prot · G30928 · 1979-12-31 00:00:00 — Samtidigtsade man au denna fråga bara utgjorde en liten del av ett mycket större och iaktuell tid till stora delar openetreral område, nämligen frågan omförelagsrevisorns allmänna ställning, hans ansvar gentemot förelagels olikaintressenter, hans rapporleringsmöjligheler och -skyldigheter, revisionens ochrevisionsberättelsens inriktning, innehåll och omfattning, m. m. Härföreligger alltså ett begränsat utredningsmaterial som ger underlag för vissasnabba beslul, men i sammanhanget finns också frågor för vilka vi saknar ettutredningsmaterial. Det skulle högeligen förvåna mig, om den 5Riksdagens protokoll 1979/80:28-29 Nr 28 borgerliga regeringen skulle lyckas knäcka dessa frågor i denproposition som Onsdaeenden '" '88 ''" ären. För del är mycket somkrävs om man skall lösa () replik: Jag skall inte förlänga debatten, men jag vill ändå säga attjag blevnågot förvånad över yttrande om att del nu hörs nya tongångarfrån de borgeriiga. Inom har vi diskuteratnödvändigheten av alt man ser över hela aktiebolagslagen. Den produkt somLennart lade fram var relativt ofullständig. Han var säkerligen ocksåmedveten om del, och socialdemokraterna har blivit högst medvetna om det - delmärker man av dagens debatt. Redani , när jag kom hit till , lade framförslag om utvidgning av revisorsverksamhelen i form av löntagarre-visorer.Också under den allmänna motionstiden väckte folkpartisterförslag om en allmän översyn av aktiebolagslagen. När de olika frågornabehandlats inom lagutskottet har vi sagt att vi skall avvakta den propositionsom kommer atl läggas fram . Jag är inte övertygad om atl man då kankomma atl säga alt vi har fått en fullständig produkt. Somdet har sagts här i debatten sker del väldigt mycket på företagandets område.Här pågår en utveckling och en process som naturiigtvis gör det angelägel ständigt följer dessa frågor. Men atl göra någonting , innan vi fåttpropositionen, vore enligt min mening olyckligt, och om det är vi Ju överens.Påståendet att det nu skulle höras nya tongångar från de borgerliga innebärsäkeriigen alt man inte velat lyssna pä den debatt som förts under hela1970-lalet, och inte minst när beslutet om aktiebolagslagen fattades, och ävendärefter. Låtmig också säga, fru talman, alt när man studerar de här frågorna trorjag det är angelägel alt se till att revisorerna inte fåren funktion som någonsorts ställföreträdande taxeringsinlendenl. Vi måste här ha enfunktionsskillnad som ger rimliga arbetsnormer. Också taxeringsorganisaiio-nenbör och skall förslärkas, men att låta taxeringsfolk fungera som revisorer trorJag inte vore en bra åtgärd. Jag vill ha sagt detta bara därför att vissauttalanden som har gjorts här kan peka i den riktningen. Vi skall försökaåstadkomma ett bättre samarbete, men revisorerna skall ha sin bestämda funktionliksom taxeringsmyndigheterna sin. Det är självklart att man då gemensamt päallt sätt skall försöka motverka den organiserade brottsliga ekonomiskaverksamheten. På den punkten är vi också överens. Jaghar velat göra de här små kommentarerna med anledning av det senasteanförandet. () replik: Jag har, , inte bara lyssnat på debatten utan även deltagiti den. Det gjorde jag också tillsammans med företrädaren förlagutskottets majoritet. Inte hördes då några särskilt positiva tongångar.Utskottets företrädare sade bl. a. au han inte visste hur en revisor avskedas. försökte säga att det inte är någonskillnad jämfört med tidigare, men i så fall tar han ju tillbaka några av dehär positiva sakerna. Det går faktiskt att jämföra med protokollet från förraårets debatt. Dä finner man en hel del negativa synpunkter och litet grand avden obolfärdiges förhinder. försöker tydligen gä på två vägar. Åena sidan vill han inregistrera att haren progressiv uppfattning ivissa frågor, å andra sidan vill han inte ta avstånd från vad representanternaför lagutskottets majoritet har sagt i tidigare debatter. BERNTEKINGE (fp) replik: Jag anser alt var och en får svara för sina