prot · G30950 · 1979-12-31 00:00:00 — Först vill jag till fullo instämma i det anförande somKarin Ahrland höll här i går och som mest berörde Hogdalsnäset i , därKarin Ahrland och jag har en från utskottets majoritet avvikande mening. Inledaren av denna debatt, som ju började i går, gjordegällande att varit tveksamt när det gällt ställningstagandet tillytterligare vattenkraftsutbyggnad i . Detta vill jag bestämttillbakavisa. Redan vid civilutskottets förberedande sammanträde i denna frågameddelade jag att vid realbehandlingen av ärendet skulle komma attstödja de motioner där det yrkades att skulle ge regeringen tillkänna att ytterligare utbyggnad av vattenkraften nedströms iVansbro till älvarnas förening i icke bör tillåtas. är min avsikt inte att polemisera mot gårdagensinledningstalare. Tvärtom är jag glad att kunna konstatera att det i kammaren tycks finnas en majoritet för att stoppa ytterligare vattenkraftsutbyggnadi när det gäller tilltänkta nytillkommande kraftstationer. Jag känner bygderna kringVästerdalälven mycket väl. I ungaår bodde jag vid i och har en godkontakt med befolkningen i över huvud taget. Jag vet vad älven betyder för bygden och dess befolkning.Vid de informationsmöten som den tilltänkta kraftexploatören hållit på mångaplatser i Västerdalarna har befolkningen bestämt uttalat att man motsätter sigen ytterligare utbyggnad av . De berörda kommunerna motsätter sigockså följdriktigt en utbyggnad av älven. Vidare vet jag att älvräddarna energiskt arbetat för att få behålla som den nu är. Som jag tidigare anförde är jag därför glad att kammaren , dagen före 1979, är beredd att ge älvräddarna en julklapp iförskott - den bästa julklapp de kan få: ett klart besked om att de får behållaVäslerdalälven med dess stora naturvärden i oförändrat skick. Med dessa ord vill jag yrka bifall tillhemställan i civilutskottets betänkande nr 6, som innebär att Västerdalälvenräddas. Dock vill jag när det gäller mom. 10, som berör Hogdalsnäset iBohuslän, yrka bifall till reservationen 3. MAGNUSPERSSON (s) replik: Nr 50 Mycket kort: Vad jag sade i går var att det uppstod viss den förvirringi det borgerliga lägret, när Beriil så klart deklarerade att j2 han stodpå den socialdemokratiska sidan då det gällde en eventuell _ Det vardet jag sade, herr talman. () replik: Jag vill tacka för det ärligatillrättaläggandet. (vpk): Jag skall inte bli långrandig. Jag har begärt ordet enbarti ett enda syfte - det gäller det replikskifte som ägde rummellan mig och . anförde att mina partikamrater i Torsbykommunfullmäktige skulle ha tillstyrkt utbyggnad av Kymmens kraftverk. Eftersomjag inte var hundraprocentigt säker på att detta var oriktigt ville jag intebestrida påståendet under replikskiftet i går. har jag fått fullständigauppgifter, att kommunisternas företrädare i Torsbykommunfullmäktige vid det tillfället - , ochBritt -avstyrkte . På detta sätt har alltså använten felaktig uppgift för att ge sken av att jag med motionen om ett bevarande avRottnadalen, ett undantagande av Kymmens kraftverk från utbyggnad, skulle haagerat utan stöd av befolkningen och av mina egna partikamrater t. o. m. Med anledning av uttalande härplockade jag fram det närvaro- och omröstningsprotokoll som föreligger frånTorsby kommunfullmäktiges sammanträde . Det har jag gåttefter, och det visar att bland de socialdemokratiska ledamöterna var dettydligen ingen som bröt den enhetliga partilinjen-man röstade för Kymmensutbyggnad. Bland de moderata ledamöterna var det tre som röstade ja och två somröstade nej. Folkpartisterna röstade för utbyggnad. Bland centerpartisternafanns det tre plus en tjänstgörande suppleant som röstade mot. När jag kommertill kommunisterna läser jag att och , fortfarande i , röstade ja. Jag har protokollet här i min hand, herr talman, och jagkommer