prot · G309129 · 1979-12-31 00:00:00 — Mycket avde problem som finns sammanhänger med de krav på korta avskrivningstideroch hög profitkvot som råder i en kapitalistisk ekonomi. Därför kommer mångaangelägna investeringar inte till stånd - de anses inte företagsekonomisktlönsamma. Frånsamhällsekonomisk synpunkt är de däremot klart motiverade. Motionens första yrkande gäller en nationalisering av deprivata skogsföretagens skogar. Det enda utskottet har att anföra mot detta krav är enerinran om att behandlat detta krav medavslag som följd. Vad som förvånar är att också utskottets socialdemokrater harbiträtt avslagsyrkandet. Jag vill bara påpeka att detta krav har ett enhälligtstöd av de fackliga organisationerna i denna sektor. kongress1977 beslutade enhälligt om ett förstatligande av bolagsskogarna. Detta äralltså ett fackligt krav, som helt överensstämmer med vår politiska linje. Detär bara att beklaga att utskottets socialdemokrater icke anser sig kunna stödjadetta fackliga krav. Därför yrkar jag bifall till punkt 1 i motion " 555. Ettviktigt avsnitt i vår skogsmotion behandlar skogsvården, dess brister och deåtgärder som vi anser nödvändiga. Vi har i motionen påpekat att 1 §skogsväidslagen borde ha följande lydelse: "Skogsmark med därpå växande skog är en nationelltillgång, som skall skyddas, vårdas och skötas så att den varaktigt ger människor, djur och växter en god miljö och en med hänsyn till markens produktionsförmåga och övriga allmänna intressen hög avkastning av virke och andra nyttighe ter. Vad jag här kommer att närmare beröra är vården och skötseln.Dagens skogsvårdsåtgärder är klart otillfredsställande. En orsak till attskogsvårdande insatser inte görs i tillräcklig omfattning är att dessaär långsiktiga investeringar, vilkas avkastning faller ut om kanske . Fördetta faktum kvarstår att utrymme för investeringar i skogsvård har funnits ochfinns fortfarande, men intresset saknas tydligen. Lät mig bara nämna i detsammanhanget att åtta skogsbolag delar ut 312 milj. kr. tillaktieägarna, en genomsnittlig ökning från föregående år på . Dessa miljonerskulle ha gjort stor nytta, om de i stället satsats i skogsvården. Enligtskogsstyrelsens återväxttaxering är dagens föryngringar klart otillfredsställande.Närmare hälften klassas som "icke nöjaktiga". Dessa slutsatser stämmer väl överens med de erfarenhetersom jag personligen har efter att ha arbetat i storskogsbruket . Avkostnadsskäl har ändringar företagits i skogsvårdsåtgärderna, vilket harbidragit i hög grad till det försämrade resultatet. och i börjanav satte man flera plantor per hektar. Man hade i många avseenden enbättre plantvård. Man hade en bättre uppföljning av planteringarna osv. Dettahar ju också fått den följden att dessa föryngringar visar ett bra resultat. Också när det gäller det andra steget i skogsvården,nämligen röjningen, visar framtagen statistik på en eftersläpning på sjuår. Den årliga röjningsarealen har uppgått till ca . Dennaomfattning räcker inte till för att klara det årliga nytillkommande behovet. Nuvisar det sig att man måste röja , om man skall ha enrimlig chans att inhämta den stora eftersläpningen. Det handlar alltså om merän en fördubbling av röjningsarealen. Behövs det verkligen flera argument föratt inse att här behövs snabba åtgärder? Jag tycker att den allra mestslumrande riksdagsledamot borde vakna av dessa alarmerande rapporter. Stora skillnader finns otvivelaktigt mellan olika delar avvårt land när det gäller kostnaderna för skogsvården. En utjämning skullesjälvfallet vara till stor nytta. Av den anledningen kräver vi ett förslag kollektiv skogsvårdsfond. Vi kräver också ett förslag om inrättande av ettsärskilt skogsvårdskonto, i enlighet med förslaget årsskogsutredning. Vi är övertygade om att sådana åtgärder skulle vara till gagnnär det gäller att åstadkomma en bättre skogsvård. Vi har alltså hemställt omförslag från regeringen i dessa två frågor. Socialdemokraterna i utskottet har i reservation 1medtagit dessa