prot · G309154 · 1979-12-31 00:00:00 — Jag har inget yrkande men har ändå velatfästa uppmärksamheten på några saker som inger mig oro för näringens framtidliksom också för att det av uppsatta målet att fisketskall ha en med andra näringar jämförbar ekonomisk och social standard inteblir verklighet. Med anledning av vpk-motionen vill jag säga att jag inteser någon skillnad mellan en åtgärd innebärande att fisk klassas sombaslivsmedel och ett införande av ett fungerande normprissystem. HöstensförhandUngar får utvisa om vi kan lyckas få till stånd ett sådant system. Jag kan ansluta mig till den sista meningen iJens anförande, att kommande förhandlingar får ge svar på om defarhågor och den oro som hyser är befogade och om de i så fallkan elimineras genom förhandlingar. Vi har här i , som påpekades,tagit långtgående principbeslut för framtiden, och jag välkomnar nu liksom närvi fattade det beslutet formuleringarna om att de människor som arbetar inomfiskerinäringen skall ha samma trygghet för framtiden som andra jämförbaragrupper. Jag tycker nog ändå att den bild som målarär väl pessimistisk. Det har dock skett förändringar inomnäringen som vi har anledning att vara glada för. Alltjämt finns det problem,men principerna har vi fastställt i , och sedan gäller det att man isina förhandlingar uppnår resultat som motsvarar de principerna. Momseffekten på baslivsmedel diskuteras alltmer och imånga olika sammanhang. Jag kan i anledning av anförande sägaatt de siffror som har nämnts och som kan bli aktuella vid förhandlingarna omvad som skall gälla från visar att den totala restitutionen avlivsmedelssubvenfioner ganska precis motsvarar momseffekten på livsmedel.Sedan blir det alltid en diskussion om hur medlen skall fördelas mellan olikaprodukter. har i annat sammanhang skrivit att sedan denspeciellt tillsatta arbetsgruppen har slutfört sitt arbete får man ta ställningtill vilka avvägningar som är de rätta. Det är knappast möjligt att i ettriksdagsbeslut bestämma om detaljerna, i varje fall inte närdels de löpande avtalen bygger på redan givna principer för jordbruket, delsförhandlingar beträffande fisket är på gång. Jag vill med detta, herr talman, yrka bifall tillutskottets enhälliga hemställan. Reglering av priserna på fisk PERISRAELSSON (vpk); Efter inlägg har jag faktisktinte så mycket att tillägga. Jag känner inte till vilket förslag regeringentänker lägga fram, men om jag tolkade rätt sade han attlivsmedelssubventionerna ganska precis skulle uppgå till helamomseffekten på livsmedel. Det skulle innebära en mycket kraftig höjning avsubventionerna - nu går endast en del av momsen tillbaka i form avsubventioner. Jag kommer ihåg när jag hade en enkel fråga till densocialdemokratiska regeringen, dä den ännu satt kvar, om införande avlivsmedelssubventioner. Jag fick ett mycket försiktigt svar - man sade intedirekt nej men gav heller inga löften. har subvenfioner införts ochde har också gjorts selekfiva, så att vissa livsmedel subventioneras mer änandra. Det tycker jag är helt riktigt, och det säger vi också i vår motion. Som jag sade förut är fisk från närings- ochberedskapssynpunkt ett viktigt proteinlivsmedel och borde subvenfioneras mer änexempelvis fläsk. Fläsket är ju ett av de livsmedel som man numera nästan kanframställa i djurfabriker, och därför har vi inte anledning att subventionerafläsk lika Reglering av priserna på fisk mycket som fisk. hyser oro för sin näringsframtid. Jag tycker ändå att det är ett betydande framsteg att nuuttalar- om utskottets skrivning antas - att målet för prispolitiken bör varaatt fiskare jämställs med jordbrukare. Om vi efter får enfullständig restitution av momseffekten på livsmedel har vi uppnått ett viktigtmål som ligger i linje med det livsmedelspolitiska krav som vi har ställt frånvpk. En del av min oro grundar sig väl på detförhållandet att vi har haft ett par hyggliga år - 1977 och 1978 - men fåtten nedåtgående trend. Det normprissystem som vi arbetar med har ännu intehunnit börja verka utan har måst uppskjutas två gånger. Förmodligen behövs detkraftigare insatser än dem vi haft för att något så när klaranäringen. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren biföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels motion 2045 av m. fl., och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan Per begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifallerjordbruksutskottets hemställan i betänkande46 mom. 4 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit motion 2045 av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåPer begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat; Utskottets hemställan bifölls. 1979/80:48 med anledning avpropositionen 1979/80:167 om åtgärder mot vattenförorening från fartyg Utskottets hemställan bifölls. Föredrogs utrikesutskottetsbetänkande /80:23 med anledning av motion om Radiosutlandsprogram. I detta betänkande behandladesmotion /80:1132 av m. fl. (s), vari hemställts attriksdagen hos regeringen begärde en parlamentarisk utredning om riksradionsutlandsprograms verksamhet. Utskottet hemställde att skulle avslå mofion1979/80:1132. Reservation hade avgivits avGertrud , , , , ,och (alla s) som ansett att utskottet bort hemställa att med bifall till motion 1979/80:1132 som sinmening gav regeringen fill känna vad reservanterna anfört angående SverigesRadios utlandsprogram. socialdemokrater återkommeräven vid årets till frågan om utlandsprogram. gjorde vi vissa kritiska påpekanden när vibehandlade proposifionen om informations- och kulturutbytet med utlandet. Dåbegränsade vi oss till att understryka behovet av att tillräckliga resurseranvisas för att utlandsprogrammet skall kunna upprätthållas på oförändradambitionsnivå. Vi visste att problemen var stora. Föredragningar införutskottet bekräftade också våra farhågor. Tron på att regeringen efter en sådan propå skulle hakraft och vilja att ta itu med dessa frågor har visat sig vara förhoppningar ifåvitsko. De anslagsförändringar som gjorts har visat sig otillräckliga ochförändrar i grunden inte läget för utlandsprogram. Läget har alltså inte genomgått någon radikal förbättring,och därför återkommer utskottets socialdemokrater till frågan vid åretsriksmöte. hyser vi inte endast fromma förhoppningar, utan nu begär vi att enutredning med parlamentariskt deltagande skall få till uppgift att analyseraläget och föreslå åtgärder för utlandsprogram. Sedan vår mofion lämnades har behandlingen av regeringensförslag om att lägga ned AM-sändarna i , och Motalaresulterat i att givit regeringen en bakläxa i denna fråga. Som kammarens ledamöter erinrar sig beslöt nämligenriksdagen för , på hemställan av ett enigt kulturutskott, attavvisa nedläggningsplanerna. I stället anslog 3 milj. kr. för atthålla dessa sändare i drift även under /81. tycks utrikesutskottets borgerliga utskottsmajoritetvara tacksam för detta beslut, då regeringen får en ny chans. Regeringen fårtänka om innan man senare kommer fillbaka till beträffande behovet avAM- sändningar på mellan- och långvågsbanden. De borgerliganöjer sig med detta, och något parlamentariskt deltagande i utredningsarbetet -som socialdemokraterna föreslår - vill de borgerliga inte höra talas om. Naturligtvis skall man tänka sig för innan nya utredningartillsätts. Men i detta fall är den utredning som föreslås från vårt håll i höggrad motiverad. Det är rikfigt att utlandsprogram tidigarevarit föremål för utredningar - sedan den svenska rundradion 1937 för förstagången började sända kortvågsprogram för lyssnare i utlandet. Starten skeddealltså kort efter - under vilket bomber föll bl. a.