att överlämna det till . Jag utgår alltså ifrån dehandlingar som är officiella i det här fallet. Får jag.herr talman, passa på att säga ytterligare ett par ord. Jag ber att få fästauppmärksamheten på att jag för att inte ta kammarens tid i anspråk strök mitt namn från talarlistan och ämnade avstå från mitt aviserade, långa inlägg. Men med anledning av de repliker som fällts här 13 Nr 50 ber jag att få ta ianspråk av . OnsH' opn Hen "" J''S ''" '" "PP ' omfattningen av detenergitillskott som Kymmens ]?Hpremher 107Q kraftverk skulle ge. Det har sagts både frånsocialdemokratiskt och från kommunistiskt håll att det skulle bli ett litet tillskott. Först och främststår det enfelaktig uppgift i civilutskottets betänkande, s. 14. Där talas om 45 GWh/år.Jag haren förklaring till hur man kommit fram till den siffran. Man har räknatså att säga baklänges med anledning av att det delvis rör sig om ettpumpkraftverk. Men det skall vara 58 GWh/år. Det är ungefär detsamma som att 60 000 människor kommeratt få sitt elströmsbehov tryggat genom denna utbyggnad. Det rör sig om 15 000hushåll. Med en multiplikator på 4 blir det 60 000. Det är ett icke föraktligtenergitillskott enligt den bedömning som allmänt görs i vårt land i dessaenergikrisens dagar. talade om profitintressen och menade attdet är profitintresset som styr. Jag vet inte om det finns någon skillnadmellan det kooperativa inslaget i LRF och dess intresse för industriproduktionoch exempelvis . Från socialdemokratiskt håll har manerkänt att också LRF är en kooperation. Att tala om profit i samband med dennautbyggnad ter sig något märkligt, såvida inte avsåg de arbetstillfällensom ges. Det är 150 årsarbetare som skall få jobb i denna sysselsättningssvagabygd . Han kanske avsåg att kalla dem för profitintresserade. O.K.- de kommer att få arbete och bra betalt. Jag vill också ta upp ett anmärkningsvärtpåstående av beträffande fisket. bör erinra sigatt åberopade fiskeriintendenten i södra distriktet och dennesyttrande. Av det framgår att det ur allmän fiskesynpunkt inte finns något atterinra mot bedömning i ärendet. Och bedömningvar ett ja till . (vpk): Alla som har erfarenhet av eller på annatsätt vet någonting om hur kommuner yttrar sig i olika omgångar i sådana härärenden - ibland gäller det t. ex. att yttra sig över dom,ibland gäller det att yttra sig i ett annat skede i ärendets gång - vet ju kan ha sagt olika saker vid olika tillfällen. Jag har inte haft tillfälleatt titta på det protokoll som åberopar. Jag vet dock attvpk-gruppen i kammaren har fullt stöd av sina partikamrater och även av enmycket stark opinion i det berörda området i och kommuner när denvill bevara Rottnadalen. Därom torde inte råda något tvivel. Jag vet att MagnusPersson kan verifiera att mina partikamrater i fullmäktige vid tidigaretillfälle har intagit samma hållning. Jag har inte påstått att det tillskott av energi som enutbyggnad av Kymmens kraftverk skulle ge skulle vara litet, annat än i relationtill den nationella vattenkraften över huvud taget. Jag sade också i ett inläggi går att lilla korrigering av siffran kunde vara riktig. Jaghar inte haft tillfälle att själv kontrollera det, och därför ville jag inte bestridadet. relation till vattenkraften i övrigt är det fråga om ett mycket litet Nr 50 ''"skott. Jag villockså säga att bruk lika litet som några andra industrier | användernågon specialdestinerad elkraft. Dess elkraft kommer alltså inte _ enbart från ett Kymmens kraftverk. planeringen GOTHE (): blev plötsligt så lågmäld efterdet att jag hade tillbakavisat hans påstående om att jag skulle ha haft felbeträffande kommunisternas röstning! Han blev så lågmäld att jagfaktiskt inte hörde mer än fragment av vad han sade. Men eftersom denkommunistiska vokabulären i allmänhet är densamma kan jag gissa