det - tvärtom. Viifrågasätter inte att näringslivet har ett stort kunnande som vi givetvis skallutnyttja, SIDA har inte det kunnande som svenskt näringsliv har och som behövsför ett industriellt samarbete. Det är formerna för hur detta samarbete skallgå till vi tar upp. Man bör skilja på vad som är handel, näringspolitik,arbetsmarknadspolitik och vad som är biståndspolitik. I samband med det bundna biståndet talade tillnyktring i dessa de alkoholpolitiska diskussionernas dagar. Jag vet intei vilket tillstånd var när hon skrev sitt anförande - migveterligt har det inte funnits någon socialdemokratisk reservation emot detbundna biståndet. Det måste vara en hopblandning med . nämligen en sådan reservation när vi diskuterade riktlinjerna förbiståndspolitiken - det var väl . talade sedan för moderatreservationen. Honkommenterade vad jag hade sagt om , men hon kommenteradeinte med ett ord de som jag tyckte ganska skarpa formuleringar i vilkautrikesministern uttryckte sin förvåning över den moderata reservationen. Hansade att för en politik i regeringen och en annan i . Jagtyckte det var mycket anmärkningsvärt och noterade det. Jag är tacksam för denmarkering som utrikesministern gjorde. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. INGRIDSUNDBERG (m) replik: Jag beklagar att utrikesministern inte varinne när jag höll mitt anförande. Jag hänvisade till utrikesministerns egenproposition nr 135 om riktlinjerna för biståndspolitiken. I deriktlinjerna ingick att ett brott mot mänskliga rättigheter skall kunna medföraen omprövning av biståndet. Den skillnad som finns mellan och deövriga ledamöterna av kammaren är att vi räknar ett anfallskrig - som är ettdirekt brott mot krav på alla länders rätt till självbestämmandeoch suveränitet -som ett brott mot de mänskliga rättigheterna. Det står så iFN-stadgan, och vi anser alltså att en omprövning - utrikesministern har självgodkänt :itt en sådan skall kunna äga rum-skall kunna gälla anfallskrig. Denlilla skillnaden finns, och jag är den första som beklagar att jag inte sadedet tydligare i mitt anförande; det berodde på att utrikesministern inte varinne i kammaren. När det gäller alkoholpolitikens tillnyktring. GertrudSigurdsen, vill jag erinra om att jag i mitt anförande lade in två små ord,nämligen den "då sakrosankta". I övrigt vill jag instämma i att det intehar funnits något krav på en ökning av det bundna biståndet. Men vi kan ju allaerinra oss den Internationellt utvecklingssamarbete m. m. debatt somfördes när det bundna biståndet över huvud taget började fastslås i svenskbiståndspolitik. Då var socialdemokraterna en av de starkaste kämparna motbundet bistånd. Låt mig bara med några ord kommentera vårmotion 1133, yrkande 13. Vi har i det yrkandet begärt att man skall räkna uppbiståndet till de latinamerikanska flyktingarna med 5 milj. kr. till 35 milj.kr. Orsaken är att vi anser att förtrycket mot oliktänkande ingalunda harblivit så litet i att man kan bortse från ett ökat hjälpbehov ävenframöver. Vi har frågat oss vad det kan bero på att regeringen hartappat intresset för flyktingarna från och deras anhöriga. De ärinte längre så där väldigt viktiga enligt regeringens proposition. Beror det påatt gamla kamrater till biståndsministern från FPU har skickat, som han säger,goda nyheter från , där de har kunnat konstatera att oppositionennu helt plötsligt har fått möjligheter att arbeta, att fackföreningarna kanåteruppta sitt arbete, att kyrkorna vågar protestera mot makthavarna och inteminst - som här har påpekats - att man har börjat frige de politiska fångarna? Jag vet inte vad det är för slutsats man skall dra avregeringens proposition. Men den slutsats vi socialdemokrater vill dra när detgäller situationen i är att ett ökat stöd även framöver kommer attkrävas. Jag tror attdet är farligt att ropa hej innan man är över bäcken.Framförallt får vi inte inbilla oss att stödet kan minska under de närmasteåren. Jag är övertygad om att behovet kommer att fortsätta att öka. Låt migbara ta några exempel. Vi vet att det i vårt land finns många flyktingar. Debörjar, i takt med att demokratiseringen och friheten ökar, att vilja återvändahem. Men återvänder de till länder där de fritt kan arbeta för sitt och sinfamiljs uppehälle? Nej, säkert kommer många av dessa flyktingar, som vändertillbaka från vårt land, att vara tvingade att ta jobbeller att ickefå några, Iett sådant sammanhang kommer de att behöva ett svenskt stöd även framöver. Så länge det finns ett land i där regimenbygger sin tillvaro på fåtalets diktatur - vare sig det är via kommunism ellervia fascism - så länge får vi räkna med att det sker omflyttningar avmänniskor. Vi kan tycka vad vi vill och ha vilka åsikter som helst om det somsker ute på havet mellan och , där tusentals människor på olikasätt försöker ta sig från det kommunistiska , Vi kan beklaga att de intelängre vill bo där, att de utsätter sig för risken att över öppen sjö i småbåtar lämna sitt hemland. Vi kan beklaga att kommersiella krafter försöker göraaffär av det som händer. Men i grunden är det ju, för de tusentals människorsom lämnar . ofriheten och behovet av att få uttrycka någonting som liggerbakom. Jag menar att så länge det finns diktaturer i - oberoendeav om de är fascistiska eller kommunistiska - kommer människor att fly, och devill komma till andra länder. Vi har ivårt land, som jag sade tidigare, tagit emot en mängd människor från dehär länderna-närmare bestämt 6 400 bara från , sedan 132 har det kommit ytterligare 1 000 Tisdaeen den flyktingartill vårt land. Av dessa 1 000 är det inte mindre än 640 som fått 29 anril 1980 stanna härav politiska skäl. Även om diktaturerna i har blivit försiktigarei sitt agerande är detta i alla fall bevis för att förföljelse sker av Internationellt människor, att man fortfarande måste lämna sitt hemland och söka sin utvecklinessamar- utkomst på andra sidan jordklotet. Naturligtvisär det få människor jag här talarom. Meneftersom vi trots allt får så många människor till vårt land från Latinamerikakan vi ju föreställa oss att antalet flyktingar fill fattiga grannländer iLatinamerika är bra mycket större än vad vi känner till. Bara det sistakvartalet kom det 400 människor från , och tillvårt land, och de fick politisk asyl här. Det är alltså människor som ärtvingade att lämna sin fädernejord för att söka trygghet någon annanstans. Jag skulle, fru talman, kunna anföra många fler exempel.Men vad vi socialdemokrater menar i vår reservation 9 är att när det gällerdessa människor, så är det bra att vi kan erbjuda dem en i , mendet ärlika viktigt för som nation att se till att människorna kan fåstöd och hjälp i områden där de helst vill vara och där de också vill deltaga ibefrielsen av sina länder. Det är därför vi i vår reservation 9 har krävt attden här blygsamma anslagsposten på 30 milj. kr. skall uppräknas med 5 miljoner.Vi - anser att detta bör ske med hänsyn inte bara till inflationen utan ocksåmed hänsyn till att vi måste ha kvar det humanitära biståndet till Latinamerikaunder framåt. Med det,fru talman, ber jag att få yrka bifall till reservation 9. De två huvudfrågorna beträffande u-hjälpen ärför det första hur mycket vi anser oss kunna avstå i u-landshjälp och för detandra hur vi skall distribuera de pengar som vi tänkt oss avstå till dessaländer. Vad gäller själva målsättningen i fråga om det belopp viskall ge har det varit stridigheter - dock inte . När vi från ibörjan av motionerade om att sätta upp ett mål på avbruttonationalprodukten fick vi inget gehör genast. Men de andra partierna kommed. Socialdemokraterna kom sist. År 1968anslöt de sig äntligen till dennamålsättning. Det var ganska tydligt att socialdemokraterna ständigt låg påbromsen i fråga om u-hjälpen . Sedan var målsättningen att enprocentsmålet skulle uppnås1971/72, Så skedde inte. Genom en oskickligt planerad ekonomisk politik frånsocialdemokraternas sida uppnådde vi målet först /75. råder det ingadelade meningar om den här saken, utan nu koncentreras diskussionen mer kringhur vi skall distribuera de pengar som vi vill använda. Vi har inom kämpat för en princip till. utöver attvi skulle komma i u-hjälp. Det är att de fattigaste skall hjälpas i första hand. Fattiga människor kan ju födas i länder där det är avskyvärda regimer och där allting är emot dem. Men kan de hjälpa det egentligen? Om vi på något sätt 61 Internationellt utvecklingssamarbete m. m. kan hjälpadem - skall vi inte göra det? Det har diskuterats om målsättningen . GertrudSigurdsen har talat om det. har talat om det. Men tänk att manglömmer det viktigaste! Det första som står om målsättningen har under fleratimmars debatt inte nämnts. Vad står det nämligen? Jo, när vi fattadeprincipbeslutet stod det att det allmänna målet för allt bistånd är att bidratill att höja levnadsnivån för de fattiga människorna. Tänk att GertrudSigurdsen och kan hålla på och inte nämna detövergripande målet! Vi betecknade det ju som en stor framgång för attvi verkligen fick fastslaget att det är de fattiga människorna som vi skallhjälpa. Man går i stället in på det som står senare om mål av merdirekt betydelse för biståndets utformning och inriktning, där det talas omresur.stillväxt, ekonomisk och social utjämning, ekonomisk och politisksjälvständighet och en demokratisk samhällsutveckling. Det som sägs är alldelesriktigt. Men också i den socialdemokratiska reservationen har man förbigått detövergripande målet. Man har nämnt de fyra andra konkreta biståndsmålen, men detövergripande har man inte nämnt . Jag tycker att jag har all anledning att erinra om vad somär det verkligt övergripande målet. Är då inte dessa partier eniga om den målsättningen? Nej.naturligtvis inte när det gäller vpk. Det kan man utan vidare konstatera avvpk-motionen. Där står det nämligen: "U-landspolitiken måste i första handinriktas på direkt stöd åt dem, som kämpar mot förtryck och för enrättvis ekonomisk och social utveckling. Det är det effektivaste bidraget vikan ge till strävandena att bygga upp en socialistisk värld." Det är alltså en partipolitisk målsättning. Vpk har intetänkt pä de nödlidande människorna, utan det är regimerna man skall stödja. Såom någon råkat födas i ett land där det råder svält och nöd och därtill i ettland med en avskyvärd regim så är det inte värt att vända sig till vpk iSverige, för därifrån blir svaret: Fortsätt att svälta-vi ger stöd bara tillsådana länder som har samma åsikter som vi i politiskt avseende. Det är inte precis någon humanitär politik. Men jag kaninte läsa ut något annat än vad det står i motionen.