över den svenska rödakorsambulansen. Den svenska radions utlandsprogram fick en fastare grundsom ett resultat av rundradioutredning. Två kortvågssändare uppfördesi , vilket medförde att programverksamheten utvecklades. - alltså 1960 - skulle en ny utredning påexpertplanet svara bl. a. på frågan: Är den svenska informationsverksamhetenvia rundradion av tillräckligt stor omfattning? Utredningsmaterialet nupå hyllorna; det är och har närmast historiskt intresse. tillsattes en ny utredning. Detblev en enpersons-utredning på expertplanet som gav en mera översiktligbeskrivning av situationen 1972. har förhållandena kraftigtförändrats, bl. a. genom en snabb teknisk utveckling. Även den senaste utredningen - den s. k. -blev en expertutredning som utfördes av en person. Uppgiften var att behandlafrågan om det svenska kultur- och informationsutbytet med utlandet. Utredningenkom i uppseendeväckande ringa utsträckning att syssla med Radiosutlandsprogram. Utredaren förklarade sig inte ha tillräckligt underlag föratt bedöma utlandsprogrammens betydelse för den allmänna utlandsinformationenmen ställde sig positiv till sändningarna på svenska samt exporten av radioprogramoch TV-filmer. Slutsatsen blev att det inte fanns tillräckligt underlag för attbedöma informationseffekten av sändningar på främmande språk. Trots det bristfälliga beslutsunderlaget ansåg ändåutredaren att verksamheten borde fortsätta i oförändrad omfattning. Regeringenhade samma mening, och propositionen antogs av . Vi socialdemokrater anser inte heller att börskära av sina möjligheter att sända på utlandet - vi anser snarare att Sverigebör hålla sig väl framme på detta område. Men säger man a måste man säga b. Detinnebär att tillräckliga resurser måste avdelas och det bör finnas enmålsättning för verksamheten. Det är naturligtvis svårt att bedöma informationseffekter.Men man bör ändå försöka. Så mycket är klart att uteblivna informationsinsatsersvårligen kan ge informationseffekter. Lika klart är att en begränsning avinformationsinsatserna - i jämförelse med omvärldens satsningar - ger minskademöjligheter att nå ut med vad man har att förmedla. Vidföregående års kammardebatt i denna fråga redovisade jag vissa publikundersökningar som gjorts av Radiosutlandsprogram. Dessa undersökningar har gjorts tillsammans med bl, a, BBC ochandra välkända radiobolag i , Undersökningen visar att utlandsprogramnår betydande lyssnarskaror utanför vårt lands gränser. Jag vill endast nämnanågra siffror. Radio beräknas enligt publikundersökningarna ha ca 300000 lyssnare i och 250 000 i , Publiken i beräknasuppgå till ca 1 miljon, varav 800 000 i storstäderna. En mer mätbar effekt av utlandsprogram ärantalet utländska lyssnarbrev som sänds till , De uppgårtill ca 40 000 och innehåller ofta en önskan öm att få veta mer omSverige, De föredragningar som gjorts inför utskottet visaratt denna verksamhet är väl värd en djupare analys. Vid utskottsbehandlingen har vi erinrat om att det, i enutbyggnadsplan som antogs av 1975, föreslogs att en ny MV-sändareskulle byggas i för att ersätta den nu 40-åriga, starkt nedslitnaHörbysändaren, Vidare föreslogs att en LV-sändare, som kan täcka ochstora delar av Öst- och , skulle anläggas på , Dessanybyggnadsplaner fick inte gehör hos regeringen, och finns inte reservdelaroch rör för sändarna i , och , Det står också klart att MV-sändarna i , Göteborgoch kan användas till 1985 - sedan är det slut, LV-sändaren i kanfungera något längre. Det som bekymrar oss - och det borde verkligen bekymraäven utrikesutskottets borgerliga ledamöter - är att om inga åtgärder vidtasmed det snaraste blir dessa områden tysta ur svensk synpunkt. Det är också käntatt risken med en sådan utveckling väckt reaktioner från många lyssnare påandra sidan där man får svårt att orientera sig i omvärldens problemutan de svenska sändningarna. Till detta kommer risken av att de svenskafrekvenserna snabbt kan adopteras av andra. En lika självklar ambition är att täcka in ochde innan Hörbysändaren klappar ihop. Radioföretagen i vår omvärld är inte overksamma. Norgesatsar f. n. på bl. a. en stor MV-sändare, och har planer på LV- ochMV-sändare. Liknande planer finns på gång i och , som en följdav förhandlingsresultatet . Det betyder