prot · G309143 · 1979-12-31 00:00:00 — Och det kan man väl inte komma undan genom att stiga upphär och slänga ur sig sådana floskler som kommer med. Vi hävdar att vi skall ha ett folkförsvar. Och det skall,som alla här sagt tidigare, bygga på allmän värnplikt, på allas engagemang - viskall delta i det. Men vi måste tänka om när det gäller våra möjligheter attsatsa pengar på sådana system som är så helfrälst på. Det finnsinte utrymme för sådant, och då måste vi naturligtvis ändra organisationen. 6 protokoll 1979/80:143-144 på enannan struktur, på förebyggande åtgärder, på större uthållighet och annat. Detvore välgörande om ville ta upp en debatt om det. Jag har inte heller fått något svar på min två gångerframställda fråga om hur tänker garantera skydd motmedeldistansrobotar, som han själv säger är baserade runt omkring oss, ellermot kryssningsrobotar. Kan med sin försvarsorganisation garanteraatt dessa vapen stoppas? Svara på det! Gå in i en sakdiskussion i stället föratt sväva ut i rena rama påhoppen, som gör när han inte kan hittapå någonting bättre. i (c) replik: Försvarsministern säger att jag tydligen intekänner till vad centerledamöterna i regeringen har för åsikter i fråga om höjtförsvarsanslag eller inte. Försvarsministern är självfallet mer kvalificeradatt avgöra den frågan, om hur stämningen är i regeringen i detta fall. Men vad som gjorde mig någotfundersam var att jag vaknade till ett uttalande i radio avpartiordföranden i moderata samlingspartiet om att man skulle spara 8-9miljarder, medan vice ordföranden i partiet, som är försvarsminister, nu en dagsenare är beredd att tala om att försvarsanslaget skall höjas 1982. Det här börjar bli intressant. Till vill jag säga: Vi har här i riksdagengemensamt fattat beslut om ett visst försvar. För att uppnådet som vi då gemensamt ansåg vara ett så att säga tröskelvärde skulle detkrävas ett tillägg till försvarsbudgeten på 1 miljard i fasta priser. Jag harsedan gått ut offentligt och sagt att det inte finns samhällsekonomiskamöjligheter att klara det. Har man på det sättet sagt a - och det har jag gjort- så måste man också säga b. Det innebär att vi inte kan gå tillbaka till vad OswaldSöderqvist kallar försvarsorganisation. Nej, detta liggerlångt, långt bortom möjligheterna. Här kommer det att bli mycket smärtsammaomställningar när det gäller fredsorganisationen, som jag kan bedöma det i dag.Det skall prövas förutsättningslöst, men jag bedömer detta som sannolikt. Ochdet kommer att innebära kvantitativa ingrepp i krigsorganisationen, vilket fårbetydelse förvår operativa förmåga, i försvarshänseende. Det får således ocksååterverkningar på den svenska säkerhetspolitiken. Det skall vi vara medvetnaom. Och det kommer att bli en grannlaga uppgift för i första hand försvarskomitténoch sedan regering och riksdag att göra denna avvägning. Men jag har vågat gå ut och tala om att jag gör denbedömningen att det krävs en icke obetydlig - inte kraftig - anslagshöjning föratt vi någorlunda skall kunna garantera ett effektivt försvar. Det anser jagmig ha politisk skyldighet att göra som den politiske företrädaren förförsvarsmaktens intressen.Jag har blivit kritiserad från annat håll för att jag inte går ut och Nr143 kräver . Men det har jag inte gjort, utan jag har försöktatt den välja en realistisk linje med ett rimligt hänsynstagande till vad den 3 .: |cjgg Jag håller med om att vi inte kanacceptera hur tvära kast som helst, men vi måste ändå manövrera Försvarspolitiken utifrån vad som händer i vär omvärld. Jag vågar säga att viinom regeringen i detta fall har en samsyn. Det är min förhoppning att de treregeringspartiernas riksdagsgrupper också har en samsyn i denna fråga. Till vill jag bara säga att jag inteställer mig på en sida eller tar ställning till förmån för flyget. Även denvärnpliktsarmé som vi är överens om att vi skall ha i detta land skallnaturligtvis ha så bra teknisk utrustning som möjligt. Vi hoppas att vi skallkunna ta fram billiga tekniska system för svenska