prot · G309109 · 1979-12-31 00:00:00 — I valrörelsen var representanter för allariksdagspartier inbjudna till en utfrågning hos . Fyraav dessa representanter lovade att frågan om synskadades tillgång tilldagspress skulle lösas under det kommande . Eftersom frågorna hadetillställts de svarande , får man förmoda att löftena var förankradeinom resp. parti. Skall vi inte då, bättre än vad som uttrycks i utskottetsskrivning, leva upp fill dessa löften? Jag har inhämtat att handikapprörelsen i sitt arbete medatt ta fram vilka områden som skall anges som särskilt angelägna införhandikappåret kommer att peka ut just detta med tidningar för synskadade somett sådant. Naturligtvis kommer det att kosta en del att få till ståndutgivning av tidningar för synskadade, men inte så mycket att man längre kanförhala en lösning av denna fråga. Tryckfrihet är ju inte bara en fråga om attuttrycka en åsikt utan också om att få ta del av vad som sägs och skrivs. Vihar i vår mofion menat att finansieringen, åtminstone ,måste ske via ett presstöd. Eftersom även detta i utskottsskrivningen knyts anfill ett kommande förslag från utredningen - den utredning som jag alltså intetror kommer med förslag så snart som utskottet tycks ha drömmar om - kan jaginte heller på den punkten godta vad som anförs. Jag yrkar därför, herr talman,bifall fill mofionen 1979/80:1059. Vissa åtgärder för handikappade BLENDALITTMARCK (m): Även här har vi ett enigt utskott. Jag tyckeratt det ligger mycket i det som sade. Den strävan som alla idenna sal har går ju ut på att normalisera alla förhållanden, att inte separeradem som av den ena eller den andra anledningen är handikappade. Vi hoppas ocksåatt den utredning som har tillsatts för att nå en bättre samordning avåtgärderna för handikappade skall komma till ett bra resultat när det gällerjust den frågan. Genom att man kallar det för samordning blir jag dock litet räddatt resultatet skall bli motsatsen - men det är något som alla vi som sedanlänge har engagerat oss i dessa frågor får bevaka. Inom har anslagen tillhandikapporganisationerna för vissa åtgärder räknats upp med 51,1 milj. kr.,och vi är nu uppe i 396 milj. kr. bara på område. Tar vihela fältet med statliga stöd, är vi uppe i många miljarder. Jag har inte självräknat ut summan, men siffran 12 miljarder har nämnts. Vi är naturligtvis gladaåt att det fanns en möjlighet att öka detta anslag. Jag är också glad åt att accepterar det somutskottet har skrivit när det gäller minimistandarden för färdtjänsten och detslutresultat som utskottet i sitt arbete har kommit fill på denna punkt. Det är klart att det är ledsamt att man inte har kommit igäng med den här utredningen om kassetter för alla synskadade. Vissa åtgärder för handikappade göra merai dagens situation. Men jag kan försäkra att vi bevakar ävendetta område och att vi noterar de försök som har gjorts. Det råder inga delademeningar inom utskottet när det gäller att förse de synskadade med allsidiginformation och, som själv säger, att höja de synskadadesmedvetandegrad genom att låta dem få tillgång till allmänna nyheter - inte barasådana som tidigare sorterats ut på mindre kassetter. Vi följer alltsåutvecklingen noggrant. Införandet av ett anslag för texttelefoner är ytterligareen sak som vi har stor anledning att glädja oss åt när det gäller årets budgetproposition. Min personliga uppfattning är egentligen den att de döva och talskadade länge har fått stå tillbaka för andra handikappgrupper. Det här är ett steg på vägen, och det gäller f. ö. också vad som behandlas i övriga utskott, t. ex. frågan om teckenspråkstolkar. Det råder alltså inga delade meningar inom utskottet på den punkten, utan vi försöker lösa också de frågor som har tagit upp, även om hon kanske mot sin vilja måste vänta något på ett slutligt resultat. Härmed berjag att få yrka bifall till utskottets hemställan. EIVORMARKLUND (vpk): Jag tror inte att det räcker med att BlendaLittmarck och möjligen också andra i