mig tillungefär vad han påstod. Det finns då inte så stor anledning att gå i polemikmed honom, utom på en punkt. Den gäller "profiten". Där har MagnusPersson precis som i utskottet gjort sällskap med kommunisterna. "Profiten" - syftar det möjligen på attenergiproduktionen i den värmländska Kymmen skall gå ihop och sålunda inte blitill förfång eller belastning för statskassan? Det hoppas man naturligtvis. Jagutgår ifrån att energiproduktionen i , inte minst vattenkraften, kommeratt vara en lönsam verksamhet. Det talar ytterligare för att vi verkligen tarvara på de utbyggnadstillfällen som ges. Detta i synnerhet som utbyggnaden harså liten negativ inverkan på landskapsbilden och när man inte förstör någraväsentliga intressen - det är det som är väsentligt i det här projektet. Detövervägande antalet remissinstanser säger ja till en utbyggnad, och det gör manbl. a. därför att det innebär ett mycket litet ingrepp i landskapsbilden. Mansäger ja också av sysselsättningsskäl. Det är nu att notera att när talar om vissakommunisters ställningstagande, så är det inte det ställningstagande som allaandra instanser i landet lägger till grund för ett beslut, utan då talar han omnågonting helt annat. Jag konstaterar att det protokoll som jag nu visar uppoch som jag kommer att överlämna till är korrekt. Vad jag haråtergivit här är fakta och ingenting annat. herr talman, att få yrka bifall dels tillreservation 1, dels i övrigt till vad utskottet hemställer i det här ärendet. Låt mig bara konstatera att gjorde rätt somströk sig på talarlistan men att han gjorde fel när han återkom ireplikskiftet. Värmlänningar vet var hör hemma. Med anledning av det som sist sades kan jagbara konstatera att jag hör hemma i moderata samlingspartiet, det parti som hade en enastående framgång i valet. Detta mitt parti finnsdet anledning att vara stolt över. Likaså är jag stolt över mitt hemvist i . Nr 50 kan förbättras om man bedriver ensund och riktig moderat politik. den ' " o'" '"J''"'"''' ' J'' ''" Överläggningenvar härmed avslutad. , '". Kammarenbiföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Propositioner gavs på bifall till dels utskottets hemställan,dels reservation 1 av m. fl., och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller civilutskottetshemställan i betänkande 6 mom. 6röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservation 1 av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöterharöstat för ja-propositionen. DåRolf begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 260 Nej - 66 Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels motion 37 av och i motsvarande del,och förklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. SedanRaul Blucher begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller civilutskottetshemställan i betänkande 6 mom. 7röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit motion 37 av och Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåTore begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservation 2 av Per m. fl., och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller civilutskottetshemställan i betänkande 6 mom. 8röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservation 2 av Per m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärderösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gavföljande resultat: Ja - 165 Nej - 164 Utskottets hemställan bifölls. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservation 3 av och , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. SedanKarin Ahrland begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller civilutskottetshemställan i betänkande 6 mom. 10röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservation 3 av och Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåKarin Ahrland begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 296 Nej - 33 Kammaren biföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Ansvar för funktionärer i offentlig verksamhet m. m. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservation 4 av Per m. fl., och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller civilutskottetshemställan i betänkande 6 mom. 23röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservation 4 av Per m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåMagnus begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 165 Nej - 164 § 5 Ansvar för funktionärer i offentlig verksamhet m. m. Föredrogs justitieutskottetsbetänkande /80:5 med anledning av motioner om ansvar för funktionärer ioffentlig verksamhet m. m. I detta betänkande behandlades motionerna 1978/79:311 av (apk) och (apk),vari yrkats att beslutade att i införa avmotionärerna angivna ändringar, innebärande att de särskilda åtalsregler somgällde för vissa högre tjänstemän skulle avskaffas så att det blev möjligt förmålsägande att väcka talan om ansvar eller enskilt anspråk mot offentligafunktionärer på grund av brott som begåtts i utövningen av tjänst elleruppdrag, 1978/79:688 av m. n. (vpk), vari hemställts 1. att riksdagenhos regeringen begärde förslag som innebar att alla offentliga tjänstemänfördes under samma ansvarssystem och de särskilda privilegierna för högreämbetsmän avskaffades, 2. att riksdagenhos regeringen begärde förslag som innebar att allmän åklagare skulle kunnaföra talan i mål av nämnd art och att rätt till enskild målsägartalan skullefinnas, där allmänt åtal inte väcktes, 3. att hosregeringen begärde förslag som innebar att handlingar i tjänsten vilka icke ingick i normal ärendehandläggning inte fick undandras från allmänt åtal enligt eller annan allmän lag. 1978/79:854 av m. (m), vari yrkats att som sin mening gav regeringen till känna attsystemet om ansvar för funktionärer i offentlig verksamhet borde bli föremålför översyn. 1978/79:1174 av Per m. fl. (fp, c, s), vari yrkatsatt skulle uttala sig för att rätten till s. k. målsägandetalan varen omistlig del av rättssamhället (yrkande 1) och att hos regeringenbegärde förslag om lagändring som avskaffade de nu gällande inskränkningarna irätten till målsägandetalan (yrkande 2), och 1978/79:1176 av (), vari hemställts att beslutade avskaffa den undantagslag som gavhöga tjänstemän m. fl. rätt att inte kunna ställas till ansvar av denförfördelade för brott de begått i tjänsten. Ansvar för funktionärer i offentlig verksamhet m. m. 1. att beträffande översyn avämbetsansvarsreformen m. m. skulle avslå motionen 1978/79:854, 2. att riksdagenbeträffande allmänt åtal mot offentliga funktionärer skulle avslå motionen1978/79:688 i denna del (yrkandet 3), 3. att riksdagenbeträffande målsägandes talerätt mot offentliga funktionärer skulle avslåmotionen 1978/79:311, motionen 1978/79:688 i denna del (yrkandena 1 och 2),motionen 1978/79:1174 i denna del (yrkandet 2) och motionen 1978/79:1176, 4. att beträffande målsägandes talerätt iallmänhet skulle avslå motionen 1978/79:1174 i denna del (yrkandet I). Till betänkandet hade fogats ett särskilt yttrande av HansPetersson i (fp) och (). JÖRNSVENSSON (vpk): Jag skall börja med att beklaga att en avmotionärerna i dagens ärende, Per , är ledamot av den härkammaren. Även om jag personligen har all förståelse för de motiv somföranledde honom att lämna denna församling, så tycker jag ändå på något sättatt det var fel. Hans plats hade varit här just och just underbehandlingen av detta ärende. Det finns vissa principer, som utmärkerrättsstaten. Det är inga eviga och abstrakta ting. Det är tvärtom principer,som vuxit ur en långvarig och skarp strid. De utgör en central del av folkensdemokratiska rättigheter. Lagars materiella innehåll och syfte kan skifta. Regimeroch opinioner kan kämpa om detta, utifrån politiska och sociala intressen. Menäven oavsett materiellt innehåll kan lagar också bedömas efter en annanegenskap: sin grad av rättsstatlighet. Den sentida nationalstaten är en suverän makt, höjd överdet samhället. Så framträdde den i det absolutakungadömets form. Så framträder den alltjämt. Staten är i sista hand suverän.