förhållanden, men dessa ärberoende av ett luftförsvar. Dessutom har vi, , enligtfolkrättens principer förpliktelser i den händelse att det inträffar enkonflikt i vårt närområde och vi därvid lyckas bibehålla vår neutralitet. Dåmåste vi bl, a, hävda vårt luftrum. För det krävs det tillgång till flygplan.Det är anledningen till att regeringens proposition innebär ettprincipställningstagande för en ny flygplansplattform. Vi vet så mycket om dentekniska utvecklingen fram att vi pa detta område kan vara ganskasäkra. Däremot vet vi inget om den politiska eller säkerhetspolitiskautvecklingen. Men den tekniska utvecklingen kan vi alltså bedöma. Och redanutifrån detta underlag vågar jagsäga att detta land, efter Viggensystemet,behöver ett nytt flygplanssystem, svenskt eller utländskt. Jag kommer därmed in på den fråga som om medeldistansrobotar. Med ett tillräckligt sofistikeratflygplanssystem har vi möjlighet att försvara oss mot kryssningsrobotar. Vi kangöra det med dagens Viggensystem, Vi har i det systemet möjlighet att lyfta uppradar i luften och därigenom lokalisera anflygande kryssningsrobotar. Och tackvare dessa robotars låga hastighet finns det goda möjligheter att också bekämpadem. Det finns alltså ett försvar. När det däremot gäller ballistiska robotar kan vi inte genågot aktivt skydd, utan då blir det fråga om passiva skyddsåtgärder, bl, a,tillhandahållande av skyddsrum. Vi vidtar vissa passiva skyddsåtgärder, men detgår i princip inte att skydda sig mot alla ändamål. Detta innebär inte att jag - vilket om jag kunde göra - kan garantera ett skydd mot dessa robotar. Ensvensk försvarsminister kommer aldrig någonsin att kunna garantera det. Däremotkan jag garantera att vi skall vidta åtgärder efter bästa förmåga. En debatt mellan och mig iförsvarsfrågor är litet enahanda, eftersom vi har sa totalt olikautgångspunkter. Enligt min uppfattning är svenska försvarets främsta uppgiftatt vara fredsbevarande, dvs, det skall avhålla från angrepp. Det kräver enviss initialstyrka. Det skall finniis ett gränsvärde som en angripare måsteöverskrida för att anfalla , Och om ett angrepp ändå kommer, skall vi hauthållighet -angriparen skall inte bara behöva komma igenom skalet. Men enligtOswald modell finns det tydligen inget skal alls, - Nr 143 utan man skall satsa påuthållighet. Det innebär mycket, mycket större Tisd'iepntlen frestelse för en eventuellangripare att verkligen angripa oss. 13 mii IQ80 '' °" '' 8 " ' Jälva heltoch hållet bestämmer den svenska försvars- strukturen men att vi i vårt eget intresse också bör ta viss hänsyn till vårroll i Försvarspolitiken "°", utgör nämligen en viktig faktor när det gäller densäkerhetspolitiska balansen i norra , och strukturförändringar i detsvenska militära försvarets utformning kan därför få återverkningar på de tvämilitärallianser som vi har utanför våra territorialvattengränser,både i väster och i öster. Detta är kanske en sak som vi kan spela med när viförsöker medverka till avspänning. För en sak är klar: alla syftar vi tillnedrustning. Men nedrustning kan nås först om man går vägen över avspänning,och har världen kommit till det stadiet att det är avspänningen som vimåste stimulera. Det är rfär som har sin uppgift, och inte bara i egetintresse, utan i hela världens intresse. Tredje vice talmannen anmälde attOswald anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare replik, Min uppgift i denna debatt var i första handatt behandla de frågor i försvarsutskottets betänkanden nr 13 och 14 sorn berördet ekonomiska försvaret och civilförsvaret. Men jag finner anledning att något avvika från denföresatsen därför att i i sitt inlägg mycket skarpt gicktill angrepp mot den socialdemokratiska försvarspolitiken, framför allt når detgällde de ekonomiska frågorna i anslutning till försvars- ochsäkerhetspolitiken. Han påstod att socialdemokratin inte var kapabel att ta detekonomiska ansvaret för den säkerhets- och försvarspolitik som vi har förordati vår reservation. Jag vill hävda att