prot · G30923 · 1979-12-31 00:00:00 — 1979/80:3 med anledning avmotion om restitution av kyrkoskatt 1979/80:4 med anledning avmotioner om beskattning av barnpension m.m. 1979/80:5 med anledning av motion om slopande av viss dubbelbeskattning i Kammarenbiföll vad utskotten i dessa betänkanden hemställt. § 22 Befrielse frånbevillningsavgift för vissa konsertarrangörer Föredrogs skatteutskottets betänkande 1979/80:6 medanledning av motion om befrielse från bevillningsavgift för vissakonsertarrangörer. I detta betänkande behandlades motionen1978/79:2132 av m. fl. (vpk), vari hemställts atf riksdagenbeslutade att hos regeringen anhålla om förslag om atf skulle gesmöjligheter aft bevilja generell befrielse från bevillningsavgift föricke-kommersiella konsertarrangörer. Utskottethemställde atl skulle avslå motionen 1978/79:2132. HANSPETERSSON i (vpk): säger i sitt betänkande över motionen 1978/79:2132 atlden fråga som behandlas är föremål för överväganden inom regeringen. Åtgärdmed anledning av motionen kan därför inle nu anses motiverad, säger man. Jagär litet förvånad över att man ändå inte låtit också kulturutskottet yttra sigöver motionen, eftersom dess innebörd är så klart kulturpolitisk. Därför skulleJag sätta stort värde på om någon från kulturutskottet eller från regeringenhär gav sin syn på den kullurpolitiska effekten av motionens innebörd. Motionens betydelse för statens finanser ärminimal. Men ett bifall till motionen skulle få effekt när det gäller altuppfylla de kulturpolitiska målen. bifall skulle också innebära ett handlagåt de icke-kommersiella konsertarrangörerna i deras kamp mol den dominerande,hårt marknadsförda musiksmaken. Jagskall, för alt belysa styrkeförhållandena i vad gäller utbudet av olikamusiksmaker, göra en liten utflykt till fonogramutbudet. Intresse och tillgångtill skivor och kassetter finns belyst i nr 1, 1979,kallad Fonogrammen i kulturpolitiken. Därkan man se att västerländsk konstmusik har intresseförankring hos avsvenskarna, medan utbudet på fonogrammarknaden bara är . Folkmusikoch visor har inlresseförankring hos 18 96 av befolkningen, medan utbudet avskivor och kassetter bara är 2 96. Ävmusik som jazz och blues är av svenskarna intresserade, men tillgången påsådan musik är . Pop-och dansmusik är den enda genre där utbudet är större än vad som motsvaras avbefolkningens intresse. är intresserade av den sortens musik, men utbudetär hela 78 96. Detfinns all anledning att tro alt del är ett liknande förhållande som råder närdel gäller konserter, eftersom det inte är ovanligt att ariislframträdandenkoordineras med reklamkampanjer fören viss artists produkter. Exemplen påartistgalor och stenhård marknadsföring i kombination är många. Iutredningen om artislavgift, SOU 1977:96, finns ett avsnitt kallat Hearings.Man har frän utredningens sida haft sammanträffande med arrangörer avartistframträdanden. Arrangörerna säger atl de avgiftshöjningar som skett ibörjan på 1970-talel endast överlevts av popmusiken. Arrangörerna uppger aft manföratt klara av kostnadsökningarna hos resp. ambassad begär s. k. befrielse. Pådet sättet försöker man få framträdanden alt betraktas som kulturutbyte. Detär i den här situationen som motionens förslag om atl ge möjlighetatl bevilja generell befrielse från bevillningsavgift för icke kommersiellakonsertarrangörer är viktigt. Kontaktnätet för icke-kommersiell kultur. och andra riksförbund som arrangerar musikfora och liknande,folkrörelserna, bildningsförbunden och invandrarorganisationerna är någraexempel på sådana som skulle kunna åinjuia denna befrielse frånbevillningsavgift och på så sätt kunna engagera utländska artister. Med hänvisning lill vad som anförs i motionen 1978/79:2131 och till vadjag nu har sagt yrkar jag bifall lill motionen 2132. Befrielsefrån be-villnlngsa vgift för vissa konsertarrangörer Som jag ser det är det väldigt litel som skiljer yrkandet i motionenfrän det förhällande som råder . Det gäller om icke kommersiellakonsertarrangörer