prot · G309145 · 1979-12-31 00:00:00 — Man sade att bara 500 skulle drabbas av den Nr 145strukturplan som lade fram. När vi i fackföreningsrörelsen och lokalt den får ta hand om det här , visar det sig att den uträkningen intealls stämmer. 14 |.,.,gj [ggQ Det räckerinte med 500 utan det blir uppåt 1 200 och blir det 1 500. Det ären av konsekvenserna av konsortialavtalet - eller av blåögdhet vid Mineralförsörj- bildandet av . ning, m. m. I fråga om är det samma sak. Götsidan ochgrovvalsningssidan fanns inte med i den ursprungliga strukturplanen, men därfår man känna av åtgärder. I är det också hårda bud. Där skall man dra nernästan allting som inte har med metallurgin att göra. Satsningen påvidareförädling i tar man nästan död på. Gruvorna i ochDannemora kommer att föra en tynande tillvaro till följd av åtgärdsprogrammet. Dessutom finns det ett personalpolitiskt program.Anställda kan gå i förtidspension, om de uppnått en viss ålder, och man kan fåomställningslån under vissa villkor. Det är för att få bort arbetskraft frånstål- och gruvindustrin. Men det kanske allvarligaste, och det som härrör frånkonsortialavtalet, är den allmänna rationaliseringen. Man skall komma ner personalkostnad på av omsättningen. Det är denna allmänna rationaliseringsom nu drabbar Domnarvet och allra mest. Det godkänner tydligen utskottetoch, som jag förstår, sedermera . I vpk-motionen 1416, yrkande A, hemställs att riksdagenskall besluta anhålla att regeringen stoppar åtgärdsprogrammet. Programmetligger inte alls i linje med strukturplanen, och det ligger inte heller i linjemed det som uttalade med anledning av utredning. accepterar som sagt åtgärdsprogrammet. Utskottet anser attstrukturplanen och åtgärderna sammanfaller och låter det hela gå. När det gäller malmmetallurgin i Domnarvet, som är en deli detta åtgärdsprogram, har förhandlingarna strandat. När de strandade varbolagsstyrelsen snabb och fattade beslut om nedläggningen. Det finns här en reservationfrån den fackliga parten. Alltid när det här i fattas beslut är mannoga med att hänvisa till att fackföreningarna har varit med om beslutet, attparterna har kommit överens. Men i detta fall går det inte att göra en sådanhänvisning. Riksdag och regering är här inkonsekventa, likaså utskottet. Förstsäger man att förslag erbjuder möjligheter att förlängadriften när det gäller malmmetallurgin i Domnarvet och att man stöder detta.Facket kräver att nedbantningen i enlighet med åtgärdsprogrammet inte skallgenomföras, men det talar riksdag och regering ganska tyst om. Man tänkertydligen inte ens ge en reprimand utan är i detta fall ganska snälla motSSAB, trots att det man gängse hänvisar till, nämligen fackföreningen, i dettafall t. o. m. har strandat förhandlingarna. Tydligen lägger sig regeringen platt för ;s styrelse.Jag beklagar att även socialdemokraterna gör det. När det gäller malmmetallurgin i Domnarvet och gruvorna är industriminister agerande en stor bedrövelse. Jag menar att även socialdemokraterna är medskyldiga. Nr 145 handlar här i samma anda som påmånga andra håll, där människorna har den drabbats av det s. k. medbestämmandet. 14 mai1980 Åtminstone i och dessomgivningar kräver människorna att SSAB-chefen skall avgå. Han får klä skott för allt elände Mineralförsöri- " finns. Men personifierarinte , chefen för , ning m m industriminister och helaregeringens stålpolitik? ochregering som har fattat dessa beslut, som han genomför till punkt och prickaoch kanske litet till? För mig och mitt parti är personen helt ointressant. Vad som är intressant är att kravet pä hans avgångsom chef för i lika hög grad är riktat mot regering och riksdag. Det ärett underkännande av den politik och den medbestämmandelag som t, o, rn,facket har varit med om att stifta. Vi uppmanar : När du avgår,ta då med dig hela stålpolitiken och den regering som har beslutat om ! Det finns ett alternativ för ;s utveckling som vi harspecificerat i vår motion 1416, Det är att lägga om politiken, bygga påsamhällsekonomin, satsa på hög förädling och på ny