socialdemokratin har tagitansvaret för försvars- och säkerhetspolitiken och gjort detta utan påtagligaanmärkningar från övriga politiska partier. Det har väl i och för sig alltidfunnits vissa överbud, men det har ändock varit förhållandevis måttliga sådana.Jag tycker därför det är ganska anmärkningsvärt att kommer med ensådan beskyllning mot socialdemokratin, speciellt när man som han kan haanledning att överväga de ekonomiska komplikationer som vårt samhälle har råkatin i, kanske framför allt till följd av centerpolitik och ansvarigacenterpolitiker. Såtillbiika till vad jag egentligen hade att säga! Låt mig då börja med att behandla frågan om det ekonomiskaförsvaret. års försvarsbeslut angavs syftet vara att uppnåett totalförsvars beslut, dvs, att mer i detalj lägga fast riktlinjerna för den kommande femårsperioden för samtliga delar av totalförsvaret, försvarsbeslut innebar emellerfid på en viktig punkt att den avsedda långsiktigheten saknades, nämligen när det gällde det ekonomiska försvaret. Vårt krav på ett 84 långsiktsprogram i ekonomisktavseende för denna del av totalförsvaret har tidigareockså avvisats av den borgerliga riksdagsmajoriteten. Vi kan nu konstatera att de gångna årens medelsanvisningarinneburit mycket kraftiga avvikelser från de fastlagda målen. Givna anslag förde enskilda budgetåren har endast svarat mot av vad som skulle habehövts för att uppnå målen. Vi kan alltså fastslå att. den borgerligaregeringens intresse för ett balanserat totalförsvar är ganska ringa. Regeringenprioriterar konsekvent det militära försvaret framför de övriga grenarna avtotalförsvaret. I det svära budgetläge som den borgerliga regeringenförsatt vårt land i har vi gjort den bedömningen att vi trots goda motiv inteansett det möjligt att nu föreslå anslagsökningar för det ekonomiska försvaret.Men vi vill än en gång framhålla nödvändigheten av en större fasthet i denekonomiska resursfördelningen. Anvisningar för en sådan inriktning finns i vårpartimotion 1979/80:482. Tyvärr har vi inte kunnat övertyga utskottetsborgerliga majoritet om nödvändigheten av att ge regeringen detta till kännaoch på så sätt förbättra underlaget för planerande myndigheters ochförsvarskommitténs arbete inför nästa försvarsbeslut. Vår bedömning står emellertid fast. Den obalans mellan måloch medel som råder inom totalförsvaret är särskilt påtaglig för dess civiladelar. För det ekonomiska försvaret saknas fleråriga ekonomiska ramar.Planeringen av vår försörjningsberedskap saknar stadga. Detta är en mycketolycklig situation inför nästa försvarsbeslut, som förbereds av denförsvarskommitté som arbetar. Jag yrkar bifall till reservation nr 1 tillförsvarsutskottets betänkande nr 13. Låt mig så övergå till att behandla frågan omcivilförsvarets fortsatta utveckling och främst då utbildningsverksamhetensinriktning och omfattning samt skyddsrumsbyggandet. Frågan omKatrineholmsanläggningen kommer senare att behandlas av . Föratt vårt totalförsvar skall ha den avsedda effektenärdet nödvändigt att beakta det samlade resultatet av våraförsvarsansträngningar. Allvarliga brister på ett område kan leda till atttilltron till vår försvarsförmåga även på andra områden av totalförsvaretminskar. Regeringens behandling i budgetpropositionen avcivilförsvar, ekonomiskt försvar och övrigt totalförsvar leder enligt våruppfattning i en sådan riktning. För civilförsvaret ger den borgerliga regeringens politikföljande negafiva effekter: Civilförsvaretsverksamhet minskar med . Utbildningens omfattning låses till dagens nivå, dvs. Skyddsrumsbyggandet kommer att ligga långt under den nivåsom angavs beslut. Sammantaget betyder detta ett betydande avsteg från denbalans mellan totalförsvarets olika verksamheter som försvarskommittéangav som mål för försvarspolitiken. Nr 143 Enligt försvarsbeslutskall civilförsvarets utbildningsverksamhet, Tisdaeen den tidigare fastställda krigsorganisationen genomförts, omfatta ca 13 mai1980 utbildnings- och övningsdagar.Målet har varit att nä denna