skall kunna ges generell skattebefrielse eller om dispensskall ges efter prövning i varje särskilt fall, vilket är förhållandet . Befrielsefrån bevillningsavgift Jör vissa konsertarrangörer Inomramen fördel internationella kulturutbytet förekommerdet redan nu praktiskt lagetgenerella dispenser. Bakgrunden härtill är, som vi redan har hört här, attambassader gör framställningar vilka nästan allesammans beviljas. Mankanske skall tala om att det här är fråga om en skall som är ganska obetydlig,en bevillningsavgift på 15 96. Den avgiften ersätter egentligen vad man annarsskulle ha tagit ut i inkomstskall. Vihar i utskotlsbetänkandet konstaterat att en statlig utredning , alliså förungefär tvä år sedan, lade fram förslag om att förvandla dennabevillningsavgift till en artistavgift, som skulle betalas av arrangören.Generella undantag skulle kunna göras för framträdanden inom ramen förinternationella avtal om kulturutbyte. Regeringen eller någon inyndighet påkulturområdet skulle vara avialsslulande part. Utskottethar mot bakgrund av att denna utrednings förslag har varit föremål förremissbehandling och är föremål för regeringens prövning inte ansett deltaärende vara av så brådskande art - och när så litet skiljer oss åt -atl manbehöver föregripa regeringens prövning. Med denna utgångspunkt yrkar jag bifalltill skalteulskottets hemställan i dess betänkande nr 6. HANS iHallstahammar (vpk): Vi har läst skatteutskottets betänkande, och har vi hört ErikWärnbergs kompletterande upplysningar. Jag kan bara beklaga all man inte hargivit denna fråga en kulturpolitisk vinkling. Den handlar Ju ändå omkuUurpolitik. Jagtror inle alt är överens med om hur betydelslösdenna sak är. Inte heller invandrarorganisationerna torde anse delbetydelselöst om kostnaderna för en artist ökar med 15 96. Detär synd att ingen representant för kulturutskottet eller regeringen är här ochkunde lämna ett förhandsbesked om hur denna fråga kommer alt tacklas. Kommerman alt behandla den såsom en kulturfråga och -genom alt ge sådana härbefrielser - hjälpa till alt uppfylla de kulturella målen, eller kommer man altse den snävt såsom en skattefråga och dra in lill statskassan de ganska småpengar det gäller? Överiäggningenvar härmed avslutad. Propositionergavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels motionen nr 2132 av m. n.,och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan iHallstahammar begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Densom vill alt kammaren bifaller skatteutskottets hemställan i belänkandel nr 6 röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 2132 av m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då HansPetersson i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 305 Nej - 15 Förkortadarbetstid m. m. SkatteutskoUetsbelänkande 1979/80:7 med anledning av motion om §24 Förkortad arbetstid m. m. Föredrogs socialutskottets betänkande 1979/80:1 medanledning av motioner om förkortad arbetstid m. m. Idetta betänkande behandlades motionerna 1978/79:315av m.fl. (vpk), vari hemställts alt beslutade althos regeringen begära en snabbutredning med uppgift att framlägga förslag ombegränsning av skiftarbete enligt vad som föreslagits i motionen, 1978/79:429 av m. fl. (vpk), varihemställts att beslutade 1. att 10 § om allmän övertid ochextra överlid samt 9 § om övertid för förberedelse- och avslutningsarbeteskulle utgå ur allmänna arbetstidslagen, 2. att 7 och 8 §§ i allmännaarbetstidslagen skulle erhålla av motionärerna föreslagen lydelse, innebärandeatt rätten atl ta ul övertid i princip skulle begränsas till kvalificeradenödsituationer, dock högst fill perår, samt att tillstånd skullekrävas från såväl lokal facklig organisation som arbetarskyddsstyrelsen omarbetet skulle fortsätta utöver , 1978/79:603 av m.fl. (vpk), varihemställts att fattade principbeslut om en tidsplan för generellnedtrappning av arbetstiden till med full lönekompensation,innebärande 7 timmars arbetsdag för alla 1980, samt att 6-limmarsdagen skullevara genomförd , 1978/79:1263 av RolfHagel (apk) och (apk) samt 1978/79:1639av m. fi. (vpk), vari såvitt nu var i fråga (yrkandet 6)föreslagits atl beslutade atl hos regeringen hemställa om förslag 5 protokoU 1979/80:23-24 tillförkortning av normalarbetsdagen 1980 och 6 timmar senast 1985. 