att den svenska regeringensnedläggningsplaner går stick i stäv med utvecklingen utanför vårt landsgränser. Denna utveckling är onekligen av speciellt intresse ävenur beredskapssynpunkt. Den är också av stor betydelse för vårt land, somföreträder en erkänd neutralitets- och säkerhetspolitik. Vårt land brukar ju idessa sammanhang tala i andra termer än de rent militära, vilket fått många attlyssna på våra utlandsprogram. Intresset för att lyssna på program utanförstormaktsblocken ökar också erfarenhetsmässigt vid skärpta lägen. Jag skall besparakammaren en sådan exemplifiering. Det är ju de berörda utskottens uppgift att i första hand vara lyhörda för sådana fakta,och därför är det särskilt beklagligt att den borgerliga utskottsmajoriteten avnågon svårför-klarUg anledning slagit dövörat till i denna fråga och vägratacceptera det socialdemokratiska utredningskravet. Vid föregående års riktade vi frånsocialdemokratiskt håll en uppmaning till regeringen att visa större aktivitetpå detta område. Vi levde i tron att det fanns en viss handlingsförmågakvar hos regeringen. Vad som hänt visai något annat. har fått ledaregeringen i denna fråga. beslut om att ge AM-sändarna en förlängdnådatid på är ett talande exempel. Vi socialdemokrater är inte nöjda med nödlösningar ochanser därför att dessa frågors behandling måste ses i ett längre perspektiv.Därför begär vi att en utredning med parlamentariskt deltagande tillsätts omSveriges Radios utlandsprogram. Det är att så sker. Jag yrkar bifall till den socialdemokratiska reservationen. PER-OLOFSTRINDBERG (m): Vid behandlingen av den socialdemokratiskamotionen 1132 har utrikesutskottet haft att ta ställning till Radiosutlandsprograms organisation och denna organisations möjligheter att bedrivasin verksamhet på oförändrad ambitionsnivå enligt de riktlinjer som drogs uppav den s. k. och den därav föranledda propositionen. Utskottethar också haft att ta ställning till de ekonomiska resurser som erfordras föratt utlandsprogrammet skall kunna driva sin verksamhet på oförändradambitionsnivå. Utlandsprogrammets organisation har varitföremål för inte mindre än två utredningar. Den första, som tillkom på grund avriksdagens önskemål, avsåg en översyn av verksamhet, finansiering ochsamordningsfrågor. Denna utredning behandlades av utrikesutskottet i dessbetänkande 1973:1. Utskottet anslöt sig då till departementschefens uttalandei propositionen, att det för framtida överväganden rörande anslagsgiv-ningentill radioprogrammen var önskvärt att erhålla ökad kunskap omutlandsprogrammens lyssnarunderlag i ljuset av den tekniska utvecklingen. Denandra utredningen var , i vilken utlandsprogrammetbehandlades tillsammans med hela det svenska kultur- och informationsutbytetmed utlandet. har rätt i att denna utredning inte - detframhölls också av utskottet i dess betänkande 1978/79:31 - ansåg sig ha hafttillräckligt underlag för att bedöma informationseffekten av sändningarna påfrämmande språk. 1 avsaknad av tillräckligt material i detta hänseende föreslogutredningen därför ingen utvidgning av utlandsprogrammen. Utskottet anslöt sigtill propositionens målsättning på denna punkt, nämligen att programverksamhetenborde upprätthållas på oförändrad ambitionsnivå, och uttalade att man utgickifrån att regeringen uppmärksammade denna fråga. Eftersomutlandsprogrammet varit föremål för två utredningar, som båda lett till samma slutsats, att programverksamheten skallupprätthållas på oförändrad ambitionsnivå, vilket utskottet redan i tidigarebetänkanden ställt sig bakom, har utrikesutskottet inte funnit anledning att nutillstyrka en ny och större parlamentarisk utredning om utlandsprogrammen. var i sitt anförande också inne på deekonomiska resurserna. Låt mig erinra om att ett enigt utskott i samband medbehandlingen av vissa anslag inom UD;s verksamhetsområde tillstyrkt budgetpropositionensförslag beträffande programverksamhet för utlandet. Dettainnebär en ökning av