socialutskottet tycker att det är ledsamtatt det här arbetet inte har kommit i gång. Det räcker heller inte med att jagmot min vilja måste acceptera en fördröjning. Vad det handlar om är ju att desynskadade uppfattar detta som en uppenbar förhalning av frågans lösning. Det fanns alltså en vilja att utreda på vilket sätt manskulle gå vidare i den här frågan. Som jag har sagt har enutredningsman tillsatts. Men man fick inte ens fram så klara direktiv att detvar något att börja arbeta utifrån. finns det inga direktiv över huvudtaget. Så sent som har jag försäkrat mig om att det är så. Om det nu i utskottet inte råder några delade meningar omvärdet av dessa åtgärder, hade det väl ändå varit bra om man i utskottetsskrivning åtminstone hade sagt ifrån att arbetet skulle komma i gång, så attdet inte bara blir ett allmänt tal. Tyvärr måste jag säga att jag är mindrebenägen än att tro på detta. hade jag nämligen erfrågedebatt med , där han tyckte att jag väldigt starktbetonade angelägenheten av att fortsätta att utreda och att bedrivaförsöksverksamhet. Ja, men så har det ju varit. Det finns teknik och det finnsmetoder. handlar det om ekonomi. T. o. m. på den punkten har de synskadadesjälva visat att det inte handlar om några oöverstigliga kostnader. Medriksdagens allmänna vilja att ställa upp i den här frågan borde man faktiskt hakunnat åstadkomma ett starkare uttalande än som är fallet i socialutskottetsbetänkande. (): Nr 109 Jag har ingendirekt förklaring till förseningen. Jag är Onsdaeen den benägen att tro attutskottets skrivning - och kanske även debatten här - 2Amars 1980 kommer att påskynda denhär utredningen, så att vi bägge får som vi vill._ Vissa åtgärder Överiäggningen var härmed avslutad. . handikappade Kammarenbiföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Propositionergavs på bifall fill dels utskottets hemställan, dels motion 1059 av . fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition; Densom vill att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkande 29 punkt 5 mom. 2 röstarja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit motion 1059 av m.fl. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då EivorMarklund begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 300 Nej - 18 Mom. 3 och 4 Kammarenbiföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Kammarenbiföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Kartläggning av barn- och ungdomsproblemen § 8Kartläggning av barn- och ungdomsproblemen Föredrogs socialutskottetsbetänkande /80:30 med anledning av i propositionen 1979/80:100 gjordaframställningar inom verksamhetsområde såvitt gällerungdomsvård m. m. jämte motion. I motion 849 har och jag begärtatt en bred kartläggning av ungdomsproblemen i deras helhet skall göras. Enligtvår mening är en sådan analys nödvändig. För att kunna föreslå och inte minst vidta effektivaåtgärder erfordras ingående kunskap om den verklighet som finns bakom barn- ochungdomsproblemen i vårt samhälle. Utskottet har inte heller denna gångvelat tillmötesgå vår begäran. Vi kan emellertid notera en meravälvillig skrivning än vad som varit fallet. Jag skall därför avståfrån att ställa något yrkande. Vi motionärer har möjlighet att återkomma. Barnens ochungdomens problem måste vi politiker ägna oss mer åt. Och den genomtänktaungdomspolitik vi efterlyser måste börja redan med barnen, i barnomsorgen ochsedan vidare genom livet. Människorna måste på ett så tidigt stadium sommöjligt få bästa möjliga förutsättningar att handla under personligt ansvar,efter normer och värderingar som ytterst bygger på en livssyn. Vi villdärför understryka betydelsen och värdet av fostran i hem och skola. Allt vad man kan göra för att förbättra föräldrarnasmöjlighet att verkligen ägna sig åt att ta hand om och fostra sina barn ärbetydelsefullt för barnens framtid. Barn- och ungdomsgrupper, som lämnas utanvuxenledning, skapar enligt forskningen sina egna normer, och dessa kan oftariktas mot