1. beträffande nedtrappning av denordinarie arbetstiden att skulle avslå motionen 1978/79:603, motionen1978/79:1263 och motionen 1978/79:1639 yrkandet 6, 2. beträffande begränsning avrätten att ta ul övertid att skulle avslå motionen 1978/79:429, 3. beträffande utredning om begränsningav skiftarbete all skulle avslå motionen 1978/79:315. (vpk): diskuterar återigen frågan om en arbetstidsförkortning tilli första hand som elt första steg mot sex limmars arbetsdag.Vänsterpartiet kommunisterna väckte den här frågan första gången och har återkommit med kravet år . De andra partierna hardock avvisat vårt förslag, och också det har skett år . Menavslagen här i har inte på något sätt dämpat opinionen för kravet päen arbetstidsförkortning. Det allt hårdare uppdrivna arbelsiempol, de långaresavstånden till och från jobbet, önskan att få vara tillsammans med barn ochfamilj liksom kravet på ett allmänt bättre sätt alt leva, allt delta har stärktopinionen. Förallt fler människor är kravet på en arbetstidsförkortning ett högst realistisktkrav, som det nu är hög tid alt förverkliga. Flera fackliga organisationerkräver eller har uttalat krav på en sådan arbetstidsförkortning. De gör detinte minst därför att deras medlemmar uppenbariigen inle orkar med deluppdrivna arbetstempot och de långa arbetsdagarna. Enarbetstidsförkortning skulle således kunna minska förslitningen av de arbetandeoch korta de långa arbetsdagarna. Alla skulle ges bättre tid alt umgås övergenerations- och familjegränser. Men en arbetstidsförkortning skulle också ökamöjligheterna för många deltidsarbetande alt ta ett heltidsjobb. Deltaskulle väsentligt förändra och förbättra de deltidsar-betandes ekonomiskavillkor. Det skulle också, och kanske framför allt, kunna bidra lill atl jämnaväg för alla förvärvsarbetande att bättre än nu fungera socialt, politiskt ochkulturellt. Det skulle därmed också förbättra möjlighelerna atl sudda ut de nuså hårt markerade könsrollerna och i stället främja jämställdheten mellan mänoch kvinnor. Atl kvinnor ser just så på denna fråga framgår inte minsl av ettjust nu pågående utredningsarbete om hur kvinnor ser på sin situation och sinaroller. Tillsammansmed en kraftig utbyggnad av barnomsorgen, med det därigenom ökadearbetskraftsbehovet, skulle kvinnorna kunna få arbete, skillnaderna mellanheltids- och deltidsarbete utjämnas och kvinnornas dubbelarbete kunna angripasutifrån nya och bättre villkor. Ja, skälen är mänga och goda för enarbetstidsförkortning-och det nu! I motsats lill 1973, när vi första gångenförde fram kravet i , finns det ingen som principielltgår emot kravet. Numeraanvänder man, i brisl på bättre argument, de som man alltid har använt motradikala och progressiva reformförslag, nämligen kostnaderna och den ansträngdaekonomin. Del är för dyrt aU korta ner arbetstiden, och förresten kan pengarnaanvändas till andra mer angelägna reformer, säger man. Men tyvärr används intedessa pengar för andra reformer, utan man stannar med atl bara användakostnaderna som ett argument. Socialutskottetsyttrande över vår motion nr 1639 skiljer sig på denna punkt inle från tidigareyttranden. Utskottet säger att det i princip råder enighet om del långsiktigamålet men "att det måste vara en sak för arbetsmarknadens parteratt avgöra ". Dessutom framhåller man de samhällsekonomiskakonsekvenserna av en sådan här reform. Meddet menar man väl att det blir för dyrt för samhället och företagen. Företagenorkar inte bära denna utgift, som dessutom skulle försämra den svenskaindustrins konkurrenskraft ytterligare. Men delegationen för arbetstidsfrågorhar konstaterat "att det inte finns någon