teknik och forskning. Manskulle kunna låta de tre stora järnverken i , Domnarvet och Oxelösundbygga sin verksamhet på produktion som är integrerad från metallurgi tillfärdiga produkter. Då skulle man knyta även verkstadsindustrin till dessa treorter. Om man bygger pä dessa förutsättningar, fär även gruvindustrin iBergslagen en god grund att stå på. Om man även har målsättningen att sysselsättningen i dennabransch skall vara på samma nivå som när bildades, kommer också de nyaprocesserna in i bilden. Det mest intressanta av det som står i blickfånget förDomnarvets del är naturligtvis ett ELRED-verk. I en offensiv stålpolitik börman naturligtvis snabbt se till att ett sådant verk kommer till stånd i enprovanläggning. Med dagens metallurgisituation inom kan detta verk medfördel förläggas till Domnarvet. Sedan kan sädana anläggningar förläggas tillolika verk. Men då måste man bygga på en helt annan stålpolitik änden vi f. n.har. I den skall ju stålindustrin koncentreras till två enheter och kanske tillsist till endast en - så det gäller att handla . Om skall få denförädling som behövs, måste vi satsa på ELRED. Vpk kommer att stödja de socialdemokratiskareservationerna. Men jag blir litet tveksam till skrivningarna i dessa.Industriminister säger att staten har majoritet i , att detegentligen är staten sorn har hand om bolaget. Men det händer ju ingenfing. Detgäller därför att skapa en front, så att vi kan ändra stålpolitiken. Jag villdärför ställa en fråga till socialdemokraterna. Medför reservation 1 om enstatlig aktiemajoritet i någon ändring, om inte hela stålpolitiken ändras?Jag ställer mig ytterst frågande till om aktiemajoriteten kan kopplas till vadman bör göra, t. ex. att driva en offensiv stålpolitik. blir jag naturligtvis också när jag läser reservation 4 om medelstillskotttill läns utvecklingsfond. vara enrealpolitisk hållning att hänvisa till att den malmbaserade metallurgin 52 i Domnarvet skall läggas ned. Detär klart att man kanske får ta reda på det somförstörs, men jag tycker att man litet för lätt ger upp den framtida Nr 145 stålindustrin, när man bara hänvisar till att den malmbaserade metallurgini den Domnarvet är nedlagd och så skall förbli. Jag villockså ta upp reservation 5 om . Vi har föreslagit att man skallsatsa på förädling, men i reservationen kommer inte socialdemo-Mineralförsörj-kraterna med något som i sig har innehåll, utan det är det gamlasnömoset om ning, m. m. utredningar utan att det ställs några krav. Omreservationen skulle bifallas av , får vi nog i nästa dechargedebattåter uppleva att regeringen anklagas för att inte ha verkställt regeringensbeställningar. Eftersoni socialdemokraterna i reservationen inte uttrycker sigklart om vad de vill och vad de har för målsättning finns det risk för detta. Samma sak gäller för den framtida specialstålsindustrin.Industriminister hänvisar till att det är företagen sornskall göra någonting. Nog vore det bra för hela denna debatt, om det storasocialdernokiatiska partiet här kunde visa på vad de vill göra och hur de skallgöra detta i stället för att bara kräva utredningar. Stålverken måste byggas för det som skallske . Vi har visat att det behövs en decentraliserad lokaliseringav stålindustrin i stället för den centralisering som pågar. Vi måste satsapå en mycket större manufakturering av våra produkter som kopplas tillverkstadsindustrin. Produktionen skall ha en högre kvalitet och innehålla merspecialprodukter. finns risken för att satsningen görs på gängsestandardprodukter och industrin därmed snart slås ut. Handelspolitiken förframtiden är naturligtvis mycket väsentlig. Under hela denna debatt om har vi kunnat se detinternationella beroendet. Vi har också kunnat granska socialdemokratinshandlande i regeringsställning-de var bl. a. med om att tillsätta BjörnWahlström. Åven de fackliga centralorganisationerna har kanske varit med ochdrivit fram denna utveckling. Det kan vara intressant att dra sig till minnes vad ErikAxel skrev i Dalkarlarnes brev till . Jag skall bara citera några rader, som