Försvarspolitiken nuvarande brist på ekonomiska resurser beräknas kapaciteten till ca Dagens nivå påverkar självfallet behovet av utbildningsanläggningar,men en inriktning att senare nå kräver bibehållenhandlingsfrihet. Det är utifrån den bedömningen vi har krävt en bibehållenhandlingsfrihet också beträffande utbildningsanläggningarna och framför allt däKatrineholm. riksdag fattade beslut om en ny ordning förplanering och finansiering av skyddsrumsbyggandet. Beslutet har efteromfattande förberedelser, bl. a. i form av skyddsrumsplaner i våra kommuner,trätt i kraft . För attplaneringsmålen skall kunna uppnås krävs emellertid att behövliga medel ställstill förfogande. Vidare påverkas skyddsrumsbyggandet av en rad olika faktorerinom byggandet - såväl byggandets omfattning som inriktning måste beaktas iplaneringsarbetet. Den skillnad som föreligger mellancivilförsvarsstyrelsens behov och propositionens förslag kan vi inte godta.Ytterligare en orsak till detta ställningstagande, förutom den minskaderesursramen, är den av regeringen aviserade översynen av beslut omskyddsrumsbyggandet. Vi känner stor osäkerhet inför den inriktning det kan Vi socialdemokrater är väl medvetna om den kraftigakostnadsökningen per skyddsrumsplats men anser likväl att fastställdaskyddsrurnsplaner bör följas. Om detta leder till ökat resursbehov harregeringen att återkomma till med förslag om ökade resurser förskyddsrumsbyggandet redan nästa budgetår. Med det anförda yrkar jag bifall tillreservation nr 11 vid försvarsutskottets betänkande nr 13. TREDJE VICE TALMANNEN: Jag vill göra kammarens ledamöter uppmärksamma på iittanslag om kvällssammanträde nu har satts upp. Låt mig börja med att föra kammarledamöternastankar tillbaka . Det är våra grannländerockuperades. De svenska tidningarna hade de dagarna stora rubriker. IStockholms-Tidningen kunde man läsa: "helt ockuperat på få timmar.Köpenhamn taget kl. 8."" : ""Flygtrupperockuperade ."" : ""i krig -söker fred."" Många fler rubriker skulle kunna citeras, men jagtycker iitt det räcker med dessa. För osssom var med om dessa upplevelser är minnesbilden klar liksom de intrycksom dessa händelser gav upphov till. Men för en stor del iiv vårt folk. 86 de vngre generationerna, är dessahändelser historia iiven om vi tycker att de liggernära i tiden. folk har vant att vårt land är fredligt och lugnt. Krig har pågått inpå våra knutar, menvi själva har fått stå utanför. fick dock vårt folk en starkoch nära erfarenhet av vad det innebär för ett land och ett folk att förlorasin frihet och sitt självbestämmande. Det är svårt att göra sig enföreställning om vilket tryck vårt land och vårt folk var utsatta för underdenna tid. Vår starka och uppriktiga medkänsla med våra grannländers olyckadokumenterades på flera sätt. Försvarsviljan växte sig stark hos svenskafolket. män som kvinnor, unga som gamla, ställde upp för att stärka värförsvarskraft och bevara vår frihet och vårt oberoende. Alla var beredda attgöra stora personliga uppoffringar för landets försvar. Ansträngningarna attskapa ett modernt och effektivt försvar var mycket stora. För alla stod detklart att den situation vårt land då befann sig i krävde ett försvar av heltannan omfattning och av helt annan styrka och kvalitet än det försvar som vihade hållit . Vi äldre minns också försvarsdebatten undermellankrigstiden mellan första och . ""Det skullealdrig mer bli krig."' ""Det var en svunnen epok. """"Vapnen var så fruktansvärda att ingen nation skulle våga börja ettnytt krig." Visst fanns det varnande röster, men få lyssnade på dem. Ochvårt land utsattes också för en nedrustning som vi dyrt fick betala i sambandmed . Låt mig säga att även orn försvarsdebatten inte är likablåögd som den var på 193()-talet så är det alltför många bland vårt folksom konstaterar att krig och väpnat våld pågår i andra delar av världen men detär ingenting som kan hända värt folk eller något som strängt taget angår oss.Det är en farlig inställning, som vi alla har ansvar för