anledning all p. g. a. omsorgenom den svenska konkurrenskraften och den svenska bytesbalansen motsätta sig enarbetstidsförkortning. Avvägningen mellan arbete och fritid har inte medbytesbalansen att göra." Dettamåste, som jag ser det, även gälla de av utskottet anförda ekonomiskainvändningarna. Dessa argument borde nu därför en gång för alla avskrivas. Dehåller inle och bör därför inle heller användas i debatten om enarbetstidsförkortning. Visstkostar en sådan här reform pengar. Men utgifterna för en sådan reform kanställas mot del ökade skatteunderlaget och de många kvinnor som får enordentlig möjlighet att välja ett heltidsarbete och som därigenom ytteriigareökar på skatteunderlaget, föratt nu inte nämna vilken betydelse enarbetstidsförkortning skulle kunna ha för att minska hetsen i och utslagningenur arbetslivet och de stora utgifter delta för med sig. F. ö. tror jag allt meratl utskottets motivering för avstyrkandet bara är en rutinmässigt upprepadmotivering. Om så inte är fallet, skulle jag vilja få ta del av utskottetsfullständiga beräkning av de s. k. samhällsekonomiska konsekvenserna. Låt mig , frulalman, yrka bifall till vpk-motionen 1639. Förkortadarbetstid m. m. (vpk): har de här motionerna valsat omkring här i . Vihar ställt kravet på en arbetstidsförkortning. har viställt krav på en arbetstidsförkortning för de grupper som har del allra sämsti det här samhället, nämligen de som har skiftarbete och oregelbundenarbetstid. Dethar ju varit en allmän välvilja hos de andra partierna inför det här förslaget.Men liksom i alla andra sociala ärenden som vi behandlar nu och harbehandlattidigare gäller att närdet blir en kris i det här samhället, då ärdet dags attslå till bromsarna. sedandiskuterade man vilka år man kunde tänkas börja en nedtrappningtill sexlimmarsdag, och man satte målet i slutet på I980-lalet-såsades det i varje fall i debatten. skjuts målet ännu längre in iframtiden. Ledare för fackföreningsrörelsen tycker inte alls att det ärintressant med förkortad arbetstid. Sysselsältningsulredningens ordförande sadeatt del inte är aktueUt . Det är häpnadsväckande formuleringar,då vi vet hur betydelsefull en arbetstidsförkortning skulle kunna vara. Vimåste alltså se kravet på en allmän arbetstidsförkortning i ett helt annalperspektiv . Del griper in på samhällslivets alla områden. Man måstehindra utslagningen, utsorteringen, på våra jobb. En allt större del av dem somjobbar slås ul . De befinner sig i kriszonen på grund av deluppskruvade tempot . Därav följer också att vi får deltidsarbeteav stor omfattning; om man delar upp arbetet på del sättet är det lättare allklara av det. Sjukfrånvaron tenderar att öka, framför allt den sjukfrånvaro sominnebär alt man slås ul från jobbet, atl man inte klarar av det - alltsåfrånvaro på grund av Jäkt- och stressjukdomar. Vi menar att ingen skall behövaha ett Jobb som medför att man förslits. I en demokrati är en förutsättning attmänniskor har ork och möjlighet att delta i arbete och samhällsliv - ibeslutsprocessen i hela samhället. Då måste man också ha sådana arbetsvillkoralt man kan fungera. Del är en av de viktiga anledningarna lill förslaget. Enannan viktig anledning är vad framför allt har uppehållit , nämligen jämsiälldhetsaspekten, kvinnans grundläggande rättighet att fåsamma villkor som mannen. Vi ser hur kvinnan förskjuts till arbetensom i del här samhället är sämre, till deltidsarbeten, och får sämre status. Etttredje skäl som är helt avgörande är att om man genomför en generellarbelstidsförkorlning, måste man göra om hela organisationen i våri samhälle.Vi måste organisera arbetslivet så alt skiftarbete, övertidsarbete, betraktassom något som är av ondo. Vi vill ha alla i arbete, och det bör betyda attingen skall drabbas av extra förslitning och press genom att i onödan hamna isådant arbeie. Delsom kanske är mest på tapeten, mest kontroversiellt och i dagens läge det allraviktigaste är det fjärde skälet. Det gäller nämligen det stora