samhället. Vi vet - som många talare tidigare i alkoholdebatten har understrukit -att alltför många ungdomar har sökt sig till alkohol,narkotika och kriminalitet. Vi motionärer menar att de förslag, som vi har redovisat ivår motion, ändock väger tyngre än vad en planlöst insatt förbudslagstiftningmot enskilda företeelser någonsin kan göra. Vi menar att vi måste påverka attityderna i samhället ochinte enbart nöja oss med att påverka människornas beteende. Olika- i och för sig betydande - satsningar har skett,vilket utskottet också redovisar. Det är bra. Men vi motionärer saknar alltjämtett samlat grepp från utskottets sida. Ett sådant måste - som vi också anför imotionen - bygga på en genomarbetad syn, i vilken betydande hänsyn tas till hurdet moderna samhället och dess olika miljöfaktorer etc. i vid mening påverkarbarn- och ungdoms uppväxt, utbildning, fritid, fysik och hälsa samt inträde påarbetsmarknaden. Då kan man säkert spåra många av de bakomliggande orsakernatill ungdomsproblemen och ungdomsarbcislösheten. Jag skall inte när det gällerungdomsarbetslösheten nu utveckla dessa synpunkter ytterli- Jag får tillfälle att återkomma till detta under morgondagens Nr109 arbetsmarknadspolitiska debatt. Kartläggning av barn- och ungdomsproblemen Jag vill emellertid slå fast att samhället enligt vårmening torde kunna förfoga över ett bättre beslutsunderlag, om den av oss imotionen föreslagna analysen får komma till stånd. Vi uppskattar att upptäckt attutskottet har gått motionärerna till mötes så långt det rimligtvis är möjligt.Vi är helt medvetna om att motionärerna rör sig på ett mycket väsentligt fält -barn-och ungdomsfostran. Däri ligger ju hela vår framtid. Vad motionärerna begär är en kartläggning av de skiftandeproblem som finns, och det är mycket som anförs i motionen om skolans roll,barnomsorgsformer, kriminalvård, ungdomsarbetslöshet och de missbruksfrågorsom vi har talat om . Men vi vet också att mycket av detta är under utredning -det är institutioner som tacklar dessa problem. Man får akta sig för att hamnai den situationen att man tillsätter en utredning för att utreda vad som utreds.Den begärda kartläggningen finns på skilda fält. Vad vi behöver är åtgärder. Sedan är utskottet också helt medvetet om att ambitionenatt ha ett samlande grepp är alldeles nödvändig. Därför uttrycker vi ocksåförhoppningen att det skall vara en samverkan mellan de skildainstitutionerna. Vi erinrar om det s. k. BPS-samarbetet - ,polis, skola - som ytterligare har utvidgats, som väl vet. Detsamarbetet gäller det lokala planet. Den nya socialtjänsflagen kommer också att gå i sammastil, att man greppar hela fältet. Jag hoppas att det skall bära frukt och att mofionärernasgoda uppsåt att slå vakt om barns och ungdoms fostran skall bli tillgodosett. Med dettaber jag att få yrka bifall till utskottets hemställan. Jag kan ha förståelse för att man kan hainvändningar av teknisk natur med hänsyn till pågående utredningar och annat.Men detta faktum får inte skymma den stora och angelägna fråga som vi har förtfram. Emellertid noterar jag att utskottet genom sin talesman har framfört enmycket posifiv inställning till de problem som vi har tagit upp. Det ärhoppingivande för framtiden. Överläggningen var härmed avslutad. 1979/80:11med anledning av propositionen 1979/80:101 med förslag om tilläggsbudgetII till statsbudgeten för /80 såvitt avser ekonomiskt försvarinom verksamhetsområde 1979/80:12 med anledning av motionom en minnesvård över svensk personal som omkommit i FN-tjänst 1979/80:27 med anledning av ipropositionen 1979/80:100 gjorda framställningar inomarbetsmarknadsdepartementets verksamhetsområde såvitt gällerarbetarskyddsstyrelsen och yrkesinspektionen Kammarenbiföll vad utskotten i dessa betänkanden hemställt. § 10 Föredrogs trafikutskottets betänkande 1979/80:13 medanledning av propositionen 1979/80:100 såvitt gäller anslag till Postväsendetjämte motioner. Punkt 1 Postens service Det är inte meningen att det