två yrkanden - med den skillnaden att de skall utgöratilläggsdirektiv till utredningen om skogsindustrins virkesförsörjning.Eftersom det här blir fråga om små skillnader ansluter jag mig till reservation1. Obligatoriska skogsbruksplaner utgör en annan väsentligdel av ett väl fungerande skogsbruk, framför allt när det gäller att få en jämnavverkning och tillförsel av råvara till våra industrier. Nog måste välutskottsmajoriteten vara fjärran från verkligheten när man inte finner någraskäl till att redan nu ändra regleringen på förevarande område. Har desvårigheter som finns fullständigt förbigått utskottsmajoriteten? Manvill ju inte tro det, eftersom utskottsmajoriteten i nästa andetag pekar påbehovet av stimulansåtgärder i syfte att tillfälligt öka avverkningarna. Enligtvår mening är dessa åtgärder otillräckliga. Att genomföra dem kostar storapengar och ger väldigt litet i utbyte. Vårt krav på obligatoriska skogsbruksplaner har medtagitsi reservation 2. Därmed kan vi ansluta oss till denna. Vi begär även i vår motion en allsidig regionalpolitiskoch samhällsekonomisk utvärdering av mekaniseringen inom skogsbruket, 1 denvärderingen bör man också beakta i vad mån mekaniseringen underlättat arbetetoch förbättrat arbetsmiljön. nöjer sig utskottet med att nämna att mantidigare i ett betänkande framhöll att det var angeläget att effekterna av denfortgående mekaniseringen i skogsbruket noga uppmärksammades. Jag vill passa påoch fråga utskottets talesman hur denna uppföljning sker. Även i detta avseende reser fackliga organisationer kravpå åtgärder. På en del håll går man så långt att man kräver ett stopp förmekaniseringen. Ett så långt gående krav kan uppfattas som fientlighet mot tekniken,men det är kanske inte vad man bör eftersträva. Den senaste tidens utvecklingvisar ju att bl. a. skogsvården blir lidande av en hög mekaniseringsgrad,eftersom skogsvården icke går att mekanisera i samma utsträckning somavverkningen. Om man därtill lägger de samhällsekonomiska verkningarna ~framför allt när det gäller Norrlandslänens inland - finns det all anledningatt närmare utvärdera konsekvenserna i ett vidare perspektiv. Jag yrkar således bifall till punkt 2 d) i motionen. Underpunkt 2 e) i samma motion hemställer vi om förslag till medelstilldelning förökad forskning beträffande dikning, gödsling och vad gäller främmande trädslag. säger man från utskottets sida att anslagen har uppräknatsoch att forskningsuppgifter av det slag som anges i motionen regelmässigtåsätts hög prioritet. Det är ju utmärkt, men vi anser ändå att det finnsåtskilligt mer att göra på det här området. Det finns områden där frågetecknen är många, bl. a. gödslingenslångsiktiga effekter. Framför allt när det gäller den s. k.intervallsgödslingen finns det många outredda risker. Jag nöjer mig i dettasammanhang med att peka på det vi anför i motionen, men jag vill ändå tilläggaföljande. Färska siffror tyder på att den stora tillväxtökning somman trodde sig få genom gödslingen inte blir så stor som väntat. Dessa siffrorvisar att av den väntade tillväxtökningen har skett. Detta ger vidhanden att man inte känt till förhållandena härvidlag. Vad det sedan gäller deekologiska effekterna, så återstår det säkert mycket att göra. Med detta villjag också yrka bifall till punkt 2e). Till sistnågot om punkt 3 i vår motion, där vi hemställer att som sin meningger regeringen till känna vad som i övrigt anförts i motionen om inriktningenav skogspolitiken. Utskottet säger att motionen i denna del är allmänt hållenoch enligt utskottets bedömning inte avviker på något avgörande sätt från de avriksdagen beslutade riktlinjerna för skogspolitiken. Jag tror det finns anledning för utskottet att läsa pålitet bättre. Det finns faktiskt väsentliga skillnader mellan vad vi anför, vadsom beslutades och vad som sker i verkligheten. För det första är vår utgångspunkt ett samhällsekonomisktsynsätt när det gäller skogsbruket. är det ett företagsekonomiskttänkande som styr, med