Över den finns ingen auktoritet. Kampen förrättsstatlighet har bestått i att människor förmått ställa villkor Ansvarför funktionärer i offentlig verksamhet m. m. för hurdenna suveränitet utövades. Dessa villkor är vad som utmärker rättsstatligheten.Där villkoren är svaga eller saknas, finns bara den godtyckliga makten. Vad utgör mer konkret kännetecknet på rättsstatlighet ilagar och praxis och under våra förhållanden? Det är en rad ting, till vilka de flesta politiker är bereddaatt avge läpparnas bekännelse. Lagar skall gälla lika för alla grupper medborgare.Framför allt skall inte ett fåtal äga privilegier, som gör dem svåråtkomligareän andra när det gäller ansvar. Vad som är brott för den ene skall, under i övrigt likaomständigheter, också vara brott för den andre. Framför allt får inte folk ihögre samhällsställning tillåtas vad som för alla andra är förbjudet. Myndigheters handlande skall stå under kontroll genomoffentliga procedurer. Om medborgaren inte får hjälp av kontrollerandemyndigheter, bör han ha rätten att själv föra talan. Procedurer bör vara lika för alla. Särskilda procedurerför speciella kategorier högt uppsatta personer bör inte förekomma. Olika myndigheters ansvar skall definieras och hållasisär. Äklagare bör sålunda inte fungera som domare. Vi har , herr talman, till behandling frågan om högreämbetsmäns ansvarighet. De bestämmelser som och 1976 reglerar dennaär egenartade. De strider i skilda hänseenden mot alla de nu nämnda kriteriernaför rättsstatlighet. Bestämmelserna gäller olika för olika grupper medborgare.De gäller t. o. m. olika för olika grupper offentliga tjänstemän. Det meststötande är att de högst uppsatta, de mest ansvariga - ca 5 000 personer -skyddas av dessa olikheter. Det är svårare att ställa dem till ansvar än allaandra. Bestämmelserna medför att vad som är brott för den eneinte alls behöver vara brott för den andre. Detta sker på tre vägar. Medborgarei allmänhet ställs på vanligt sätt till ansvar för brott. Det frågas inte ommedborgaren begått brottet under arbetet eller ej. För de högst uppsatta ochhögst betalda i offentlig tjänst gäller en annan ordning. Ett brott begånget isamband med tjänsteutövning kan bara åtalas i en särskild ordning, som enbart gällerför dem. För det andra leder villkoren för riksåklagarens verksamhet till attrisken för åtal är mycket mindre för dessa samhällets spetsar. För det tredjekan en lägre tjänsteman eller varje annan medborgare alltid stämmas infördomstol av andra medborgare. De högsta ansvariga är skyddade mot sådana åtal. Bestämmelserna minskar därmed den offentliga insynen ochkontrollen. Begränsningar i formella och praktiska möjligheter till ansvarighetför brott begångna av en viss kategori högre ämbetsmän uppmuntrar alltidgodtycke och cynism. Bestämmelserna stadgar olika procedurer för olika gruppermänniskor. De högre ämbetsmännen kan bara åtalas av riksåklagaren för sådanabrott som begås i tjänsten. De åtalas inför särskilt forum, direkt vid högreinstans. äldre tid kan detta ha ägt visst fog. En viss risk kannaturligtvis ha varit förenad med att en underordnad tjänsteman skulle fåöverväga åtal eller sitta till doms över sina överordnade. Men i modern tidspelar sådant knappast någon roll. RÅ:s nuvarande monopol på åtalsrätt visar motsatsen.Bestämmelserna är ett skydd mot att ställas till ansvar. RÅ uppfattar sig mersom solidariserad med