här skall bli enallmän debatt om posten, men det här ärendet har uppskjutits ochkommer kanske att ta fid . Jag vill ändå säga några ord med adress fillrationaliserarna på det här området. De stafliga affärsverken är en historiaför sig i svenskt samhällsliv. kan man fråga. Ja, i den meningen attmycket av det som verken tar sig för ter sig gåtfullt för en vanlig medborgare.Vad de kallar rationalisering och ekonomiskt tänkande ter sig för en vanligmänniska mycket sällsamt. Låt miggöra en mycket kort historik. För oss som bor i glesbygder, ute i landet med de storaavstånden och de stora personliga kostnaderna då det gäller det mesta, harverken - posten och och i viss mån även - underefterkrigstiden förstorat problemen. Det har blivit färre tjänster, färre arbetstillfällen,indragningar och nedläggningar. Jag är helt på det klara med att mycket av detsom gjorts varit nödvändigt, ja, oundvikligt, men när man talar om att någotvar eller är rationellt måste man fråga sig om det är sant. Ofta var det interationellt. När man talar om samhällsekonomin kan man konstatera attåtgärderna inte har varit vinstgivande, ofta motsatsen. Men framför allt urjämställdhetssynpunkt har det som gjorts varit ofattbart negativt. Jämlikhetmellan regionerna i vårt land är eftersträvansvärd, men i praktiken harojämlikheten ökat. Det här är problem som har varit uppe ikammaren. Jag kan bara hänvisa till trafikutskottets betänkande 1977/78:12, dären rad mofioner behandlades. Och har , och mångaandra tagit uppde här frågorna. Jag har i motion 1347 ställt frågan om man någonstans i Sverigeskall behöva betala extra för posten - utöver att man betalar frimärken ochskatt. Vad skulle stockholmarna säga om de skulle möta samma krav när detgäller postutbäringen? Det finns områden som får post mendär man kan få hämta posten om man betalar extra. skriver utskottet mycket som jag kan hålla med om ochsom är bra. Jag har i tidigare debatter - med sedanoch med i år- ventilerat de här problemen. Jag har då genomstatsråden fått besked från postverket om att man i stället anser att man harförbättrat servicen, att de företagna åtgärderna är i enlighet med vad folkvill och att det finns människor för vilka det blivit lättare att få post genomvad som skett. Även om det kan finnas exempel på sådant, har människor iallmänhet en annan uppfattning. Det är numerärt sett en liten grupp människorsom här begär att få en bättre service. Jag undrar om det skulle kosta såmycket pengar att ge dem denna förbättring att vi inte klarar det. Jagifrågasätter också om de belopp som nämnts verkligen är riktiga. Jag tycker attSverige i övrigt här kunde ställa upp, så att vi skulle kunna fillmötesgå demänniskor det här gäller. Jag vill också säga några ord om postens handläggning aven mängd ärenden - det gäller även andra statliga verk. Det sägs i yttrandetöver min motion 1348 att det jag talat om i motionen enligt uppgift frånpostverket inte är aktuellt. Det där känner jag igen. När man hör rykten om attnågonting skall ske i rationaliseringshänseende och påpekar detta får man oftatill svar att det inte alls är sant; någonting sådant skall inte ske. Men saupptäcker man att det har skett - det har varit dåligt med insynen.Därför hoppas jag att vad utskottet säger bygger på verkligheten och ärhållbart, men jag hyser en viss oro. När det gäller posten lyssnar vi inte till folkviljan. Jagkan ta exempel från mitt eget län. Vi har kommunerna , ochVindeln. gällde det en viss brevbäring i kommun.Kommunen yttrade sig och sade klart och tydligt att det här var negativt. Mansade nej till postens planer. Personalen vid postverket gick också in med enskrivelse och visade att de tilltänkta åtgärderna var negativa också urpersonalens synpunkt. Men nej - det var ingen som lyssnade. Likadant var det iSorsele kommun - jag har med mig handlingar som visar kommunens syn på enrationahsering där. senast har kommun yttrat sig när det gäller enrad byar som har mycket dålig