vinstbegäret som drivfjäder. Vi pekar på anläggningar avbättre skogsbestånd och framhåller att man genom ändamålsenliga röjningar ochgallringar skall reglera trädslagsfördelningen samt att värdefulla timmerdimensionerskall drivas fram till slutavverkningar. Jag vill erinra om den beräkning somgjorts vid skogshögskolan och som fanns omnämnd skogsutredning.Enligt den skulle man kunna påräkna en produktion om all skogsmark var bevuxen med skog som i vad gällerslutenhet är lika med den bättre hälften i dagens skogar. Det innebär att detär praktiskt möjligt att öka den framtida skogsproduktionen medstorleksordningen . Detta har man i nuvarande skogspolitik inte tagit fastapå. Dagens vård och skötsel av våra skogstillgångar är långtifrån vad de borde vara. Att förändra detta till det bättre är tydligen inteden nuvarande regeringens och målsättning. Tvärtom har tagnabeslut bl. a. när det gäller anslaget till skogsvårdsstyrelserna inneburitminskade anslag. skogsutredning hade den löftesrika rubriken. Skall detta bli en verklighet måste andrariktlinjer till än vad som gäller. Vi har i vår motion visat på någraåtgärder som blir ett steg i den riktningen. Med dettavill jag yrka bifall fill punkt 3 i motion 555. Utskottet skriver i sitt betänkande med allrätt att skogsnäringen är en av vårt lands vikfigaste basnäringar, med mycketstor betydelse för samhället och för samhällsekonomin. Det är därför ganskanaturligt att skogsbruket och skogsindustrin står under debatt. Men detta fårinte, herr talman, innebära att politiker genom ett beskäftigt agerande i formav åtgärder, förslag och uttalanden verkar hämmande på näringen. Jag vill börja med att något rekapitulera vad som häntinom skogspolifi-ken, eftersom det verkar som om vissa av de föregående talarnahar glömt förutsättningarna i detta avseende. fattade vi här iriksdagen ett nytt skogspolitiskt beslut, vilket som jag sagt byggdepå skogsutredningsförslag. I utredningen hade man gjort mycketnoggranna beräkningar av skogsavkastningen vid olika behandlingsalternativ.Samtliga alternativ innebar - jag vill understryka det - att virkesförrådet år2070, dvs. om , skulle vara något större än . utredningensalternativ 1, som förutsatte en årlig tillväxt av 75 milj. skogskubikmeter.Förutsättningen härför var ett bättre skogsskötselprogram än vad vi hade haftunder den närmast föregående tiden. Det fordrades genomgående förbättradeinsatser avseende plantanläggningar, föryngringar, skogsskötsel, röjningar,dikning, gödsling osv. Beslutet innebar också - och det ber jag att få betona -att industrikapaciteten skulle styras av tillväxten av vår skogsindustri ochatt en åtgärd som sätts in för att öka skogsproduktionen inte får räknas in ivirkesbalanserna innan åtgärden är genomförd och har givit en ökning avresultatet. Man skulle alltså inte få förhandsinteckna de åtgärder som vidtas.Jag är övertygad om att det beslut som då fattades var klokt, och vi måstehälla det i minnet när vi diskuterar skogsfrågorna framöver. Vi är , herr talman, på väg mot ett skogsskötselprogramenligt utredningens alternativ 3, innebärande en årlig fillväxt av . Genom snytbaggeangrepp och brist på bekämpningsmedel härvidlaghar antalet barrplantor, såsom föregående talare mycket rikfigt påpekade, perhektar blivit för lågt och lövslyet ökat. Den debatt som vi har att vänta ochde beslut som väntas om förbud mot besprutning av lövsly kommer inte heller attverka i posifiv riktning för skogsfillväxten. Genom inverkan av andrarestriktioner, t. ex. följderna av att den ekonomiska O-zonen i Norrlandflyttas allt längre ut mot kusten, genom biologiska restrikfioner och på grundav naturvårdsintressen har dagens uttag i skogarna kanske i prakfiken kommitatt bli vad det borde vara. Ett fint siffermaterial som kommer attframläggas pekar på detta. Vi tar ut ca 64 milj. skogskubikmeter per år.Detta uttag kan naturligtvis - det vill jag inte förneka - leda fill att vissafastigheter underavverkas, medan andra överawerkas. Under