synpunkter i de olika debatterna.Beträffande det som refererade vill jag bara framhålla att Jagaldrig har sagt detta. Vad jag har talat om är behandlingen av frågan ilagutskottet, där de tre regeringspartiernas representanter har diskuteratsaken. Ingen skall försöka göra gällande att bara ett parti ärintresserat av frågorna. Vi kan ha olika utgångspunkter vid bedömningen, menjag tror atl vi alla har ett gemensamt, och det är att vi på allt sätt villförsöka förbättra revisorernas verksamhet och därmed också ge ett stöd tillföretagen. Därmed förbättras också möjligheterna för laxerings-myndigheternaatt motarbeta den ekonomiska brottslighet som vi vet finns. Jag tror all vi äröverens på den här punkten, och jag tycker att det är angeläget att konstateradetta. JANBERGQVIST (s) replik: Jag vill bara beBernt Ekinge alt läsa förra årets protokoll. När jag salt och lyssnade på den här debatten hörde jag att detrefererades till kommerskollegium och deras remissyttranden vid olikatillfällen. Eftersom jag är ledamot av kommerskollegiums styrelse och slårbakom remissyttrandena, vill Jag säga alt vi ser mycket kritiskt pä utvecklingen,som inte minst hela bär ansvaret för. historiskt pä saken finner vi atl del trots allt är så, atl harvarit enormt njugg när det gäller att tillsälta tjänster för auktorisering ochomauktorisering samt godkännande av revisorer. När vi fattade beslutet att föraöver auktorisationen av revisorerna från de 24 handelskamrarna i landet tillkommerskollegium, var så generös att den gav oss en hel tjänst frånStockholms handelskammare. Sedan skulle del vari femte år ombesörjasauktorisation av revisorer och även godkännande av revisorer. 1978 hade visammanlagt 1 800 auktoriserade och godkända revisorer. harnaturiigtvis som gått fäll en del nya tjänster, men harlagt pä kommerskollegium sådana uppgifter som kontroll av revisionsbolag. Detvar en ny uppgift ulan nya tjänster. Revisorernafår betala för auktorisationen, och den går i stort sett ihop. Det ges i stortsett inga ytterligare anslag från staten till kommerskollegium. De pengar somkommer in för auktorisationen går in till statskontoret, och sedan fårkommerskollegium begära pengar. Men har aldrig ställt upp och gettytteriigare medel eller tjänster just för detta ändamål. Det bör man ha iåtanke. När man lyssnar till denna debatt skall man ha klart för sig attutgångsläget för kommerskollegium när det gällt att utöva en ordentlig kontrollhar varit utomordentligt besvärande. Därför har vi i olika sammanhang gett vårmening till känna lill just i den här frågan. Härhar redovisats en mängd skräckexempel på hur en revisor - eller en som icke ärrevisor - sköter sitt arbete. Vad som är viktigt är trots allt attkommerskollegium får sådana resurser som medgeratt man kan följa uppdelhela,framförallt när det gäller problemrevisorerna, som vi haren hel del i vårtland. Del har inte funnits resurser lill det, och jag hoppas att riksdagenefter denna debatt är så vänlig och ger oss de tjänsterna. En kort replik. Jag tyckte att det var värdefullt all upp och gjorde den här deklarationen. Det understryker för det förstaallvaret i kommerskollegiums kritik mot nuvarande förhållanden pårevisionsområdet, för det andra behovet av ökade resurser Just förtillsynsverksamhet. Del är en av de punkter som vi också har tryckt på i vårtsärskilda yttrande. Jagvill göra ytteriigare en komplettering med anledning av att atl del är viktigt att revisorerna inte blir någontaxeringsin-slitulion eller liknande. Jag kan dela den uppfattningen. Jagunderströk också mycket noga i mitt inledningsanförande att det finns dels en kontrollfunktion,dels en mer dynamisk funktion i revisorernas arbete-nämligen den all i högreutsträckning än bidra med råd och synpunkter beträffande planeringen avföretagens ekonomiska verksamhet. Också den sidan av saken är viktig. Men närvi får rapporter om att del i merän hälften av de små och medelstora företagenförekommer brister i det här hänseendet, då måste vi också tillmäta