service. Allmänheten, kommunerna och de anställdayttrar sig, men posten lyssnar inte. Jag kan alltså inte klandra utskottets skrivning.Utskottet har såvitt jag förstår gjort vad som är möjligt med hänsyn tillförhållandena. Men jag skulle vilja se hur människorna här i Stockholmstraktenskulle reagera om de fick möta en del av de svårigheter som människorna häruppe i dessa viktiga bygder får bära. Jag är mycket tveksam till att dettaskulle vara nödvändigt. Sist villjag - fast det inte direkt hör fill sammanhanget - passa på att uttala en protestmot den portohöjning till . Jag får rätt ofta brev fränNorge. Det kostar fortfarande att skicka ett brev i Norge.Med tanke på kursen innebär det att det är dyrare att skicka brev iSverige. Dä måste man verkligen fråga sig om rationaliseringarna har utförtspå ett riktigt sätt. I trafikutskottets betänkande nr 13 behandlas proposition1979/80:100 vad avser postverket och med anledning av propositionen väcktamotioner. I motion nr 192 har jag och några medmotionärer tagit uppfrågan om servicen frän postverkets sida. I det riksdagsbeslut som fattadesangående postverket underströks att det var postverkets skyldighet att tillseatt man hade en service på ett sådant sätt och i sådana former att den kundetillgodose näringslivets och allmänhetens önskemål och behov. Det synes emellertid, som framgår av motionen, som omdenna service allt mer urholkas på mindre och medelstora orter och iglesbygderna. Vi framhåller också i motionen att alla människor i värt samhälleskall ha rätt till arbete och service, även när båda makarna i en familj elleren ensamstående är förvärvsarbetande och därför inte får kontakt med denservice som postverket bjuder då det gäller lantbrevbäring eller postkontor medkortare öppethållandetider . Vi har i motionen understrukit vikten avutbyggd lantbrevbärarservice, men denna service får inte ges på bekostnad avandra gruppers service. Utskottet framhåller att indragning av postkontor i regelhar förekommit på små orter med öppethållande mellan tre och perdag, sammanhängande eller fördelat och eftermiddag. Det är justdenna indragning av postkontor och postställen med olämpliga öppethållandetiderför de här berörda befolkningsgrupperna som vi i motionen kritiserar, därpostverket genom sina olämpliga öppethållandetider minskat besöksantalet. Oftamöts man vid kritik av dessa åtgärder av postverkets motivering, att det ärpolitikerna som bär ansvaret. Därför vill jag fråga: Var står utskottet? Ochhar man inte något ansvar i poststyrelsen? Jag finner det också i allra högsta grad anmärkningsvärtatt utskottet påpekar att de flesta postärenden kan uträttas i vilketpostkontor som helst -det är någonting som vi alla är medvetna om. Men det ärskrämmande om utskottet ställer sig bakom postverkets nuvarande policy attgenom förminskad service hänvisa de här befolkningsgrupperna till alternativetatt behöva åka ett antal mil för att uträtta sina postärenden. Det är interiktigt, vare sig ur servicesynpunkt eller ur energisynpunkt, och det voredärför bra om utskottet tog avstånd från detta postverkets sätt att behandlamänniskor när det gäller den service som de behöver. Jag finner det emellertid positivt att utskottet delar våruppfattning att det behöver göras en undersökning angående hur många människorsom pendlar eller är så engagerade i förvärvsarbete att de inte kan utnyttjalantbrevbärar-servicen. Utskottet påpekar att postverket har börjat en undersökningsom bl. a. syftar till att kartlägga behovet av postservice för de orter somhär berörs och inom glesbygden. Jag skulle vilja fråga utskottets talesman, omdetta uttalande innebär att nedläggning av postkontor och postställen ochförsämrad service kan stoppas tills undersökningen är klar och redovisad förbedömning. Ett sådant besked skulle, herr talman, vara en naturlig följd medhänsyn till att utskottet anför att det är förbättringar av servicen inomlandsbygden och mindre tätorter samt glesbygdsområden i enlighet med