årtiondena ökade virkesförråden ivårt land, särskilt inom bondeskogsbruket. Jo, därför att det intefanns avsättning för virket. Bondeskogsbruket fick vara råvarulagerför industrin och användes vid högkonjunkturer. Det fick utgöra bufferten.Domänverket och flertalet av de stora bolagen hade ett betydligt jämnare uttagmen avverkade ofta mer än vad de borde. Tillståndet för dessa ägarkategoriersskogsinnehav är på många ställen - låt mig understryka det - katastrofalt. Vihar virkesförråd som är alltför små för att motsvara den målsättning somriksdagen antog . skedde också en ganska storindustriutbyggnad, främst på cellulosaområdet. Den var säkerligen riktig menmåste fullföljas genom andra rationaliseringar. skogsindustri har mycket konkurrens-kraffiga enheter, även internationellt sett. Vi måsteockså, , slå fast att skogsbruk är en långsiktig hantering.En skogsgeneration är , beroende på var i landet skogenväxer. Och varje större ingrepp, varje överavverkning som vi nu gör fåråterverkningar . Det somjag här har sagt kan, herr talman, tyckas mycket enkelt, men det 5 protokoll 1979/80:129-131 måstesägas, då det är grundfakta i allt skogspolitiskt handlande ochbeslutsfattande. Korta konjunktursvängningar får inte påverka detlångsiktiga handlandet. Det är svårt att undvika, men det måste vi göra. Desvåra problem vi har beror till stor del på oss politiker och vårthandlande. Jag skall bara ta upp en sak. Under den senaste lågkonjunkturen försökte vi här i landetatt klara bl. a. sysselsättningen med lagerstöd till industrin. Förskogsindustrin innebar detta att man körde industrin med oförändrad kapacitetlångt in i konjunktursvackan. Industrin blev på det viset beroende av fortsattråvarufillförsel, och en stor uppbyggnad av lager av färdiga varor skedde.Tyvärr blev konjunktursvackan både djupare och betydligt långvarigare änväntat, och för att klara likviditeten måste stora kvantiteter av färdigprodukternarealiseras. När konjunkturen svängde och efterfrågan steg hadeindustrin små färdiglager och mycket små råvarulager. Inom cellulosaindustrinhade man tvingats sälja den färdiga massan och hade inte byggt upp någramassaveds-lager. Genom att industrin hade tvingats sälja till låga priser varockså likviditeten i de flesta företag mycket låg. Situationen var alltsådenna; Små råvarulager, små färdiglager, låg betalningsförmåga och låga priser.Slutresultatet blev naturiigtvis en akut råvarubrist. Vi bör nog, , erkänna dessa fakta närskogsbrukarna så starkt som är fallet anklagas för bristande ansvar förråvaran. Det var ett upprörande angrepp som här gjorde på de självverksamma,den bondeägda delen av skogsbruket. När man vet vilka insatser som har gjortsinom det enskilda skogsbruket inte minst under denna säsong måste herrLundkvists angrepp betecknas som orättfärdigt och fillbakavisas. Det enskildaskogsbruket har ju presterat ökade virkeskvanfiteter jämfört med föregåendesäsong. I det enskilda skogsbruket, kombinationsjordbruket, finns intefler arbetstimmar att sätta in i skogsbruket. Därför kan jag påstå att deflesta självverksamma har varit mycket aktiva och verkligen lojalt ställt upppå de propåer som har kommit för att vi skall klara råvaruförsörjningen. De hargjort en mycket stor prestation, och jag tycker att det är orättfärdigt när mananklagar dem för bristande ansvar. Ett problem som man också stöter på när avverkningarnaskall öka är bristen på arbetskraft. Skogsarbetet är så komplicerat ochså farligt att vi inte kan släppa ut ovana eller outbildade till mångaarbetsmoment i skogen. Slutsatsen blir alltså att tog till förstarka ord när han talade om en grupp medborgare som vårdslöst handskas medråvara. Vi politiker har oss själva att skylla i detta sammanhang.Vi har nämligen satt det förnämsta instrumentet för råvarutillförseln ur spel,nämligen det ekonomiska. vill man från socialdemokratiskt och även andrahåll införa andra, nya styrinstrument: noggrant utförda skogsinventeringar,skogsbruksplaner och beredskapslagsfiftning- alltså