de högre kretsarna. Det vore därför en riktigare ochöppnare ordning om samma procedur gällde för alla medborgare. RÅ:s åtalsmonopol har i praktiken medfört attåklagarämbetet blivit domare. Ämbetet kan förhindra att brott över huvud kommertill prövning av domstol. Dessa bestämmelser som jag nu har relaterat fyller i grundläggandehänseenden inte rättsstatens krav. Därför skall de bort. Den saken är inte enfråga om tolkningar eller om lämplighet. Den är en fråga om principer och omcivilkurage. De somförsvarar dessa bestämmelser söker ofta blanda bort korten. De säger bl. a. att högre ämbetsmän måste ha skydd motobefogade åtal. Det är inte sant. Svenskarna är inget folk av rättshaveristeroch kroniska processmakare. Spärrar mot orimliga åtal finns redan. Det ärstraffbart med falskt eller obefogat åtal, falskt eller osant intygande. Detfinns också en spärr som består i att man kan förlora pengar eller att enadvokat inte vill starta ett utsiktslöst mål. Det sägs att den s. k. undantagslagen inte är så farlig.Det sågs att vi skall lita på riksåklagaren. Detta stämmer inte. Exemplen härpåär många. Och det är inte så, som det ibland görs gällande, att det bara finnsnågot enstaka fall. Vi har fallet AD 238/75. En hög ämbetsman låterutannonsera en tjänst på falska kompetensviilkor. RÅ vägrar åtala. Han inlederinte ens förundersökning. Vi har fallet med professorn, som gjorde ett osantintygande. RÅ satt med armarna i kors. Vi har fallet där en underordnad tjänsteman åtalades ochfälldes. Men alla medansvariga som satt i samma nämnd och fattade samma beslutvar högre tjänstemän. Och RÅ åtalade dem inte. Vi har fallet där en hög ämbetsman lät en komprometterandehandling försvinna. RÅ inledde inte ens förundersökning. Vi har fallen AD 650/75 och 683/75. En underordnadåklagares stämningsansökan var redan färdigskriven. Då inträdde lagändringen.RÅ tog hand om fallet. Trots att också den nya förundersökningen rekommenderadeåtal underlät RÅ att åtala. Vi har kommentar i senaste utgåvan avbrottsbalken. Där anges bestämmelsens innebörd som klar: avgörande för högretjänstemäns privilegium är om hans brott har begåtts i tjänsten. Det sistnämndaär ett slag på fingrarna åt dem som har påstått att lagens kritikermissförstått innebörden. Vi har intervjuuttalandet från en föredragande påriksåklagarämbetet: "Vi kan inte ge oss på ." Ansvar för funktionärer i offentlig verksamhet m. m. Ansvar för funktionärer i offentlig verksamhet rn. Det sägs ibland att så få åtal har varit aktuella-dettaäven tidigare-och att saken därför inte spelar så stor roll. Det stämmer nuinte i sak, men det är dessutom fel sätt att resonera. Frågan gäller vad försorts anda och vad för sorts praxis som växer fram i förvaltningen, om denallmänna risken för ansvar minskar. Frågan gäller hur många som vågar stå uppmot brott och orättvisor i det tysta, om de på förhand vet att rättelsetroligen inte går att få. Man skall alltid minnas att dåliga lagar inte är farligastunder s. k. normala förhållanden- De blir farliga först när konjunkturensvänger, när stämningen börjar stiga till förmån för allmänna angrepp på fri-och rättigheterna. Men om det nu skall bli en kommitté, som skall utvärderaämbetsansvaret, kan man då inte nöja sig med.det? Nej, det kan man enligt vårmening inte. Man kan inte förlita sig på en nybakad justitieminister, på enkommitté som inte är tillsatt, på direktiv som inte publicerats-och som, eftervad jag under hand inhämtat, kommer att vara mycket allmänt hållna. Framför allt kan vi inte förlita oss på justitieutskottet,som vill avslå krav på förändringar. Man kan inte tro på en utskottsordförandesom varit en av den nuvarande lagens ivrigaste tillskyndare. Hans troligastemotiv är att hänvisa till kommittén i avsikt att rädda vad som räddas kan av endålig lagstiftning.