vadmotionärerna anfört som bör komma till stånd oavsett om detta kommer attmedföra kostnadsökningar för verkets del eller inte. Jag är, herr talman, tacksam ifall de här frågorna kanbesvaras och om det kan ges ett positivt svar - det är viktigt för de härbefolkningsgrupperna. ROLFCLARKSON (m): De motioner vi fått till trafikutskottetvarje år-och så även - som berör postverkets verksamhet vittnar om detomfattande intresse som de postala frågorna visas bland allmänheten. Vi tar iutskottet mycket allvarligt på behandlingen av dessa motioner. Vi gör oss ocksåvid en särskild sammankomst med postverkets ledning och företrädareunderrättade om verkets planer och synpunkter pä de invändningar och erinringarsom framgår av motionerna. Jag tror att vi alla egentligen bör vara ganska tacksammaför att vi har ett så välskött postverk som vi har. Ser vi på Sverigesgeografiska utbredning förstår vi att det inte är någon lätt uppgift att församma pris ge alla medborgare samma postala service. vittnade omsina bekymmer i de mer avlägsna landsändarna och om egentligensamma sorts bekymmer från sin trots allt mer tätbefolkade landsända. Vi fårinte glömma att vi har ett enhetsporto - är lika runt för alla dessinvånare. Den service som postverket bjuder hör, tror jag, fill den yppersta ivärlden. Vi tycker att postverket mycket skickligt förenaruppgiften att vara ett affärsdrivande verk med uppgiften att ge god servicetill allmänheten, och vi ser från utskottets sida noga till att man intesviktar i det avseendet. I ett och annat fall kommer några få, som av olyckligabefolkningsmässiga och regionala orsaker ligger illa till, att få sämre serviceän genomsnittssvensken. Det måste vi, och , accepteraom än under protest. Vi har i resonemangen med postverket förutsatt att maninte försämrar servicen någonstans utan att noga pröva om det finns andra vägaratt gå. Ofta har den förkättrade nedläggningen av avlägset belägna postkontoroch ersättningen av dem med lantbrevbärare i själva verket blivit en avsevärdutökning och förbättring av den postala servicen. Jag kan lova er båda att vifrån utskottets sida har ögonen på problemen, och vi förutsätter att postverketagerar i samma anda. De kontroller som vi har haft med postverket i de härfallen har givit oss anledning tro att så är fallet. JOHNJOHNSSON (s) replik: sade att utskottet står fastvid sina uttalanden och förutsatte att postverket skulle följa dem. Jag ärtacksam för de uttalanden som utskottet har gjort om glesbygd och liknandeområden. Men det verkar onekligen som om postverket och regeringen inte bryrsig ett dugg om vad trafikutskottet säger i dessa frågor. Sedan betänkandet harblivit tryckt har man fortsatt att lägga ned postkontor och postställen utanminsta hänsyn till uttalandet om att en utredning pågår. att postverket skall leva upp till de uttalanden som utskottet hargjort saknar därför fullständigt täckning. ROLFCLARKSON (m) replik: Jag kan bara beklaga att känner på dettasätt. Jag tror att han har rätt i att det förekommer fall där enskildapostdistrikt kommer i kläm, men som jag sade i mitt förra anförande kan maninte göra en omelett utan att krossa ägg. Det händer därför att en och annanblir lidande på den nödvändiga rationalisering som postverket gör. Det äringenting som vi ser med förtjusning, men om inte portokostnaderna skall sfigaännu högre, vilket ju protesterade emot, får man nog försöka attha litet förståelse också för postverkets problem. () rephk: förstår jag inte resonemang ett dugg.Att döma av det har utskottets uttalande tydligen inget som helst värde.Utskottet skriver nämligen: "Utskottet vill slutligen understryka att skälighänsyn måste tas till lokala och regionala önskemål om postverksamhetensorganisation m.m. Utskottet finner det sålunda nu såsom vara i höggrad angeläget att förbättringar i verkets service inom landsbygds- ochglesbygdsområdena i den riktning mofionärerna angivit kommer till stånd även omdetta medför kostnadsökningar för verkets del."