att skingra. Det ärdärför jag velat erinra om händelserna och den försvarsdebattsom ägde rum före denna händelseutveckling. Låt mig instämma med GudrunSundström, som var inne på problemet att nå ut till ungdomen och engagera dem iförsvarsdebatten. Här har vi alla en mycket viktig och stor uppgift sorn vimåste hjälpas åt med. Hur är situationen ? Vi kan konstatera att vårtförsvar befinner sig i en mycket trängd ekonomisk situation. Det pågårliksom mellan första och en försvagning avvårt försvar. Även om det inte sker i samma grad nu som det gjorde då pågårenallvarlig urholkning av vår försvarskraft. Och om inte försvaret inom en snarframtid erhåller ökade resurser - det vill jag understryka - kommer denpågående urholkningen att få allvarliga konsekvenser . Av den proposition vi nu behandlar framgår bl. a., vilketjag erinrat om förut, att försvarsbeslut inte har kunnat fullföljas ialla delar. Låt mig bara ge några exempel: För armén innebär detta bl. a. att den planeradeorganisationen av förband med tunga pansarvärnsrobotar har minskats. Vissa äldre pansarförband måste t. v. behållas för attmedge så stor handlingsfrihet som möjligt inför nästa försvarsbeslut. Reparationerav stridsvagnar har minskat. För marinen innebär det bl. a. att leveranser av enhetertill marinen har fått skjutas . Repetitionsutbildningen har sedan ett antal år tillbakafått skäras ned i mycket oroväckande grad. Detta var några exempel bland många på denurholkning av landets försvar som har pågått och fortlöpande pågår.Urholkningen gör sig inte enbart gällande inom det militära försvaret, utanförhållandet är detsamma inom civilförsvaret och det ekonomiska försvaret. Låtmig säga att detta skett trots att kraftiga personalminskningar har genomförtsunder i rationaliseringssyfte och för iitt skapa utrymme förrnateriel-anskaffningar. Här vill jag tillägga att man skall vara aktsain ochvarsam när man rationaliserar; det är inte alltid rationaliseringarna ger dekostnadsbesparingar man tror man skall få. Resultatet visar nu att vi ligger på en betydligt lägrenivå än försvarsbeslut förutsatte. Jag håller med omatt vi har all anledning att slå vakt om vårt försvar. Vi har ett aktningsvärtfiirsvar. och vi skall akta oss noga för att göra det svagare än det är. Men vifår heller inte blunda för realiteterna och verkligen konstatera vilka resursersom krävs för att vi även skall kunna säga att vi har ett braförsvar. Skulle vi göra de reduceringar av försvarsanslagen somsocialdemokraterna föreslår i reservationerna skulle detta medföra enytterligiire nivåsiink-ning. Det har sagts tidigare att det inte angetts ireservationernii var de här besparingarna skall göras. Men möjligheten finnsnaturligtvis. En möjlighet är repetitionsutbildningen, där regeringen föreslåren förstärkning. Det gäller 30 milj. kr. Men jag tror inte attsocialdemokraterna är beredda att skära bort den förstärkningen. Vi har ett stort antal nybyggnadsprojekt som behöversättas i gång. Det rör sig om en summa på sammanlagt ungefär 400 milj. kr.Dessa projekt är mycket angelägna, och jag tror att det skulle vara mycketsvårt att bland dem välja ut några som vi kan skjuta . Vi skall haklart för oss att senareläggningar inte är lösningen. Det är omöjligt att taigen uppskjutna projekt . De möjligheterna finns inte - deresurserna står inte till förfogande. Inom materielområdet finns ett visst utrymme för s. k.fria beställningar eller ytterligare beställningar av materiel. Vi vetemellertid hur hårt denna sektor är prioriterad, hur många och långaöverväganden som görs innan man kan besluta vilket som är viktigast, och jagföreställer mig att det även pä materielområdet skulle vara mycket svårt attgöra några besparingar. Om alliansfrihet i fred och neutralitet ikrig rader fullständig enighet bland vårt folk. Därför är det viktigt att detsvenska försvaret har en sådan styrka att det inger trovärdighet, sorn härtidigare har framhållits. Utvecklingen har varit allvarlig. Detsvenska försvarets styrka i förhållande