hotet omarbetslöshet, hotet om undersysselsätlning. Vi har en industri- och näringspolitiksom driver allt fler ut från den egentliga produktionen, och vi har enstagnerad offentlig sektor. Då måste väl de arbetande ges förutsättningar atldelta i arbetslivet på rimliga villkor. Vi vet att de borgerliga partierna ochden kapitalistiska produktionen inte erbjuder några som helst lösningar ellermöjligheter härvidlag. Manförvånas över atf i elt sådant läge, när kapitalismen är inne i en kris ochinte har så mycket att fördela sedan kapitalel tagit sin del, fackföreningsrörelsenär så passiv. Den har inte kunnat formulera någof program för att kontrollerateknikens explosionsartade utveckling under 1970- och 1980-lalen genom bl. a.datoriseringen och robotiseringen. Man har inte kommit någonstans i del avseendet.Man kan verkligen fråga sig vilkel alternativ som imorgondagens samhälle kommer atl kunna sättas emot en rent kapitalistiskutveckling. Frånledande fackligt håll har man avvisat tanken på atl användaarbetstidsförkortningen för all som man säger fördela arbetena. Grundläggandeför vårt krav på ett införande av sex limmars arbetsdag är emellertid atl fulllön skall utgå. Del betyder att man kan möta problemen i samband med teknikensutveckling på elt helt annal sätt . Detfjärde skälet somjag redovisade är inte minst viktigt närdet gäller kravetpå kortare arbetstid. Del är fråga om en helt annan arbetsmarknads-politisklinje, vilket kräver att en rad åtgärder genomförs inom det sysselsäitningspolitiskaområdet liksom inom arbetsmiljö- och jämställd-hetsområdet. Del är sådanafrågor vi ställer i centrum när det gäller arbetstidsförkortningen. Närdet gäller frågan om vilka konsekvenser en arbetstidsförkortning skulle fåharolika beräkningsgrunder använts. I det sammanhanget vill jag framhålla atlman måsle beakta att det kostar samhället enorma summor att slå utmänniskor från arbetslivet och att försörja de människor som inte har ettarbete, och det kommer framöver att kosta än mer. Om man beaktar att enarbetstidsförkortning inte skulle behöva innebära ett ökat antal arbetstimmar ioch med alt det blir flera som går in i produktionen, så kan man konstatera atten arbetstidsförkortning på skulle vara lönande för samhället frånflera synpunkter. Det kan emellertid komma att krävas att samhälletomorganiseras på flera avgörande punkter föratt man skall kunna förverkliga ensådan här reform, men genomförandet av en arbetstidsförkortning är den endamöjligheten att på kort sikt skapa fler jobb. Någotsom är viktigt att poängtera när del gäller frågan om en arbetstidsförkortningär atl denna inte får innebära atf man kräver ökad produktivitet per anställd.Man bör i ställel med hjälp av arbetstidsförkortningen försöka komma till rättamed de problem som sammanhänger med att många drabbas av dagens högaproduktivitet. Del är inle säkert alt deras situation förbättras genom atlarbetsdagen förkortas , om man av dem kräver samma produktivitetper timme som tidigare, utan vi vet atl det i sådana fall finns enormaarbetsmiljöproblem även av annat slag. Vihar fått betala ett högt pris för vår s. k. välfärd och för den standard vihar. Det priset utgörs av en enorm utslagning, en enorm anpassning till kapitalismenssätt atl hantera tekniken. har gjort alt vi har problem på många olikaområden. En av orsakerna till de problem som uppstått sammanhänger medskiftarbetet. När det gäller den frågan har vi i en motion där Jag står somförsta namn begärt att regeringen skall tillsätta en snabbutredning med uppgiftatt lägga fram förslag om en begränsning av skiftarbetet. Varjeår redovisas det i undersökningar att skiftarbetet är skadligt. Det talas omatt människor får sömnrubbningar, atl de över huvud taget inte klarar av attjobba nattskift, att det uppstår problem i familjelivet, att man har svårt attfylla sin funktion i samhället. Men de resultat som redovisats las inte påallvar, åtminstone inte av lagstiftande församlingar. Nr 23 säger socialutskottet