justkontrollfunktionen stor betydelse. Allrasist några ord med anledning av vad som sagts, nämligen alt här barahar pekats på missförhållanden och brister och atl det har lagts fram mycket fåkonstruktiva och konkreta förslag. Del är ändå inte riktigt på det sättet. Bl.a. kan jag, i likhet med , anknyta till den diskussion om de härproblemen som fördes för någon vecka sedan, där man från fackligt häll var innepå tankegängen att utvecklingsfonderna skulle kunna ges möjligheter att utserevisorer i små och medelstora företag, där problem finns. Det är förvisso ettkonstruktivt bidrag till den här debatten. Överläggningenvar härmed avslutad. 1979/80:4 med anledning av motioner om ändring avlagen om gravrätt m. m. 1979/80:5 med anledning av motionerom ändradsummarisk betalningsprocess, m. m. 1979/80:6 med anledning avmotion om viss ändring i hyreslagen 1979/80:8 med anledning av motion om översyn avreglerna för namnbyte 1979/80:1 med anledning avmotion om en översyn av bestämmelserna om militärtskyddsområde 1979/80:2 med anledning av motioner om ersättningen tillförsvarets frivilligpersonal1979/80:3 med anledning av motion om lokalisering till av en försvaretssjukvårdsskola 1979/80:4 med anledning av motion om molorvärmaruttag vidmilitära 1979/80:1 med anledning avmotion om utbetalningen av pensioner 1979/80:2 med anledning av motion om rätt tillersättning frän den allmänna försäkringen för medicinsk-kosmetologiskbehandling 1979/80:3 med anledning av motioner omtillgodoräknande av pensionspoäng inom ATP för vård av eget barn och annananhörig Kammarenbiföll vad utskotten i dessa betänkanden hemställt. §15 Mödrahälsovård och förlossningsvård Föredrogs socialutskottets betänkande 1979/80:6 medanledning av motioner om mödrahälsovård och föriossningsvård m. m. Idetta betänkande behandlades motionerna 1978/79:599 av m. (vpk), 1978/79:1272av m. fl. (vpk), vari föreslagits att hos regeringenskulle hemställa om åtgärder för att förverkliga beslut omsmärtlindring vid förlossning i enlighet med motionens riktlinjer, 1978/79:1645 av LarsWerner m. fl. (vpk), vari hemställts 1. att hosregeringen begärde en översyn av utbildningen för blivande gynekologer ochallmänläkare vad gällde mödrahälsovårdens psykologiska och socialasidor. 2. atl uttalade a. atlantalet barnmorskor och läkare borde ökas vid mödravårdscentraler na så alt de fick tid atl integrera mödrahälsovårdens psykologiska och sociala sidor i sitt arbete, b. altpsykologer och kuratorer skulle finnas på alla mödravårdscentraler för att i första hand handleda barnmorskor i deras individuella patienlarbete och inom föreslagen föräldrautbildning och även ge stöd till enskilda patienter, c. attsamarbetet mellan socialvård och mödrahälsovård borde förbättras, samt 1978/79:1823av m. fi. (fp). 1. beträffande ökad satsning påpsyko-socialt stöd inom mödrahälsovården alt skulle avslå motionen1978/79:1645, 2. beträffande smärtlindring vid förlossningatt skulle avslå motionen 1978/79:1272, 3. beträffande förlossningsvård utanför det egnasjukvårdsområdet atl skulle avslå motionen 1978/79:599 och motionen1978/79:1823. INGA (vpk): Det är nu som fattade beslutet att allakvinnor som ville ha det skulle ha rätt till smärtlindring vid föriossning. Inr 1978 av egen tidning minst sagt en falsk bild av verkligheten när tidningen på förstasidan refererade förra årets debatt i denna fråga med orden: "Rätt tillsmärtlindring vid förlossning skall alla kvinnor ha som så önskar. beslutade 1971.