en total planhushållning.Om denna planering skulle innebära ökad och jämnare tillförsel av råvara och fulltutnyttjande av förädlingsindustrin, uppstår problem med den ojämna Nr 129avsättningen på våra säljarmarknader. Problemet är inte så enkelt som man Torsdaeen den tror. Vi är mycket beroende av omvärlden - och svenskskogsindustri är ju heltberoende av omvärlden. Men omvärlden är verkligen inte, herr ,sä generös att vi kan sälja hur som helst, utan vi måste sälja på de Skosspolitiken villkor som gäller och när andra länder vill köpa. Jag vill ställa en fråga, den gäller någonting som ingenfrån socialdemokratiskt håll ännu har talat om. Det måste bli oerhört svårtoch kostsamt för industrin i tider då köparintresset är svagt och vi inte kansälja. Hur skall vi då klara råvaruleveranserna och kunna ha en jämnproduktion? En totalreglering av skogsbruket skulle, som jag ser det,endast innebära en utökad byråkrati, en för handläggande personal svårarbetssituafion och ett försvagat rotnetto - och det vill jag poängtera, fördet innebär att O-zonen i skogsbruket ganska drastiskt kommer att flyttassöderut. Det skulle inte, vad jag kan förstå, ge en enda kubikmeter mera itillväxt. Tillväxten bestäms ju av helt andra faktorer och inte av ossbyråkrater. , herr talman, måste målet vara att skapa en såstor skogstillväxt som möjligt och en därtill anpassad industri. Då dekommunistiska och socialdemokratiska förslagen inte innebär någon som helstförbättring i något av dessa avseenden yrkar jag bifall till utskottetshemställan. () replik: Jag skall börja med att ta upp de punkter därSven och jag är överens. Han säger att skogen är en långsiktighantering, och han säger att korta konjunktursvängningar inte kan få styra hurvi skall hantera skogen. Han medger att det förekommer underavverkning. Ochmotivet fill det kan ju inte vara att det i dagens läge inte har funnitsavsättning - det tror jag att är beredd att medge. Sedan säger han att jag generellt har vänt mig mot desjälvverksamma och anklagat dem för att de brister i ansvar. Det har jag integjort, jag har tvärtom markerat att det finns många skogsägare som sköter sigbra i alla avseenden. Men jag trodde vi var överens om att vi har problem medvissa skogsägare som icke är - som jag uttryckte det i mitt inledningsanförande- beroende av skogsinkomsterna för sin omedelbara försörjning och som i ställetföredrar att vänta pä vad de löften som då och då kommer från regeringens sidaskall ge i fråga om ytterligare möjligheter att få mera betalt för sin råvara.Vi borde kunna vara överens om - och jag vet att mycket välkänner till detta - att situationen när det gäller råvaruförsörjningen tillexempelvis NCB;s industrier är oanständig. Jag stod här och sade att det finns riskför att vi råkar ut för skandalen att företag där staten har satsat miljardbelopp inte kommer att ha tillgång till den råvara de behöver för att under en god konjunktur driva verksamheten, stärka sin ställning och nå de mål som var avsikten med satsningarna - detta på grund av att de inte får den avverkning söm utlovats från skogsägareföreningarnas sida. Och är vi ju i den situationen. Man diskuterar f. n. semesterledighet under högkonjunktur på grund av att det är 67 brist påråvara i företagen. Man diskuterar nedläggning av företag med motivet att detråder råvarubrist. Jag kan inte ge någon annan benämning på en sådansituation - och alla måste begripa att medborgare i övrigt tycker attdet är så - än att det är en oefterrättlig situation. Kan vi inte ena oss omatt alla som äger skog -icke bara de som sköter sig bra - har ett ansvar. I ensituation där vi behöver varenda pinne finns det skäl att begära att man skallta ansvaret för virkesförsörjniiigen och inte bara spekulera i högre priserlängre fram. (vpk) replik: bekräftar vad jag sade imitt inledningsanförande om det bedrövliga tillstånd som råder i våra skogsmarker.I det beslut om skogspolitiken som fattades 1979 talades det om en viss nivå. är