återigen att den här frågan behandlas i en den utredning.Men man har utrett frågan , och ännu har inte någrasomhelst förslag lagts fram om begränsning av skiftarbetet. uppnå ären helt ny syn på skiftarbetets roll i del svenska arbetslivet, och vi Förkortad arbetstid '11därför alt det skall tillsättas en snabbutredning som kan komma fram med /;;, ,rj_ förslag i en sådan riktning. Vad vi kräver ärförslag som exempelvis går ut på atl den som har Jobbat tioår i skiftarbete skall ha rätt atf avbryta det och få elt annal jobb eller altden som är inle skall behöva Jobba i skift. Vi anser att vi, även omvåra krav i del här avseendet uppfylls, går med på en mycket långtgåendeanvändning av skiftarbetet med tanke på alt detta har sådana skadliga effekter. Enannan fråga som åter är på tapeten är frågan om övertidsarbetet. Den frågansammanhänger med konjunkturen. Har vi en nedåtgående konjunktur, då är inleövertidsarbetet särskilt aktuellt. Men så snart konjunkturen vänder det allraminsta, då medför infe detta fler anställningar, ulan i ställel utnyttjar manden befintliga arbetskraften till övertidsarbete för all man skall klarakonjunktursvängningarna. Detta är ett oskick som drabbar människorna iindustrier som i regel har en myckel dålig arbetsmiljö. Det är därförsom vi vill att tre av de fyra övertidsbegreppen skall mönstras ut, så att manbara har ett övertidsbegrepp kvar, nämligen att man vid överhängande fara förliv och egendom skall kunna ta ut övertid. Imånga år har det i debatterna invänts all det skulle vara myckel byråkratisktatt ta ut övertid på def sättet. Vi vill invända att har man en lagstiftningbrukar man på många andra områden i del här samhället avtalsvägen anpassa den,så atl den blir lätt atl tillämpa på olika sätt. Det skulle bli på samma vis pådet här området. Hade vien lagstift ning där vi bara tillät övertid när det ärverklig fara för hälsa och egendom, skulle man genom avtal direkt kunna säga audef är möjligt atl ta ut övertid. Det är ingen svårighet. Därför är del infe,som tidigare anförts, något argument för yrkande på avslag när det gällerbegränsning av övertiden. Vadsom händer i den här frågan är naturligtvis myckel viktigt. Vadkommer man alt göra? Får vi gå igenom ell 1980-tal - och det skall Ju snartavgöras - med en ökning av datoriseringen, automatiska maskiner, robotar, storarationaliseringssyslem på våra kontor med påföljd att allt fler människorställs utanför arbetslivet? Vilka skall i så fall ta hand om dessa människor?Var det inte en gång arbetarrörelsens målsättning att man när tekniken gickframåt också skulle fördela resultatet. En del av detta är aff förkortaarbetstiden. Ett viktigt krav är naturligtvis all lönen också skallbibehållas vid sex timmars arbetsdag. Jag yrkar alltså bifall till samtliga vpk-motioner,som behandlas i della betänkande. Ulskoltets talesman i ärendet fick hell plötsligt förhinder och jagfick därför uppgiften att bevaka det. Först skulle Jagbeträffande den målsättning som talade om motslutet av sitt anförande vilja säga att jag tror atl löntagarorganisationernaklart deklarerat att den långsiktiga målsättningen är 30 timmars arbetsvecka. Dethar pågått och pågår utredningar. I i vilken ingårrepresentanter för arbetsmarknadens parter - LO, TCO, , SAF m. fl. -tar manäven upp de frågor som berörde. Del gäller skiftarbete m. m. Hellkort vill Jag säga atl ulskottsmajoritelen grundar sin uppfaUning på atlarbetsmarknadens parter i avtalsförhandlingarna själva bör få prioriterauttagandet av produktionsökningen -det må bli en höjning av lönerna eller enförkortning av arbetstiden. Man bör också få bestämma i vilken takt en arbetstidsförkortningskall genomföras. Eftersom man är tvungen atl ta hänsyn till ett kanskebegränsat löneutrymme måste alltså, enligt vår mening, arbetsmarknadens partersjälva få prioritera och bestämma i vilken takt en arbelstidsförkorlning skallförverkligas. Mankan säga att detta är bakgrunden till utskottets ställningstagande.