Ännu har beslutet inte genomförts helt ." är minst sagt förvånandeatl man kan skriva något sådant efter den debatt som hade förekommit. Fortfarandefår, enligt senaste rapport, , bara 5 96epiduralblockad, som ger den bättre smärtlindringen, och bara 5,5 96 fårparacervikalblockad. Det är med andra ord nästan omöjligt för kvinnor att fåden hjälp de behöver. Särskilt omöjligt är det att fä hjälp . Detgör ont att föda barn. En kvinna säger i en tidningsintervju: "Jag tyckerså illa om den där frälsningsläran som går ut på alt man ska vara duktig, snälloch lätt att handskas med. Jag tänkte i början av förlossningen all jag inteskulle besvära. Jag skulle andas och allt skulle gå bra. Men jag insåg jusnabbt attjag måste 'besvära', jag måste ringa på personal och få hjälp. Jaghade blivit lovad Paracervikalblockad men först var del för tidigt alt ge denoch sen hade det plötsligt blivit för sent så Jag fick ingenting. Jag kundebara inte utföra någon medveten handling som all andas djupt eller slappna av närjag hade som mest ont. Där stod barnmorskan och personalen och försökte ledamig rätt i andningsschemat. Deskrek vid sängen andas spänn dig inte lilla vän, slappna av. Jagtrodde jag skulle bli galen, jag ville sparka med benen och ta livet av mig själv föratl komma undan." Dethär, fru talman, är en beskrivning som ganska väl stämmer överens med min egenförsta förlossning. Allahar det inte så svårt, men mänga. Det visar ett antal undersökningar som manhar gjort på kvinnors smärtupplevelser vid förlossningar. I en undersökningfrån redovisas att av kvinnorna behöver s. k. effektivsmärtlindring, enligt andra rapporter ligger behovet mellan 40 och 83 96. En annanundersökning visar att var femte kvinna får psykiska eller fysiska besvär avgraviditeten eller föriossningen. undersökning gjord vid visar del sig att vid hälften avalla förlossningar skulle effektiv smärtlindring ha behövts. Jag citerar ur denundersökningen också: "Våra undersökningsresultat tyder på att behovet aveffektiv smärtlindring är av storleksordningen av alla förlossningaroch ifråga om metoder fördelar sig behovet lika mellan epiduralanestesi och paracervikalblockad. "I rapporten från uppskattar man försiktigtvis all mellan 30 och50 % av alla kvinnor vill ha effektiv smärtlindring. I samma rapportkonstaleras alt "utvecklingen gått långsamt och att möjligheterna alt fäeffektiv smärtlindring är ojämnt fördelade över landet". Praktiskttaget alla kvinnor upplever smärta under förlossningen. Men smärtorna har intebara en fysiologisk grund. är, trots alla kontraceptiva metoder somfinns, uppemot 40 96 av alla graviditeter oplanerade, och dessa kvinnor harofta svårare smärtupplevelser vid förlossningarna. En undersökning som gjorts iLund och visar atl kvinnor som hade en otrygg social situation kändemer smärta än andra kvinnor gjorde. Också ångest förstärker smärtupplevelsen, IElisabeth undersökning, som är en psykologisk studie av graviditetoch förlossning och som kom , sägs atl stark smärta och ångest underförlossningen kan hos psykiskt labila och oförberedda kvinnor få allvarligakonsekvenser för deras, barnens och männens psykiska tillstånd och ömsesidigaanpassning. Del behövs inte bara en teknisk beredskap - det behövs av allpersonal större lyhördhet, psykologisk kunskap och en bättre beredskap att tahand om gravida och födande kvinnor i ett skede av deras liv då de behövermycket mänsklig kontakt. En smärtsam föriossning - del visade sig också i denhär undersökningen - gör modern känslomässigt blockerad gentemot sitt barn.Inte mindre än en tredjedel av mödrarna var enligt efter föriossningen mer eller mindre i ett chocktillstånd. Varförär del fortfarande nästan omöjligt för kvinnor all få den hjälp som. de behöverunder graviditeten och under förlossningen? 1 -jag beratt få citera den också - heter det: "uttalande kom oväntal förmånga och var sannolikt otillräckligt förankrat hos berörda Vidareheter det att "beslutet togs dock isolerat ur sitt sammanhang- inte hellersatsades mer resurser till obsteirisk smärtlind ring" . Man bör komma ihåg atl det är beslutetfattades, och hade den politiska viljan hos berörda politiska instanser funnits, haderesurser Mödrahälso vård och förlossningsvård kunnat anslås under alladessa år, så au kvinnorna åtminstone hade haft möjlighet lillsmärtlindring. Islutkommentaren i heter det alt del nu finns"goda förutsättningar för en fortsatt utveckling mot de mål angåendesmärtlindring vid föriossning som uttalande angav. a. av de samhällsekonomiska ramarna." Det är den brasklapp manskickar med. Och med ett sådant uttalande kan man mycket starkt betvivla attkvinnors rätt till smärtlindring kommer att förverkligas inom överskådlig tid. Enligtvänsterpartiet kommunisternas mening måste bristen på läkare och annan personalinom mödra- och förlossningsvården försvinna, och dessutom måste allakalégorier av personal finnas tillgängliga alla tider päförlossningsavdelningarna. Vid fördelningen av läkartjänster måste denna delinom sjukvården fä de resurser som är nödvändiga föratt kvinnors rätt tilleffektiv smärtlindring skall kunna garanteras. För barnmorskor som nyligengenomgått utbildning finns det numera inga formella hinder att administrera ochge vissa former av smärtlindring. Och det är nödvändigt att de barnmorskor somhar utbildning i detta också i praktiken får utföra de arbetsmomenten så längebristen på läkare är så stor inom den här delen av sjukvärden. Tidigareutbildade barnmorskor menar vi måste få möjligheter till fortbildning inom deltaområde. Mera resurser måste också anslås till forskning för all utveckla ochutvärdera nya metoder inom föriossningsvår-den. Denpsykoprofylakiiska metoden kan i vissa fall ge en bra psykologisksmärtlindring, och alla gravida kvinnor borde erbjudas att genomgå en kurs ipsykoprofylax. Men den metoden kan man bara se som ett komplement, inte som ettalternativ lill de kliniska smärtlindringsmeloderna. Underde ungefär fyra decennier som vi har haft en utbyggd mödrahälsovård i vårtland har man kunnat få fram en myckel bra somatisk vård. Nästan alla gravidakvinnor kontrolleras, och de fiesta kontrolleras från tidig graviditet.Personal med speciell utbildning inom det härområdet har bidragit till dennahöga standard. Mensamtidigt har nyare forskningsrön klart belagt atl moderns psykiska hälsa underväntetiden och hennes sociala situation har mycket stor betydelse för barnetsutveckling och anpassning efter födelsen. Under 1970-lalel har flera svenskaforskare i doktorsavhandlingar framlagt resultat som belyser delta. IElisabeth forskningsrapport refererar hon lill olika undersökningarpå detta område. I en undersökning av av 165 förstföderskor ochomföderskor visades att 45 96 av kvinnorna hade allvarliga och många psykiskasymtom under graviditeten. Det var fråga om ångest och depressioner. Symtomenvar vanligast i början av graviditeten och i slutet av den. Efter förlossningenhade dessa störningar ökal. Uddenberg gjorde en intervjuundersökning om gravidakvinnors och nyblivna mödrars och deras mödrars mentala anpassning. Han kundebekräfta slutsatsen att psykiska störningar förekommer lika ofta undergraviditeten som efter. internationellaundersökningar visar samma sak. ElisabethLagercrantz säger: "Det starkaste och mest genomgripande intryck som jagfick vid kontakten med dem" - alltså mödrarna - "var deras stora ochibland nästan omätliga behov av att få tala med någon." Kvinnorna var bådeisolerade och kontaktsökande. Barnavårdspersonalen var alltför arbetsbelasiadför alt kunna och hinna höra på. Del visade sig också i undersökningen attmödrar som hade haft en psykiskt svår period under graviditeten ochförlossningen som regel blev än mer ensamma och isolerade månaderna efterbarnets födelse. "Mittintryck är således", säger , "all vårdrutinernasutformning, innehåll och personalens förhållningssätt i varje led undergraviditeten, förlossningen och det nyblivna moderskapel har stor betydelse förhur kvinnan upplever barnet och moderskapel under den fas då hon ärkänslomässigt öppen, regressiv och inåtblickande. Det är därför, enligt minmening, synnerligen viktigt att göra sjukvården mer mänsklig och lyhörd förvarje kvinnas behov i denna kritiska livsfas." Denkroppsliga hälsan eller ohälsan hänger också nära samman med familjernaspsyko-sociala förhållanden och påverkar barnens utveckling. Undersökningenvisar all ett stort antal föräldrar och barn med stora hjälpbehov inte blirtillgodosedda på mödravårdscentral, BB, barnavårdscentral eller inombarnsjukvården. undersökning