till omvärldens har sjunkit alltsedan1960-talet - det måste vi konstatera. Antalet kvalificerade förband inom såvälarmén som marinen och flygvapnet har minskat. medkvalificerad materiel har minskat, och om inte motåtgärder vidtiis Nr 143 kommer de att bli ännu mindre . uppgick försvarskostiiiiderna till cii iiv 13mai 1980 Om demiii trend i _ utvecklingenfortsiitter kommer fiirsviirskostniideriiii orn ett latiil år att varii Försvarspolitiken nere i av bruttoriiitioniilprodukten. Dettii siimtidigtsom omvärlden rustar som aldrig . Storniiikternii och ökiir sinarustniiigiir i reala tal. Även våra grannländer ökar försvarskostiiiiderna- t. ex. med . också det i fasta priser. Vi har inte råd. Det har sagts också i debiittenhiir . Men inte går man och sänker brandförsiikringen för att spani påpremiekostnaderiiii om brandrisken ökar. Och ingen torde kunna förnekii iittkonfliktriskernii har ökiit på ett obehiigligt ochmycket påtiigligt sätt. Jagskall inte näinnii någrii exempel- här har niimntstillriickligt med exempel tidigiire. Senast ni som lyssnade på morgonnyheterna hörde iittdet taliides om att NATO:s försvarsministrar vid ett möte uttiilat iitl NATOmåste modernisera och stärka sina försviirskrafter i . Samtidigtförutskickades en liknande Siimmiinkomst för Warszawiipiikten. där kommeratt kräva att satellitstaterna stärker sina försvarskriifter. Låt mig säga iitt hänvisningar till vårt begränsadeekonomiska utrymme alltid slår ut i full blom så snart det blir fråga omförsviirskostiiiider. Vi hiir varit beredda att ta djupa tag i statenskiissakista då det giillt att tryggii sysselsättningen. Det må gälla varven,skogen eller stålet- då är allii bereddii till miljardsatsningar. Dessasatsningar är nödviindigii i en besviirlig situation. Det är vi alla överensom. Men är det inte lika iingeläget och likii nödvändigt att satsa på vår yttresiikerhet? Ingen kan bestridit att siitsningiir på försvaret, som sedda motbakgrunden iiv andra satsningiir och stiitsbud-getens totala omfattningframstår som direkt marginella, skulle ha en mycket stor betydelse och få stortvärde för iitt vi skiill kunnii bibehålla vår försvarskraft på en rimlig ochnödvändig nivå. Satsningiir på försvaret ger också sysselsättningstillfällen.Detta glöms också bort eller förtigs i sammanhanget. Låt mig slutligen ta upp någrii enskildheteroch ett piir reservationer i utskottets betänkande! I propositionen framhålls det - och det är brii - iittkostiiiidsstegringen för underhåll och materiel, bl. a. armé- och flygmateriel.under 1970-tirlet har varit ungefär dubbelt så stor som prisstegringirrntrenligt nettoprisindex. Departementschefen finner att försvarets underhåll iivniiiteriel måste ses över, så att man får god effekt till rimliga kostnader.Utskottet understryker dettii och framhåller att kostnadsutvecklingen förniaterielunderhåll bör noga följas och mötas med åtgärder, bl. a. inomutbildningsområdet. Låt mig understryka att aktsamheten och noggrannheten niirdet giiller omhänderhavande och värd av materiel och utrustning - såvälgeinensiirn som enskild-inte på långt när är vad den borde vara. Nr 143 viinvård, men slarv - förekommer iiilltför stor oinfiittniiig. Dettii iir en fråga Tisdaeenden *'" "''bildiiing - attinpräntii det personliga iinsviiret för den niiiteriel som 13 UTI i 1980 iinförtros den enskilde.Utrustningen skiill vårdiis och skötiis. och det är i högsta grad en fråga om kontroll fråncheferniis sidii - från den högste till den Försvarspolitiken 'agte - och frånmyndigheternas sidii. En rad iiv broschyrer och piipper ger inte resultat. Låt mig säga några ord om reservation 5. diir det tiiliisom iitt den per.soniilreducering som hiir gjorts i iilltför hög griid hardriibbiit de civihi befattningarna. Det kan man tycka, när man jämförsiffroniii. Men iir det ju ändå så att det är krigsorganisiitionens kriivsom är normgivande för fredsorganisationen. I och med det måste vi bibehålliten viss kvantitet när det gäller befäl även i fredsorganisationen.