prot · G30940 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:40 §1 Val av ledamot och suppleant i styrelsen för Stiftelsen Företogs val av en ledamot suppleant islyrelsen för Stiftelsen . Valberedningenhar till ledamot i slyrelsen för Stiftelsen riksbankschefen och till personlig suppleant för dennebankokommissarien . Valet gäller för återstående tid . Valav ledamot och suppleant I styrelsen för Stiftelsen Anmälanom kompletteringsval till utskott Kammarenutsåg, enligt valberedningens förslag, för återstående tid av mandatperioden1974-1980 lill § 2 Anmälan omkompletteringsval till utskott Socialdemokratiskariksdagsgmppen har som suppleant i försvarsutskottet under anmält hans ersättare . suppleantI försvarsutskottet () §3Justerades protokollen för den 21 innevarande månad. 0/77SJ:s busstaxor §4 Om SJ:s busstaxor Kommunikationsministern erhöll ordetför alt besvara () anmälda fråga,1979/80:123, och anförde: har frågat mig om regeringen är villig alt medverkatill att människor i glesbygd inte får högre kostnader per mil i samband medbussresor än tågresenärerna. Jaghåller hell med om atl de olika taxorna i kollektivtrafikenkan innebära problem för resenärerna. Det är angeläget atl personer som bor iglesbygd erbjuds kollektivtrafik lill rimlig kostnad och med rimlig standard. Bakgrundentill SJ:s lågprissalsning ärdet trafikpolitiska beslulet och den avlastning avfasta kostnader som del medförde. Beslutet byggde i sin tur på densamhällsekonomiska analys av väg- och järnvägstransporter som trafikpolitiskautredningen gjort. Utredningen fann alt priserna på järnvägsresor ofta ärhögre än vad som är motiverat med hänsyn till samhällets merkostnader för atlla med ytteriigare passagerare på tåget. Utredningen fann däremot all prisernainom vägtrafiken i genomsnitt rätt väl följde samhällets merkostnader förresorna. Man kan inte finna någon grund i beslul för alt generelltöka subventionerna till busstrafiken. Däremot kan det av trafikpolitiska skälbehövas stöd lill speciella former av busstrafik. Iårets statsbudget finns anslag på ca 135 milj. kr. upptagna för stöd tillbusstrafik som i stor utsträckning går i glesbygder. Kommunerna bidrar ocksåmed stora summor. I takt med atl det samlade huvudmannaskapet för busstrafikenunder genomförs inom resp. län kommer statsbidraget alt öka,och del blir de nya huvudmännen som beslutar om de kommunala bidragen. Detsamlade huvudmannaskapet möjliggör nya regionalt samordnade taxor förkollektivtrafiken. Huvudmännen flr bestämma taxenivän och vilka rabatter somkan prövas. Staten eller SJ bör inte föregripa dessa bedömningar. Dådet gäller den kollektivtrafik som går mellan olika regioner har regeringen tillkallaten särskild utredare med uppdrag alt utreda samordningen av taxorna. Med tankepå atl det finns flera huvudmän för trafiken och många olika irafikförelagkommer utredningen alt fa lösa komplicerade administrativa problem. Men syftetär att det skall bli mindre krångligt och jämfört med relativt billigareatt göra en resa med flera trafikföretag eller trafikmedel. Jag ber att fätacka kommunikationsministern för svarel pä min fråga. Det andas i varje fallen positiv syn på en del saker. Lätmig ge några exempel som belyser bakgrunden till min fråga. Dessa exempel kangälla överallt i detta land. Om man åker tur och returUddevalla-Göteborg, kostar del med lågpris 32 Om resenären åker busstillbaka lill då det tidigare fanns tågförbindelsegäller lågpriskortet. Om resenären däremot löser en enkel biljett på samma bussfrån gäller inte lågpriskortet. Då blir kostnaden i stället . fören enkel resa mol . för lur och retur från . Omen resenär exempelvis skall åka från till gäller lågprisetfrän om det saknas lågförbindelse från . Pä bussen flrresenären däremot betala fullprislaxa. Dessaexempel visar att det blir dyrare för människor i glesbygd alt la sig fram medkollektivtrafiken. Det borde naturiiglvis vara så att kostnaderna skulle utjämnasi hela landet. Med tanke på alt lågprissatsningen blivit en så klar framgångmed ekonomiskt överskott, borde naturligtvis en del av dessa pengar kunnaomfördelas i syfte att utjämna biljettpriserna på bussar i områden därlågförbindelser saknas. Men del kanske är för praktiskt att resonera på detsättet. Närman diskuterar denna fråga med människor tycker de alt det är konstigt all delskall behöva vara på detta sätt, att bara för att de bor på en ort där detsaknas lägförbindelser skall de betala dyrare resor per mil än vad man gör omman bor i en tätort eller en ort där det finns järnvägsförbindelser. Det ärhelt klart att detta strider mot de syften som fattade beslut omunder våren, bl. a. den punkt som handlar om att del skall bli starkare socialinriktning och bättre regional balans. Isvaret på frågan säger kommunikationsministern atl man har tillkallat ensärskild utredare med uppdrag atl göra det mindre krångligt m.m. sadei våras att man ville ha en snar lösning för att fä en gemensam taxa för tåg-och bussresor. Därför vill jag fråga kommunikationsministern: När kommer manfrån regeringens sida atl föreslå att del blir en gemensam taxa för tåg- ochbussresor föratt människor som bor i glesbygd inte skall fl högre kostnader permil genom bussresor än de har som åker låg? Lät mig först säga alt jag tycker det är en befogad fråga som herrNilsson tar upp. Det måste ju te sig rätt stötande för många att del ärbetydligt dyrare atl åka buss än låg. Fömtsättningarnafören egentlig lågprissalsning på bussar vore intressanta att utreda. Detförekommer ibland alt olika bussföretag försöker att inom vissa sträckor hållalägre priser, men detta har inte fltt något genomslag. Denna typ av konkurrenshar man ännu inte velat släppa fram, och det är väl inte troligt atl den kommerså snart heller. Närdet gäller beslut är detju klart atl man där avsåg attfortsätta med lågprissatsningen på tåg. Några direktiv vad gäller busstrafikgavs inte direkt. Somsvar på den fråga ställde på slutet vill jag säga att utredarenskall göra sin utredning, vilket regelmässigt bmkar ta sin tid, och därefterskall utredningen remissbehandlas. Man skall ju inte lova någonting i riksdagensom man inte kan hålla, harjag fått lära mig. 6 proiokoll l979/80:.19-40 Nr 40 att detta inte kommer atl ske utan kan ta längre lid. den hoppasverkligen att det inte skall behöva ta mycket längre lid än någol år 29november 1979 innan vi kan få ett sådant förslag. Låt mig tolka kommunikationsministerns svar så, eftersom vi tydligen äröverens om atl detta är stötande och alt frågeställningen är befogad, altkommunikationsministerns syfte i del framtida arbetet är all rätta lill sädanahär olägenheter som uppstår för människor som bor i glesbygd, så alt det inteblir dyrare för en människa från exempelvis , ellernågon annan plats i detta land atl åka kombinerat buss-tåg än vad del blir förandra som åker låg. Syftet med kommunikationsministerns arbete är alllsä skall utjämna dessa kostnader? Det är alldeles rätt uppfattat, del är mitt syfte. Humvida jag sedankan fä fram de medel som behövs för delta aren senare fräga. Och dessa medelärju inte heller enbart statliga, ulan det kan i någon mån bli fråga om hur delokala och regionala huvudmännen ser pä detta och hur de vill subventionera delhela. Det blir naturiigtvis billigare atl ordna kollektivtrafik i extrematätorter som här i , där man har det inte helt obekanta 70-korlel, änvad det kan tänkas bli i glesbygder, om vi inte skall ta till väldigasubventioner. Men det är som säger: syftet har vi gemensamt. Hurmyckel pengar vi sedan skrapar fram får vi väl tampas om . LENNARTNILSSON (s): Jag kommer naturiigtvis atl följa kommunikationsministerns arbete medde här frågorna, och jag kommer väl ocksä atl påminna honom om dem om detskulle behövas. När det gäller medlen har ju lågprissalsningenblivit en succé, och människor upplever den mycket positivt. Om man tänkernågoriunda praktiskt borde det därför finnas möjligheter för SJ att även om manskiljer pä buss- och tågtrafik omfördela medlen från den ena verksamheten tillden andra så att kostnaderna jämnas ut. Det borde vara ganska enkelt för SJ, omman bara vill göra del och inriktar sig på att klara det. Del kan synas så, men ännu så länge förräntar inte SJ sitt kapital heltoch fullt, och harju framställt sina krav pä bolaget till dess all degör det, så vi måste vara medvetna om att de arbetar efter dessa riktlinjer.Med den kännedom jag har om järnvägens ledning ärjag emellertid alldelesövertygad om att skulle en lågprissatsning på busstrafik visa sig vara enlönsam investering på samma sätt som när det gäller tågtrafiken, sä kommer manatl göra sådana satsningar. Detta är en av de sakersom jag skall diskutera med järnvägens ledning framöver, men jag villredan nu säga att även om vårt syfte nog är mycket Nr 40 gott, så kan vi inte i dagsäga hur myckel vi har i penningpungen den dag vi den skallavhandla detta, ulan det får vi väl se då, . Frågan om all SJ skall förränta sitt kapital kan man diskutera utifrånolika utgångspunkter. När det gäller ett län som detjag kommer från med enganska iniensiv trafik, är det naturiigtvis speciella fördelar med attmänniskor åker tåg. Vi har ju där det händer en mängd olyckor, ochdärförärdet viktigt att människor åker kollektivt. Det böräven totalt sett varafördelaktigt atl människor åker kollektivt, så atl olycksfallsriskerna påvägarna kan minskas. Men ekonomiskt sett blir del självfallet billigare atlvidta sådana här åtgärder i de större regionerna som , osv. Detbeslul som fattade innebar att trafikpolitiken skulle breddas så atlden får en starkare social inriktning och så att vi flr en bättre regionalbalans, och mot den bakgrunden måste vi helt enkelt vara beredda att göraomfördelningar så att människor kan bo kvar även i de regioner där detekonomiska underlaget inte är så starkt som i tätorterna. Omåtgärder för att anpassa riktnummerområden efter kommungränser Överiäggningen var härmedavslutad. §§ Om åtgärder för att anpassa riktnummerområden efter kommungränser Kommunikalionsminislern erhöll ordetför att besvara () anmälda fräga,1979/80:138, och anförde: har frågat mig om jag är beredd att vidta åtgärder föratl anpassa riklnummerområden efter kommungränser. Dennafråga behandlades av med anledning av en motion omteleverkets organisation. I motionen föreslogs bl. a. att en kommun inte böruppdelas på flera riklnummerområden. Trafikutskottetkonstaterade att motionärernas förslag skulle medföra högst avsevärda kostnaderoch även betydande serviceförsämringar för stora abonnentgmpper. Några merapåtagliga fördelar skulle inte kunna uppnås. Föregen del anser jag att del finns vissa mindre ölägenheter med olika riktnummerinom en och samma kommun. Eftersom det skulle krävas investeringar istorleksordningen för att anpassa gränserna, får manemellertid söka andra lösningar. För detta talar också att det skulle uppslåsvåra praktiska problem för både abonnenterna och . Om ålgärder för att anpassa riklnummerområden efter kommungränser Jag ber alt fl tacka för svaret på min fräga, även om det kanske varovanligt kort. Denhär frågan kan väl i och för sig inte sägas angå större delen av Sverigesbefolkning, men förde personer och de hushåll som berörs och som har fier änelt riktnummer som allmänt används inom kommunen är delta ett problem, och såär fallet inte bara i min egen hemkommun ulan även i andra kommuner. Jag kan taytteriigare elt exempel, från , varifrån jag urspmngligen kommer.Socknen i fräga heter . Där har några hushåll närmast BlekingegränsenKarlskronas riktnummer, trots att människorna har sina kontakter inom kommunenoch inte inom Kariskronaområdet. Här har man alltså gått t. o. m. överlänsgränserna. Kommunikationsministernsäger alt han för egen del anser att det finns vissa mindre olägenheter medolika riktnummer inom en och samma kommun. För min del villjag understryka attdessa ölägenheter inte är sä små förde människor som berörs. I frågan harjagframhållit att det finns problem från bl. a. affärs- och kostnadssynpunkt. Delkan kanske räknas upp ännu fler problemområden. Kommunikalionsminislernnämner i svaret atl man kan söka andra lösningar. Vilka andra lösningar kan dåkommunikationsministern tänka sig för atl om möjligl komma till rälla med dehär problemen? Det är klart att de här investeringarna skulle kosta pengar, och1 miljard kronor är mycket pengar som det i dagens läge inte är så lätt attskaffa fram. Del är väl som säger ett kort svar, men detta kan beropå alt jag har försökt fatta mig kort. Vi kan ju fortsälta atl utbyta åsikternär vi kommer till replikerna. Iprincip skulle 1 miljon abonnenter vara tvungna alt byta nummer, om del härsystemet genomfördes. Det skulle naturiiglvis bli en mycket kostsam reform ochdessutom myckel besvärlig för de flesta abonnenter. Man vill ju helst inte bytatelefonnummer, framför allt inte om det gäller ett företag. Belräffandekostnadsfrågan vill jag säga all del , efter det beslut som fattadesav den förra trepartiregeringen, kommer att införas ett nytt lelefonlaxesystem.Då blir det en enhetlig taxa för kortväga samtal. Sedantill frågan om vad man f ö. kan göra på katalogsidan. Viktigare än all man harsamma riktnummerområde är egentligen - åtminstone om man får en enhetlig taxainom samma område-atl man kan hitta i kalalogen. Här har sagt alldet blir större problem, om man exempelvis i Slorstockholmsområdet skulle haalla abonnenter i samma katalogdel. Det skulle då bli svårare all leta, anserteleverket. Om jag fär uttrycka en personlig mening vill Jag säga att jagtycker alt man får ta den olägenheten att katalogen blir litet tjockare ochsvårare att hitta i bara man trots allt finner personen i fråga. Att velaom vederbörande bor i eller i någon annan av de olika kranskommunernaeller i är mycket besväriigt. Jag tycker nog, StinaAndersson, att del bästa vore alt man i samma kaialogdel har personer som bor isamma kommun. Del är det som ärdet väsentliga. Här ärdet, enligt min mening,vissa fördelar atl vinna. har en annan uppfattning, men vi fårväl se om vid våra diskussioner kommer atl vara lyhört för denståndpunkt som Jag här har anfört. STINAANDERSSON (c): Jag lackar kommunikalionsministern fördel kompletterande svaret. 1 ochför sig kan Jag hålla med kommunikationsministern om vad han sade omsvårigheterna atl hitta i katalogen. Det är viktigt. Är då kommunikalionsministernberedd atl verka i den riklningen? Omåtgärder för att trygga sysselsättningen vid kätlingfabriken i KommunikalionsministernULF ADELSOHN: Herr talman! Överiäggningenvar härmed avslutad. §6 Om åtgärder för att trygga sysselsättningen vid kätlingfabriken i Industriministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1979/80:126, ochanförde: harfrågal mig omjag är beredd att medverka till alt jobbenvid kätlingfabriken i tryggas vid en eventuell strukturförändring inombranschen. Enligtvad jag har erfarit från , , kommer diskussionerna om elleventuellt samgående mellan kättingfabrikerna i och att avslutasi . Eftersom resultatet av diskussionerna mellan SSABoch Bullen Kanlhal kommer alt föreligga först , är det svårt för migatt nu uttala mig om vilka åtgärder som bör vidtas i de olika situationer somkan uppstå. Jag berall få tacka industriministern försvaret, somjag lycker andas enrätt stor passivitet. Det lugnar naturiigtvis inte de oroliga människorna iLjusne, som ser risken atl mista sina jobb. Jag har mycket svårt att förståöver huvud tagel vilka fördelar man skall kunna uppnå med en sammanslagning avkättingfabrikerna i och , speciellt sell ur synvinkel. Manfår en känsla av att den här affären är en del i ett större paket. Anledningarnatill alt jag är fundersam är följande: Fabriken i sysselsätter f n. 130personer med de verkstads- och konlorstjänster man köper av och Ala. Denär världsledande när det gäller ankarkätling och är dubbelt så stor som någonannan när det gäller offshore-marknaden, alltså tillverkning av kätting lilloljeborrlorn. Man har en fullt modern utrustning och en produktionsprocess somär anpassad till den marknad som Omåtgärder för att trygga sysselsättningen vid kätlingfabriken i finns och som kankomma att finnas inom överskådlig framtid. Man utnyttjar också hela sinkapacitet på . Man arbetar i tre skift. Orderingången räckerockså för fullt kapacitetsutnyttjande framåt. Medundanlag av 1979, då man enligt prognoserna räknar med atl göra en mindreförlust, har fabriken under hela 1970-lalet gått med vinst, trots alt man byttägare fem gånger . Serman på bmk med sina 400 anslällda, finner man alt det är endast 30personer som sysselsätts med kätlingtillverkning. Trots atl man även där har enfullt modern utrustning, har man en produktionsprocess med långaomslällningslider och därmed krav pä långa serier. Den är inte anpassad tillden marknad som råder. Detta är väl också, som jag förstår, en avhuvudanledningarna till atl man utnyttjar endasi av sin kapacitet, vilketbetyder . Därmed får man också en beräknad föriust påhela 6 miljoner. Motden bakgrunden harjag tyvärr litet svårt atl förstå vilka fördelar man skullekunna uppnå med ett samgående. Menom det nu ändå skulle bli ell samgående måste det vara nalurligl att byggavidare på den mest livskraftiga enheten, som är . Där har man visat har konkurrenskraft alt hävda sig på en tuff världsmarknad. Dessutom harman i redan nu stora problem med sin board- och plywoodtillverkning, därstora personalreduceringar genomförts . Utöver detta har manunder 1970-lalet mist både ett sågverk och en småhusfabrik. Man har med andraord inte råd att mista några fler jobb, utan utvecklingen måsle vända. Däremothar man, såvitt jag förstår, lättare att finna ersättningsjobb för dem someventuellt drabbas i . Somytteriigare skäl för all behålla fabriken i kan man nämna att vi nu harnärmare 1 000 arbetslösa. Därför kommer vi atl med alla till buds stående medelslåss för jobben vid kätlingfabriken i . Jagvill fräga: Är industriminisiern - mot den här bakgrunden och med hänsyn tillde sakuppgifter industriminisiern har fltt - nu beredd atl medverka lill altden här frågan fär en lösning som är tillfredsställande för de anslällda iLjusne? Såvitt jag förslår är det lättare att påverka en sådan här fråga påutredningssladiet än efteråt. Jag har naturiigtvis all förståelse för de farhågor som ullryck för, men det måste vara vägledande för arbete och förutnyttjande av frågeinslitutet alt del ägnas ål konkreta beslut, konkretadispositioner av företagen. Härär det uppenbarligen så, som jag säger i mitt svar, att företagen har dennafråga under övervägande. Diskussioner pågår, och det är inte möjligt för migatt blanda mig i förhandlingar mellan företag. Vi har här all avvakta vilketresultat dessa överiäggningar kommer alt leda till. Sedan är jag självfalletberedd - det kan jag försäkra - all diskutera de konsekvenser somuppgörelsen kan komma att innebära och självfallet är det ur regionalpolitisksynpunkt angelägel att säkra sysselsättningen i de här orterna. OLLEÖSTRAND (s): Jag ser det som naturligt alt regeringen försöker påverka vad som skeri de företag som staten äger eller har ett dominerande intresse i. Atlvi ser så allvarligt på den här frågan har fiera orsaker, men del kan varalämpligt atl nämna en myckel viktig orsak för industriministern vid det härtillfället. Detfinns en utredningsgrupp inom som lagl fram enforskningsrapport om den befarade utvecklingen i under 1980-lalet.Den ingår i ett samarbetsprojekl mellan ABF, LO och somutförs av denna arbetsgrupp frän Tekniska högskolan. Arbetsgruppen målar upp enmycket mörk bild av utvecklingen under 1980-talel. Man räknar med all omingenting görs kommer 2 000 jobb alt försvinna. Viär alla medvetna om att en kommuns möjligheter är starkt begränsade när delgäller att försöka vända en sådan ulveckling. Ytterst beror del helanaturiigtvis på viljan och förmågan hos statsmakterna. Finns inte viljan där,utan man bara låter utvecklingen rulla vidare, kan det få ödesdigrakonsekvenser för en region som är så helt beroende av silt näringsliv. Därförär del viktigt atl industriminisiern, som har det yttersta ansvaret, engagerarsig aktivt i varje problem som uppstår på en sådan här ort. Jag kan vitsorda alt vi inom industridepartementet väl känner till defakta som här informerar om. Men jag vill understrykaatl vi måste ha vissa klara principer när del gäller våra relationer medföretagen. Man kan inte från eller industridepartementelssida gä in och påverka förhandlingar mellan olika förelag. Del skulle innebäraalt man hamnar i en helt orimlig situation. Och det finns inte något som helststöd fördetta rent konstitutionellt eller i de riktlinjer som angettför industripolitiken. Härhar vi alltså, , atl avvakta vad företagen kommer fram till i sinaöverläggningar, och när det resultatet föreligger får vi ta en debatt då. Omåtgärder för atl trygga sysselsättningen vid kätting fa bri ken i LJusne Jag kommer inte ifrån attjag känner att det ligger en viss fara i skall avvakta. Jag tycker alt man mer aktivt skall gåin i de här frågorna. Om man inte från samhällets sida bedriver en aktivnärings- och regionalpolitik kan det innebära en katastrof för vissa orter. Jaghar haft flera debatter med industriministern om sysselsättningsfrågor iGävleborgs län och min egen hemkommun . Och industriministern ärmycket medvelen om att del föreligger ansökningar bl. a. om att få bygga ettpappersbruk i , en ansökning som ännu inte har Omgravida k\'ln-nors rött lill sjukpenning Det finns ocksä ansökningar om atl få startametanolproduktion i . Det är ocksä en fråga som ännu inte fått sinlösning. Detfinns alltså fiera projekt som är utvecklingsbara i denna kommun, men för skall kunna få till stånd en utveckling måste del så atl säga finnas envilja hos regeringen. Jaghoppas all industriminisiern nu verkligen greppar tag inte bara i de härproblemen utan också i de övriga problem som vi har. Jagvill fästa uppmärksamheten på de regler som gäller vid besvarande av frågor. Överiäggningenvar härmed avslutad. §7 Meddelande om interpellationssvar 1979/80:65om åtgärder mot missbmk av alkohol Med hänvisning till 6 kap. I § riksdagsordningen vill jag meddelaföljande. Minavsikt äratt besvara interpellationen av om ålgärder molmissbruk av alkohol med en fråga av . Jag har kommitöverens med och att svar lämnas den 17 december1979. §8 Om gravida kvinnors rätt till sjukpenning Socialministern erhöll ordet för atl iett sammanhang besvara följande frågor, nämligen 1979/80:130, anmäld den 16november, av i (c), 1979/80:146, anmäld den 21november, av () och 1979/80:155,anmäld , av () och anförde: Herrlalman!Arne i harfrågal mig omjag är beredd att se över gällandebestämmelser så atl tillämpningen av lagen om allmän försäkring vidsjukskrivning av gravida kvinnor blir lika i alla försäkringskassor. BonnieBernström harfrågal mig om jag anser att sjukpenning skall kunna utgå förkomplikationer under graviditetens tidiga skede. MargaretaGärd har frågat mig om jag är beredd att föreslå sådan ändring i lagen omallmän försäkring som undanröjer lolkningssvärigheterna avseende gravidakvinnors rätt till sjukpenning vid arbetsförmågenedsättande gravidi- Jag avser atl besvarafrågorna i ett sammanhang. Huvudprincipeninom sjukförsäkringen är alt sjukpenning utgår vid sjukdom, oberoende avsjukdomsorsak. Enligtlagen om allmän försäkring är den grundläggande förutsättningen för attsjukpenning skall utgå alt arbetsförmågan på grund av sjukdom är nedsatt medminst hälften. Det är uppgift alt besluta om sjukpenning.Kassan måste därför ta ställning till om den försäkrade i lagens mening liderav sjukdom och om denna sjukdom sätter ned arbetsförmågan med minsl hälften.Detta gäller oberoende av sjukdomsorsak. Till ledning för bedömningen harförsäkringskassan uppgifter från den försäkrade och i förekommande fall frånden behandlande läkaren. Omden försäkrade inte är nöjd med beslul kan hon överklagabeslutet lill försäkringsrätt och sedan till försäkringsöverdomstolen som ärhögsta prövningsinstans. Överdomslolens domslut bildar prejudikat som ärvägledande för försäkringskassornas tillämpning av ifrågavarande beslämmelser.