bekräftar vad vpk undermånga är hävdat. Det står klart att hittillsvarande arbetsmetoder ochdimensionering inom mödrahälsovården inte räcker lill för erforderliga insatserinom delta område. Mångabarn befinner sig uppenbarligen i ett myckel dåligt utgångsläge redan undergraviditeten. Del gäller framför allt barn som föds i unga familjer därföräldrarna har svårt atl finna sin föräldraroll. Del gäller barn som föds isocialt utsatta miljöer, vidare barn lill mödrar som missbrukar alkohol-enligtden pågående barnhälsovårdsutredningen - eller andra droger. Tillsammansutgör dessa barn en ganska stor grupp. Enannan fråga som jag vill la upp gäller gravida förvärvsarbetande kvinnors rättalt under arbetstid ulan löneavdrag besöka mödravårdscentral. Det råder olikaförhållanden. Kvinnor anställda inom den privata och den kommunala sektorn haringen garanterad betald ledighet för besök på mödravårdscentral underarbetsdagen. Del är på mänga arbetsplatser en avtalsfråga huruvida gravidakvinnor skall ha rätt att utan löneavdrag besöka t. ex. mödravårdscentralen.Kvinnorna har visserligen möjlighet att inom ramen för s. k. flexlid besökamödravårdscentraler, eller också kan de få permission för detta. Detborde, menar kommunisterna, vara en lagstadgad rättighet förvarje gravid kvinna all på betald arbetstid kunna besöka mödravårdscentraleller landläkare eller göra någol annal besök som har samband med graviditeten. Jag konstaterar att vpk:s förslag att slopa 21-dagarsregeln iulomlänsavtalet nu fält den lösning som vpk , bl. a. ilandstinget, kämpat för. Det är glädjande att vpk:s krav gått igenom åtminstone på dettaområde. Tillsist ulskottsskrivningen: Utskottet avfärdar vpk-motionerna med den uruslaförhoppningen alt dessa frågor kommer att lösas någon gäng i framliden. Någragarantier för att så skall ske är utskottet inte berett alt ge -lika litet somman varit beredd att ge sådana garantier tidigare. Annat än allmänt vackrafraser ulan något förpliktigande i fråga om kvinnornas rätt lill effektivsmärtlindring vill man från utskottet inte ge. Jag yrkarbifall till motionerna 1272 och 1645. Del är frågor som aktualiserats åtminstone en gång varje undersenare år som vi nu behandlar. Låt mig genast slå fast att frågorna rör ettbehov som under många är var starkt eftersatt. Det är helt klart, och det ärväl också bakgrunden till anförande. Dethar dock hänt en del pä detta område. anförde alt del i tidskriftenFrån Riksdag & Departement hade funnits en rubrik om allas rätttill smärtlindring vid förlossning och konstaterade att detta mål ännu inte varhelt uppnått. Det ärju riktigt-del erkänner vi väl litet var. Men det har, somsagt, hänt en hel del, vilket jag såväl som övriga i socialutskottet och fierän sä, skulle jag tänka mig, med tacksamhet konstaterar. harjui sina betänkanden med skärpa framhållit alt frågor som rörsmärtlindring vid förlossning och behov av nödvändiga personalresurser för godförlossningsvård måste prioriteras. Måletär inte nätt, men byggdes inte . Jag tror alt och jagkan vara överens om att vi måhända skulle ha hunnit en liten bit längre på dethär området, om männen hade fött barn. Det låter litet illa, men jag tror attdet finns någol av sanning i delta. Sedantycker Jag inte att del är en rättvis bild som tecknar avmöjligheterna att få smärtlindring . Jag har också en del erfarenhet avhur mödrar har det. Jag har hört mig för pä olika håll, och till minglädje har jag upptäckt att del nu är ganska stor skillnad gentemot tidigare. Jagförstår inte rikligt när hon säger att den psykoprofylakiiskametoden skall ses bara som ett komplement. Det är faktiskt så all den metodenär fullt tillräcklig och utomordentligt fin för mänga barnaföderskor. Vi ärjuolika vi människor-del kommer man aldrig ifrån-och det är vi när vi föder barnockså. Jag har själv fött tio barn och Jag har sjutton barnbarn. Ingen av dessamödrar har tecknat så dramatiska bilder av barnafödande som jag har hört IngaLantz göra vid ett fiertal tillfällen.