anslaget från . till ,, enökning med , En nyhet och en viktig sådan i sammanhanget var emellertidatt anslagskonstruktionen ändrats för att man skulle kunna undanröja de löpandefinansiella problem som uppstått för utlandsprogrammet. Fr, o. m, budgetåret1980/81 anvisas medlen över ett reservationsanslag av samma slag som gäller förutbildningsradion. Denna anslagsform innebär att medel skall kunna anvisas påen särskild anslagspost till kompensation för den allmännakostnadsutvecklingen, som den avspeglas i konsumentprisindex. Medlen utbetalaskvartalsvis i efterskott med hänsyn till kostnadsutvecklingen under resp,sistlidna kvartal. , som enbart skall kunna användas för dettaändamål, bör enligt regeringens förslag vara så beräknad att medlen räcker ävenför kostnadsökningar som överstiger vad som vid beräkningstillfället kanförväntas. Utskottet konstaterar i föreliggande betänkande att dennaanslagskonstruktion innebär ett tillmötesgående av ett tidigare uttalatönskemål från utskottet och att den enligt utskottets mening avsevärt bör kunnaunderlätta utlandsprogrammets finansiella situation. Jag tycker, ,att denna förändring är utomordentligt viktig och att den knappast kan geintryck av att regeringen är handlingsförlamad och saknar initiativ. Jag kan i och för sig hysa förståelse för den åsikt somframförts av utlandsprogrammets företrädare, att det anslagna beloppet skullevara i knappaste laget för att kunna hålla programverksamheten på ungefäroförändrad nivå, I det ansträngda budgetläge som f, n, råder är dettaemellertid en situation som de flesta, som erhåller statsmedel, har att sökabemästra. Utöver de aspekter på frågan som jag här kortfattat berörttillkommer hur utlandsprogrammet skall kunna nå ut till yttervärlden på etttillfredsställande sätt. 'Denna fråga - det var också inne på - haraktualiserats genom regeringens förslag att lägga ned AM-sändarna i ,och under nästa budgetår. Det ärendet behandlades ikulturutskottet, söm fann att de skäl som anförts i en rad motioner, väckta ianslutning fill förslaget, och i de yttranden som inhämtats, bl. a. frånförsvarsutskottet, gav stöd för uppfattningen att det behövdes tid föröverväganden av frågan om en nedläggning av de tre AM-sändarna. Kulturutskottetansåg därför att dessa sändare borde behållas i drift även under budgetåret1980/81. Därigenom skulle regeringen få tid att ytterligare överväga och förriksdagen redovisa sin syn på behovet av AM-ljudradio-sändningar på mellan- ochlångvågsbanden och hur detta behov föreslog att riksdagensom sin mening borde ge regeringen detta till känna. Så känsliga är vi kanske ändå inte på borgerligt håll attvi betraktar det här som någon överkörning av regeringen. Framkommer sakskälvid behandlingen av ett ärende är det rimligt att man vidtar en åtgärd av denhär typen. Jag vill också understryka för attutrikesutskottet i det betänkande vi nu behandlar utgår ifrån att regeringenvid sina framtida överväganden tar hänsyn till utlandsprogramsbehov av tillgång till lång- och mellanvågsfrekvenser för sina sändningar. Med hänsyn såväl till två företagna utredningarsom till den nya anslagskonstruktionen och det förhöjda anslaget - liksom tilldet förhållandet att frågan om AM-sändningar återförvisats till regeringen förfortsatta överväganden - avstyrker utskottets majoritet alltså yrkandet imotion 1132 om en parlamentarisk utredning. Jag ber att få yrka bifall till utskottetshemställan. Jag delar nämligen den uppfattning som framfördemen som han inte drog konsekvenserna av - att man skall tänka sig för innan mantillsätter nya utredningar. Jag kan försäkra att vihar tänkt oss för innan vi begärt en ny utredning. Det är därför jag har väcktmotionen. Vi begär nu en parlamentarisk utredning. Per-OlofStrindberg talade om de två senaste utredningarna som varit verksamma på1970-talet. Jag gick ju tillbaka ända till 1937, till tiden efter Abessinienkriget.Jag har gått igenom sammansättningen av utredningarna ända , ochingen av dem har haft parlamentarisk sammansättning. Det närmaste man kom detvar radioutredning, där talman var ordförande i engrupp experter. Övriga västländer tycker att det här är en fråga som angårparlamentet i ganska hög grad. De har haft parlamentariskt sammansattautredningar. I förenta stater spelar de här frågorna en central roll iden beslutande församlingen. Vi har begärt en parlamentarisk utredning därför att vitycker att det resultat man kom fram till vid den senaste utredningsomgångenvar magert. Det erkände utredaren nästan själv. Den vackra röda volym jag nuvisar upp är betänkande, som ledde till proposition och som vifattade beslut om . Utredaren för en diskussion om hur manskall hantera det här materialet framöver men säger - vilket visar en enormambivalens: "Om statsmakterna finner det omöjligt att renodlanågon av ovanstående synpunkter och vill undvika genomgripande förändringar iden ena eller andra riktningen utan fast grund för sådana beslut kanutlandsprogrammet bibehållas i stort sett som det har växt fram. Medhänsyn till de faktorer som harredovisats förefaller detta vara det rimligaste alternativet. I så fallbör man med hänsyn till osäkerheten om de utländska sändningarna avvisa vidareexpansion och kräva att UTP inom ramen för en reellt oförändrad budget ifortsättningen prioriterar de svenska sändningarna och programexporten. Enöversyn av radios utlandsprogram 1972ledde till samma slutsats." Det är ett föga progressivt tänkande att fallatijlbaka på en utredning som är och passé. Hela resonemanget iutredningen och propositionen visar att frågan är otillräckligt belyst. Medhänsyn till att diskussionen har fortsatt kring utlandsprogrammen har vi frårisocialdemokratiskt håll funnit det fullt skäligt att begära en parlamentarisktsammansatt utredning som får tillfälle att gå igenom materialet och se vad somhar skett under . Det borde ha ett utomordentligt stort intresse. Naturligtvis har det skett en viss anslagsökning, men denär otillräcklig. Radio tvingas fill nedskärningar till ett belopp av700 . från för export av radioprogram på spanska ochportugisiska. Det var denna export utredaren ansåg vara såangelägen. Dessutom tvingas man till ytterligare nedskärningar med 300 000 kr.under samma rubrik, dvs. en besparing på 1 milj. kr. från påutlandsprogrammens område. Detta sammantaget, herr talman, tycker jag tydligt talarför att det borde vara av intresse för riksdag att utvinna erfarenheterav det här materialet och göra de värderingar som inte gjordes iSIK-utredningen. Jag skulle, , kunna räkna upp enlång rad anslag, där vi litet till mans tycker att beloppen är tilltagna iunderkant. Det beror helt enkelt på att vi har att anpassa oss till ettbesvärligt budgetläge. Dessutom tycker jag inte att det här är en så dåliganslagsökning. Den rör sig, som jag sade i mitt fidigare anförande, om ungefär11 %, De ökade anslagen, den nya konstruktionen för dem och denkommande översynen av AM-sändarna gör att det kan vara rimligt att se hurutlandsprogramverksamheten utvecklas, innan man på nytt begär en utredning, Jag vill rikta kammarens uppmärksamhet på attvi inte har begärt ökade anslag. Vi talar om de svårigheter somutlandsprogrammen befinner sig i. Också vi är medvetna om det besvärligabudgetläget. Vad vi begär är en parlamentariskt sammansatt utredning, så att vifår veta vad vi har satsat på. Vi vill också veta vilka effekter som uppnås.Det borde väl ändå vara av intresse för riksdag att få del av sådanauppgifter. Vi finner det helt naturligt att tillsätta en parlamentarisktsammansatt utredning i stället för att bara läsa om vad en samling experter,som har utrett den här frågan i fyra omgångar , har skrivit. Överläggningenvar härmed avslutad. Propositioner gavs på bifall tilldels utskottets hemställan, dels reservationen av m. fl.,och förklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. SedanGertrud begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: