prot · G309102 · 1979-12-31 00:00:00 — Jag menar liksom "kravet på opartiskhet medför att olika åsiktsinriktningar skall fåkomma till tals och balanseras på ett rättvist sätt". Jag finner det angeläget att inskärpa vikten av attprogrambolagen efterlever radiolagens bestämmelser om saklighet ochopartiskhet. En tidning som arbetar i konkurrens med andra tidningar på ett områdemed fri etableringsrätt kan driva kampanjer, vara ensidig, agitera.Programbolagen inom lever pä andra villkor. De har av regeringengetts rätt att sända radio- och TV-program. De har i praktiken ensamrätt tillsådana sändningar. Denna särställning måste förenas med en ständig respekt förkraven på saklighet och opartiskhet. Programbolagens faktiska monopolsituation ställersärskilda krav på verksamheten, också i andra avseenden än vad gäller balans iprogramutbudet. Jag vill här särskilt ta upp frågan om frdansmedverkan iprogramverksamheten. Programföretagens ställning är sådan att staten av vartoch ett av dem måste kunna kräva ett ansvar för en vid yttrandefrihet i radio-och TV-programmen liksom för mångfald i programverksamheten. Detta gör detnödvändigt att också personer som inte är fast anställda inom programföretagenkan medverka i programmen. Staten måste också av programföretagen kunna krävaett omfattande kulturpolitiskt ansvar. Alla vårt lands mest framstående utövareav konstnärlig, vetenskaplig, publicistisk och i vid mening opinionsbildandeverksamhet måste kunna utnyttjas i programverksamheten. En omfattandefrilansmedverkan är alltså nödvändig för att programföretagen skall kunnafullgöra de krav som samhället måste ställa på programverksamheten. noterade att andelenfrilansmedverkande var alltför låg. Utredningen menade att detta i storutsträckning berodde på att anslagen till realt hade minskat.Utredningen förklarade sig också ha övervägt en kvotering av anslagsmedlen,innebärande att en viss minsta del av budgeten måste användas för att engagerafristående yrkesutövare. Utredningen avvisade emellertid denna tanke, i förstahand med hänvisning till att kvotering skulle vara ett stelt och opraktisktinstrument, men också med hänvisning till att rundradions behov av frihet ochflexibilitet i planeringen skulle störas av en sådan åtgärd. Utredningensförslag innebar att möjligheten till kvotering borde hållas öppen för attövervägas om föreslagna avtalsbestämmelser inte fick avsedd effekt. I radiopropositionen anförde jag liknande synpunkter. Jaginstämde sålunda i att det troligtvis var frågan om ett resursproblem. "---- jagdelar utredningens uppfattning att det f. n. inte är nödvändigt att genomkvotering av anslagen till radion och televisionen söka garantera en viss omfattningav frilansmedverkan. I likhet med utredningen anser jag att en sådan kvoteringkan medföra vissa olyckliga effekter och att den inte tillräckligt tar hänsyntill etermediernas behov av frihet och flexibilitet vid planeringen och att dendärför i det längsta bör undvikas." Dessa uttalanden föranledde inte någonerinran från kulturutskottets sida. I årets proposition påpekade jag att såvitt jag har kunnatutläsa har inte andelen frilansmedverkande ökat trots att driftmedlen har ökatkraftigt. Jag konstaterade vidare att om situationen inte förändras finns detanledning att åter överväga möjligheten att kvotera driftmedelsanslaget, föratt pä så sätt garantera en rimlig omfattning av frilansmedverkan. 3 protokoll 1979/80:102-104 Medelsanvisningen till radio och television, m. m. Medelsanvisningen till radio och television, m. rn. Såvitt jag kan se strider detta uttalande inte pä någotsätt mot tidigare ställningstaganden. Jag vill emellertid betona attjag fortfarande anser att ansvaret för det för yttrandefriheten nödvändigafrilansengage-manget i första hand givetvis åvilar de enskilda programbolagenoch att kvotering bör tillgripas endast om det visar sig att en ökadfrilansmedverkan eljest inte kommer till stånd. Riksdagsbeslutet innebar även viktiga förändringarvad gäller medelstilldelningen, som under slutet av den tidigare avtalsperiodenorsakat stora problem. Formerna för medelstilldelningen förändrades så attSveriges Radio tillförsäkras en kostnadsökningskompensation motsvarande konsumentprisutvecklingen.Härmed skapas en rimlig garanti för att de reform-påslag som Radioerhåller i budgeten verkligen kan användas till reformer. Reformpåslagen har varit betydande. Påslagenunder det förra och det innevarande budgetåret innebär att nudisponerar 110 milj. kr. mer i driftmedel än vad man gjorde vid slutet av förraavtalsperioden. Detta har möjliggjort en rad satsningar, bland vilka jagsärskilt vill nämna följande: Riksproduktionen har regionaliserats, framför allt päTV-sidan. Där har man redan uppfyllt drygt en fjärdedel av den ambitionshöjningsom angavs är 1978. Regional-TV-verksamheten har fått nya pengar så att man nuhar startat sändningar från . En fastighet har inköpts i sä attsändningar möjliggörs även därifrån. Lokalradion har genom en 50-procentig personalförstärkningkunnat konsolidera verksamheten på huvudorterna och förbättra bevakningenutanför dessa. Riksradion har kunnat genomföra betydandekvalitetsförbättringar, bl. a. på musikens område-jag tänker på Berwaldhallen.Man har också förbättrat utrikesbevakningen. Invandrarna har fått ett störreoch bättre programutbud. TV har också fått mera kvalitetspengar. Ett synligtexempel är den TV-ensemble om 40 personer som har anställts. Den ekonomiska situationen för radio- och TV-verksamhetensframtida utveckling inger emellertid viss oro. Om den bild av utvecklingen somSveriges Radio ger i förra årets anslagsframställning är riktig, har kostnadsförutsättningarnaradikalt förändrats sedan fattade sitt beslut . Detta äroroande i sig, men det ger också effekter på TV-avgifternas nödvändigautveckling som jag tror att det är omöjligt att acceptera. Mot denna bakgrund är det viktigt att införnästa anslagsframställning gör en noggrann genomgäng av olika reforminsatseroch deras kostnader. Ett sådant underlag bör göra det möjligt för regering ochriksdag att ta ställning till utvecklingsmöjligheterna underresterande del av avtalsperioden. GEORGANDERSSON (s): Genom beslut utsattesSveriges Radio för en genomgripande omorganisation. Det skedde antagligendärför att och moderata samlingspartiet hade behov av att visa attde kunde uppfylla något av sina vallöften . Som jag ser det hade detvarit bättre om man i stället hade uppfyllt något av de andra vallöftena eller- för att uttrycka det på ett annat sätt - att man hade svikit även dettavallöfte. Den borgerliga politiken på radio-TV-området har nämligen enligt minmening inte varit lyckad. Omorganisationen har medfört onödiga kostnader. Man kantvista om beloppets storlek, men att kostnaderna ökat är ovedersägligt.Omorganisationen har förorsakat onödigt arbete inom , ett arbetesom inte medverkat till att öka kvaliteten i programmen. gjorde här en genomgång av statistikenöver utvecklingen av antalet anställda inom . Han slutadegenomgången med att säga att "med statistik kan man alltid ljuga".Enligt skulle förändringen i fråga om antalet byråkrater harbegränsat sig till en tjänst. Jag har här ett material som visar att SverigesRadio bedömer att omorganisationen har föranlett en personalökning inomriksradiobolaget och TV-bolaget med mellan 50 och 60 anställda. Kravet pä balans i programutbudet för varje programföretagför sig och för varje TV-kanal har medfört snävare regler i fråga omyttrandefriheten. Detta har också framhållits av ordföranden i radionämnden.Jan-Erik vädrade en del av sina slitna argument från pressdebattenunder den senaste månaden för att försöka bevisa motsatsen. Socialdemokraternas kritik av den borgerliga radioreformenfrån 1978 kvarstår alltså. är emellertid omorganisationen i huvudsakgenomförd. Stora och snabba förändringar i denna del är inte möjliga att vidtanu. Vi anser emellertid att utvecklingen bör följas med stor uppmärksamhet ochatt åtgärder som kan begränsa nackdelarna med den införda organisationen börövervägas. Kostnaderna för radio- och TV-verksamheten stiger snabbt.Regeringen har därför tvingats föreslå en kraftig höjning avmottagaravgifterna. Utbildningsministern är nu starkt oroad överkostnadsutvecklingen, men som jag har framhållit är kostnadsutvecklingendelvis en följd av hans eget beslut om en ny organisation. Med en i huvudsakoförändrad organisation hade i viss mån ökade medel kunnat tillförasprogramverksamheten för bl. a. en mer omfattande frilansmedverkan och en förbättringav kvaliteten på programutbudet. Utbildningsministerns oro över kostnadsutvecklingen har nulett till illavarslande hot om ingrepp i programverksamheten. Det sägs ibudgetpropositionen att en kvotering av driftmedelsanslaget kan behöva ske.Denna gång gäller det för att garantera en viss omfattning av frilansmedverkan. Tanken på en kvotering från statsmakternas sida avdriftmedel till vissa ändamål stämmer dåligt överens med den principiella synsom har gällt beträffande fördelningen av ansvaret mellan å ena sidanstaten och å Medelsanvisningen till radio och television, m. m. Medelsan visningen till radio och television, m. m. Staten skall ange den ekonomiska ramen förkoncernens verksamhet. Det ankommer på styrelsen för koncernen ,det s. k. moderbolaget, att fördela medlen mellan programföretagen. Dessa isin tur är ansvariga för fördelningen av medlen till olika delar avprogramverksamheten. Arbetet inom och programföretagen skallsjälvfallet ske med beaktande av god hushållning. Styrelsen ochföretagsledningarna har ansvar för att detta sker. Regeringens propåer om kvotering av driftmedlen innebärytterst en misstro gentemot styrelserna. Dessa har tydligen, enligtregeringens-bedömning, inte förmåga att tillse att verksamheten uppfyller demål som statsmakterna i beslutet satte upp. Dessa mål var medvetet ganskaallmänt hållna, och någon närmare precisering av kostnaderna för enskilda delarav reformerna gjordes inte. Nägon detaljerad plan för i vilken takt reformernaskulle genomföras angavs inte heller. Där var det i egentlig mening rambeslut.Detta förhållande var ett uttryck för den ansvarsfördelning som 1978 gjordesmellan statsmakterna och . Ansvarsfördelningen bekräftades 1979.Statsmakterna skall inte detaljstyra. Det var ju också för att undvika en sådanstyrning av programverksamheten av regering och riksdag som moderbolagetbildades. skärps emellertid regeringens ton. Det verkar iblandsom om har hållit i pennan. Det begärs mera detaljeraderedovisningar från . t. ex. beträffande antalet anställda när detgäller olika personalkategorier och hur resurserna används för kvalitetshöjandeeffekter - allt i syfte att ge regeringen ett underlag för mer detaljeradeanvisningar om hur pengarna skall användas. På annat sätt kan det väl knappasttolkas. Om regeringen börjar med att kvotera medel förfrilansmedverkan, vad blir då nästa steg? Skall regeringen börja diktera hurmånga som skall vara anställda pä olika avdelningar? Vi tycker att regeringen är inne på en farlig väg. 1978sades att kvotering i det längsta bör undvikas. Det skulle vara en ytterstaåtgärd. Anser verkligen att detta medel behöver tillgripasefter så ? Lät mig för undvikande av missförstånd klart markera attvi tycker att det är angeläget att frilansmedverkan inom programverksamhetenkan öka. Men det är programföretagen som har ansvaret för att detta sker inomramen för de totala resurser som tilldelas. Statsmakterna skall intedetaljstyra pä detta område eller när det gäller andra delar av programverksamheten.Utskottets borgerliga majoritet försöker nu att urskulda de pekpinnar somregeringen riktar. Man skriver att vad som i propositionen har anförts i frågaom kvotering av driftmedelsanslaget inte bör uppfattas som uttryck för enändrad principiell inställning eller som någon uppmjukning av huvudprincipenatt det är som fördelar driftmedelsanslaget. Ja, men hur skall det då uppfattas? Skall man taregeringens uttalanden pä allvar eller inte? Menar den vad den skriver ipropositioner eller menar den det inte? Vi har valt att ta regeringens ord påallvar. Därför har vi socialdemokrater genom reservationerna 1 och 2tillbakavisat regeringens och vissamotionärers propåer om sådan här granskning och detaljstyrning. Utbildningsministerns skrivningar angående lokalradion ärdelvis av samma karaktär. På den punkten får han nu en tillrättavisning av ettenigt utskott. Den snäva inställning mot lokalradion som gängpå gång har demonstrerat har lett till kraftiga reaktioner från representanterför, tror jag, alla partier och från alla delar av landet. Jag hoppas attutbildningsministern och regeringen nu äntligen uppfattar vad som är riksdagensmening i fråga om behovet av lokalradions utveckling. kommersenare i debatten att mer utveckla dessa synpunkter. gör ett intressant uttalande i fråga omden fortsatta försöksverksamheten med närradio. begär nu attregeringen skall ge närradiokommittén vidgade direktiv, så att alternativaförsök med föreningsmedverkan i radio kan få ske. Samverkan med lokalradion bördärvid etableras. Utskottet anser även att försöksverksamheten bör förlängas. Jag hoppas att närradiokommittén därmed kan få en tidsarbetsro. har på skilda sätt försökt forcera denpågående försöksverksamheten. Det har varit tydligt att har velattvinga fram ett snabbt beslut om permanentning av nuvarande verksamhet.Brådskan har varit så stor att man inte velat avvakta resultatet av pågåendeförsök. Kommittén har närmast ålagts att redovisa ett ställningstagande redanett halvt år före utgången av försöksperioden. Det skulle ha tvingat fram enutvärdering ännu tidigare. Jag menar att försöksverksamheten bör utvärderasvetenskapligt. Vi bör ha möjlighet till jämförelse med alternativ verksamhet.Därefter kan vi vara mogna att göra politiska ställningstaganden. Med det beslut fattar hoppas jag innerligtatt denna arbetsordning kan tillämpas. Det förutsätter dock attutbildningsministern är beredd att fullt ut respektera önskan. Jag övergår nu till den viktiga frågan om våldsinslag iTV-programmen. Då fattade beslut om radio- ochTV-verksamheten ville vi socialdemokrater göra ett tillkännagivande tillregeringen angående vikten av att våldsinslagen i televisionensunderhållningsprogram minskas. Den borgerliga majoriteten i utskottet villeinte vara med om det. har emellertid oron över utvecklingen spritt sig ocksåtill det borgerliga lägret. har i en motion aktualiserat fråganom överläggningar mellan regeringen och i syfte att åstadkomma enbegränsning av våldsinslagen i TV. Sådana överläggningar skulle då - var tanken- kunna leda till vissa tillägg till avtalet med . Vi är i ett delvis annat läge än 1978. Då stod vi infören ny avtalsperiod. Grunderna för ett nytt avtal skulle anges. är avtalettecknat och det gäller fill 1986. Men oron över det tilltagandet våldet stiger. Det är enberättigad oro, som bör tas på allvar. En rad organisationer och enskildaskriver till oss riksdagsledamöter, inte minst till kulturutskottet, ochkräver åtgärder. Medelsan visningen till radio och television, m. m. Medelsan visningen till radio och television, m. m. Upprepadeinslag av underhållningsvåld i massmedia är naturligtvis mönsterbildande. Mönsterbildande är också det djupt beklagliga beslut somJan-Erik fattade när han frisläppte . Redan somenskilt inslag torde denna film ha en betydande skadlig inverkan. Men allrafarligast tror jag att beslutet är genom att det anger att regeringen är bereddatt vidga inslagen av våldsskildringar i filmutbudet. Toleransgränsen för våldsutbud höjs. Däri ligger enbetydande risk. Respekten för människolivet undermineras, aggressionerna ökar. Regeringens kampanj mot våldet i skolan framstår somhyckleri när den aktivt verkar för att väldet i filmutbudet får öka.Här har, tycker jag, personligen uppträtt ansvarslöst. har mycket ingående diskuterat frågan omvåldsinslagen i televisionen. Vi har verkligen tagit allvarligt på denna fråga.I en ambition att ge så stor tyngd åt vår uppfattning som möjligt har vi ocksåsökt nå enighet i vårt uttalande. Det är programföretagens oavvisliga skyldighet att låtaprogramutbudet präglas av stor försiktighet när det gäller våldsskildringar ochvåldsinslag. Det gäller i alldeles särskilt hög grad program som är avsedda förbarn eller som kan beräknas bli sedda av barn. Jag vill här påpeka attundersökningar visar att barnen, även relativt små barn, i hög grad ser påvuxenprogram. De är dessutom de flitigaste TV-tittarna. Det innebär att desammantaget kan bli utsatta för ett stort antal programinslagmed våld. Det är inte ovanligt att barn i åldern tittar på TV mellanfyra och . Ett stort antal barn tittar på TV utan sällskap avvuxna. Som exempel kan nämnas en undersökning som visar att uppskattningsvisnära 70 000 barn i åldern i ensamhet tittade på deckarserien påsen . Det är mot den bakgrunden oron över våldsinslagen skallses. Utskottet framhåller att det inte kan råda någon tvekan om vadprogramföretagen har att iaktta när det gäller våldsskildringar i programmen.Utskottet anser att det finns skäl att särskilt betona det stora ansvarprogramföretagen har i detta avseende, inte minst mot bakgrund av de inslag avspekulaiivt våld som förekommer i dagens samhälle. Med det anförda, herr talman, vill jag yrka bifall tillreservationerna 1 och 2. I övriga delar yrkar jag bifall till utskottetshemställan. Det var ett stillsamt och ekumenisktanförande som höll. Det skiljer sig på många sätt från deartiklar som han då och då lyckliggör pressen med. Det är några punkter som jaggärna vill kommentera. åberopar att "med statistik kan manljuga". Ja, det sade jag. men jag påpekade att jag åberopade egen statistik. säger att det är en ökning med 50-60administratörer på riksradion och TV. Då vill jag bara fråga: Vad är underlagetför det påståendet?Jag har hänvisat till en källa. Vilken källa åberopar för sittuttalande? Jag tycker inte att jag har någon anledning att beskyllaSveriges Radio för att medvetet vilja vilseleda eller allmänheten pädenna punkt. tar upp frågan om kvotering avfrilansmedverkan. Den enda punkt där såvitt jag minns radioutredningendiskuterade kvotering gällde just frilansmedverkan. Jag tog avstånd frånförslaget om en kvotering. Det gjorde även . Men alla var överens omatt det var en för låg grad av frilansmedverkan. Det är det jag pekar på ipropositionen. hävdar precis detsamma. Vi är fullständigtöverens. Också nu avvisar jag tanken på kvotering, men upprepar jagdet som sades i propositionen och radioutredningen, nämligen att om det intesker någon förbättring - vad är det då för metod man skall använda? Vidare tycker att det är ett ingrepp iSveriges Radios integritet att man ber att i efterhand få en redovisning av hurreformpengarna har använts. Det kan jag inte förstå. Att man ber att SverigesRadio offentligt efter utgången av ett verksamhetsår talar om hur man haranvänt det tillskott av reformpengar som man har fått-vad har det med hot motintegriteten att göra? Varför skulle vara mindre öppen i detavseendet än vilket annat företag som helst? Är inte för enökad offentlig redovisning av hur vi använder medborgarnas pengar? När det slutligen gäller våldsinslagen så delar jag GeorgAnderssons uppfattning. Det är ju alltid en dialog som förs mellan SverigesRadio och styrelserna för företagen och regering och riksdag. Det finns ettvisst mått av styrning i de allmänna uttalanden som gör, och GeorgAndersson vill också understryka det jag sade i radiopropositionen ombegränsning av våldsinslagen. Jag tycker det är motiverat med ett sådantstyrande uttalande från sida. Medelsanvisningen till radio och television, m. m. GEORGANDERSSON (s) replik: Om tyckte att jag varekumenisk när jag sade att han hade handlat ansvarslöst i fråga om frisläppandeav filmer, så ligger det någon annan mening i begreppet ekumenisk än vad jagnormalt lägger in i det. Men jag fortsätter gärna det lågmälda resonemanget idiskussionen kring den här viktiga frågan; jag tror inte att den i och för sigär betjänt av ett högt tonläge. När det gäller statistiken frågade eftermin källa. Jag har ett papper här från , daterat ,om personalförändringar inom . Där redovisas bl. a.omorganisationen, den s. k. klyvningen inom riksradion och inom televisionen.Sammantaget blir det drygt 50 tjänster. Det stämmer ganska bra med de muntligauppgifter som vi fick när utskottet besökte såväl riksradiobolaget somtelevisionsbolaget . Vi är överens om att det är angeläget att öka frilansmedverkan,men frågan är ju principiell: Skall regering och riksdag kvotera pengar, alltsåsäga att så och så skall nu bolaget använda för en viss typav Medelsanvisningen till radio och television, rn. Då är frågan: Vad blir nästa steg? Skall vi kvotera för andrapersonalkategorier, och skall vi kvotera för olika typer av programinslagockså? Vi villiha ett starkt moderbolag. När nu klyvningen ändåtvingades fram, var vi överens om att det skulle finnas ett paraply, ettmoderbolag, men vi är oense om hur stai kt det skall vara. Vi socialdemokratervill i det här läget att det skall vara av betydande styrka för att kunna ståemot påtryckningar och garantera en bibehållen integritet. Jag vet attmoderaterna - och det kommer väl i den efterföljande debatten attvittna om - helst vill ha bort moderbolaget. Det öppnar kanaler för regeringenatt gå direkt ner på enskilda programföretag och styra och ställa. Detta villvi undvika, och det är därför som vi reagerar mot de skrivningar som finns ,t. ex. om med en kvotering av frilansmedverkan. I sak är vi överens om att detär angeläget att denna frilansmedverkan ökar, men jag anser att det ärprogramföretaget som självständigt skall finna former för detta. Det överstiger min förmåga att se skillnadenmellan den ståndpunkt som nu intar och den ståndpunkt som jaghar intagit. Vi är ju båda överens om att frilansmedverkan i böröka. Jag har avvisat kvoteringsinstrumentet men diskuterat detpå det sätt som radioutredningen, propositionen och kulturutskottet självt hargjort. () replik: Jag är förvånad över att vill se skillnaden . Här har utfärdats ett hot innebärande att regeringen villha ett underlag för att kunna kvotera. Man vill ha in redovisningar av hurmedlen har använts och fördelats på olika personalkategorier. Jag frågar: Vadskall detta underlag tjäna till? Jagar med på en öppen redovisning-det är bradet-men det är viktigt att vi klarar ut vad materialet skall användas till.Skall det bli kvotering också på andra områden när det gällerprogramverksamheten? 1 så fall företräder nu en åsikt somganska nära, tror jag, överensstämmer med . De propåer som GöstaBohman gjorde under valrörelsen gick väl också i samma riktning, dvs. gavuttryck för en vilja hos makthavarna i regeringen att kraftigare styra ochställa inom programverksamheten. Jag kan inte finna att det är något hot motSveriges Radio att man ber bolaget att offentligen redovisa de sidor avprogramverksamheten som vi här diskuterar. EVAHJELMSTRÖM (vpk): När man läser propositionen ochkulturutskottets betänkande och när man hör här i kammarenfrågar man sig oroligt: Vad skall vi ha radio och TV till? Vilka är derasfrämsta uppgifter i den situation vi står inför - i den marknadsekonomiskagyttja vi befinner oss i, inte minst på kulturområdet? Jag skall inte nu ta upp en större diskussion om vilkamålsättningar som bör gälla för rundradions verksamhet, men det finns allanledning att ständigt återkomma till de grundläggande förutsättningarna förradion och TV:n i landet, inte minst därför att utvecklingen vad gällermediaområdet galopperar och inte minst därför att den kommersiellamasskulturen tar ett allt starkare strypgrepp över vår tillvaro. Radio och TVskall motverka detta. Radio och TV griper på ett högst påtagligt sätt in i allamänniskors vardag och är för många den informations- och kulturkontakt de hartillgång till. Allmänheten har alltså rätt att ställa höga krav påradions och TV:ns utbud. De har rätt till en bred information i viktigasamhällsfrågor. De har rätt till känsloupplevelser och engagemang, tillstimulans men också till underhållning och förströelse.