man tydligen nere på den lägsta ambitionsnivån, och frågan är om man enskommer upp till den, om man ser på det tillstånd som råder i våra skogar. Vihar en eftersläpning beträffande röjningen på i stort sett två miljoner hektar,föryngringarna är inte vad de borde vara osv. Då är frågan om det finns någon reserv att tillgå. Det ärmycket svårt att få någon verklig hållpunkt då det gäller den saken. Man vetatt det på en del håll överawerkas och att skogen på andra håll vanvårdas - manplockar inte bort den gamla skogen, man avverkar inte. Slår man ihop detta ärdet diskutabelt om det så att säga blir något över. Sedan är det en annan sak att få en jämn ström av råvaraså att man inte på en del håll helt upphör med avverkningarna vissa år ochandra år har en mycket stor avverkning. Det är här skogsbruksplanerna kommerin. Då det gäller åtgärder för att öka virkesförrådet sade mani det alternativ som det beslutades om att man bl. a. genom gödsling skulle fåså och så mycket mer skog. Men rapporter som kommit visar attdet bara blir av denna tänkta tillväxt. Det har alltså slagit fel - deberäkningar man gjort har inte hållit. Då måste man gå in med extraåtgärder i skogsvården och satsa pengar på det. Och åtminstone jag anser attdet är bättre att satsa på skogsvården - att trygga sysselsättningen för mångahundra tusen arbetare - än att dela ut pengar till aktieägarna. Där liggerkanske den avgörande skillnaden. () replik: och jag kan vara heltöverens om en sak, att det fordras ansvar för alla som äger skog. Så långt ärallt klart. Frågan är bara vad vi lägger in i ordet ansvar. Jag är inte säkerpå att vi gör riktigt samma bedömningar i det fallet. säger att jag erkänner att det finns enunderavverkning. Jag sade att allt fler tecken tyder på att med denskogsskötsel vi har - jag är överens här med om att vi harproblem med skogsvård, skogsanläggningar och sådant - kommer vi ner i drastisktlåga volymer. Men jag vill inte påstå att det sker någonunderavverkning, och jag tycker att insinuationer måste varariktade mot det enskilda skogsbruket.Det är nämligen bara där som det finns kvar något virkesförråd av den storleksom vi egentligen skall jobba med inom skogsbruket. I domänverks- ochbolagsskogarna finns inget mer att hämta. Jag sade att läget där är katastrofalt,och det kommer siffror som påvisar det. Det kan inte finnas någon annan ägarkategori, herrLundkvist, än de privata ägarna som man attackerar på det vis som SvanteLundkvist gjorde i sitt första anförande. Sedan vill jag säga att om det gäller att hållaskogsproduktionen uppe -vilket vi tycks vara överens om - skall man driva enannan skogspolitik i de olika frågor som vi kommer att få behandla framöver. talar om eftersläpande lövröjning.Siffrorna kan naturligtvis variera, men de ligger nog där sägeratt de ligger, vid . Hur man skall kunna klara det manuellt ärför mig ofattbart. Vi kommer snart att få vad vi kan kalla en giftdebatt ochliknande debatter, och då hoppas jag att det blir mer av realisfiskt tänkandeoch vänligt bemötande av skogsbruket. SVANTELUNDKVIST (s) replik: Det är, som sade, heltriktigt att det säkerligen förekommer överavverkning, exempelvis i vissa avdomänverkets skogar, och detta helt enkelt därför att det är motsvarandeunderawerkning inom vissa delar av det enskilda skogsbruket. : Generalisera inte, säg inte att jag angriperalla de enskilda skogsägarna. Jag tror emellertid att bästskulle verka för förståelsen för skogsnäringens problem, om han medgav att deti skogsnäringens intresse är angeläget att få vissa skogsägare att såväl skötaskogen bättre som att avverka den kontinuerligt. Det är ju bara detdiskussionen gäller. borde med tanke på skogsnäringen, somhan ju företräder, icke stå här och försöka försvara och förklara denmisshushållning som vissa skogsägare gör sig skyldiga fill. (vpk) replik: Jag nämnde i mitt första anförande att manbör röja 560 000 ha för att hämta in eftersläpningen. klarar maninte av problemet genom att släppa ut giftplan.