kan illustrera vad man till kan överföra från tiden . "Oss tryter sill, oss tryter salt, oss tryter korn och oxar, men tyske junkern överallt går gödd och dryg och koxar. Mång utländsk skälm och horkarl, som borde satts i bann, den har du gjort till storkarl och svenskens överman. Men dina egna drängar, som tjänat dig till blods, dem ger du hugg och slängar och griper deras gods, ."' Jag kan bara konstatera att förhållandet herre-tjänare är detsamma som . Nr 145 Jag yrkar bifall till samtligavpk-motioner i näringsutskottets betänkande Underdetta anförande övertog tredje vice talmannen ledningen av Mineralförsöri- kammarens förhandlingar. ning,m. BIRGITTAHAMBRAEUS (c): Som framgår av näringsutskottets betänkandenr 51 rekommenderar utskottet att följa regeringens förslag i budgetpropositionenatt 63 milj. kr. skall beviljas för fortsatt betalning av räntor ochamorteringar på statens skulder till samt att skallbeviljas ett lån på 300 milj. kr. Det skulle innebära att man fullföljde debeslut som fattades i samband med bildandet av . Inga reservationer haravlämnats i detta avseende. I detta betänkande behandlar näringsutskottet också ettstort antal motioner, där man pä olika och sinsemellan motsägande sätt villpåverka ;s utveckling. beslöt att begära en utvecklingsplanför , och ca ställdes till förfogande för olikaåtgärder i syfte att skapa nya arbetstillfällen i stället för dearbetstillfällen som försvann i och med strukturförändringarna. Det är viktigtatt påpeka att de pengar sorn härvidlag anslog inte automatiskt gårtill för verkställande. En sådan fjärrdirigering skulle vara klumpig ochomöjlig ur alla synpunkter. - det gäller såväl styrelsen ochföretagsledningen som de anställda där - måste självt fatta beslut och taansvar för besluten inom de ramar som görs upp av riksdag och regering. Det blir inga goda resultat om man tvingas genomföraåtgärder som man inte själv tror på. Men oppositionen - vpk ochsocialdemokraterna - vill tydligen fjärrdirigera och styra direkt från det härhuset. De gigantiska och sammanhållna planer för hela gruv- och stålbranschensom man förordar skulle verkligen låsa människors handlande på ett destruktivtsätt. Genomgående bemöter därför utskottsmajoriteten, dvs.regeringspartierna, motionsförslagen genom att hänvisa till att delvis isamarbete med övriga företag inom branschen håller på att utveckla en plan, somregeringen kommer att kommentera och komplettera i en proposition. Avden miljard som ställt till förfogande för vissa investeringar harhitfills bara 21,3 milj. kr. Dessa pengar är avsedda förStråssa och . Den utvecklingsplan som regeringen alltså kommeratt lägga fram bör också visa på hur resterande medel på bästa sätt kananvändas, så att man därmed kan leva upp till intentioner. Somindustriministern ånyo påpekat är en grundförutsättning för statensrelationer till att de stålverk som inte lyder under det till stor delstatligt understödda inte skadas av företagets åtgärder. Råvaruförsörjningen hotar att bli ett problem. En stordel av den 54 mellansvenska malmmetallurginhåller på att läggas ned, och allt fler stålverk förlitarsig i stället på skrotet. Industriministern gav en redovisning för Nr145 hur de nyametoder som man går in för i sin tur kommer att medföra att den skrotfalletblir mindre och att konkurrensen om skrotet kan bli synnerligen När efterfrågan på stål i världen är liten kan man uppenbarligenimportera skrot billigt, som då räcker till. Men, somMineralförsörj-industriministern också påpekade, under en högkonjunktur ärrisken stor för nins, m. m. exportförbud när det gäller skrot. Priserna går dåupp, och det blir mycket riskabelt att bygga en stor del av stålframställningenpå skrot. Industriministern har, tycker jag, kraftfullt markerat hurregeringen ser på detta. Man måste se till att frågan löses, så att interåvaran blir en knapp resurs i vårt järnrika land. Det skulle vara ett hån motvåra traditioner. I det här avseendet är det extra känsligt förMellansveriges del. Domnarvet har nämligen i tänkts som ettcentrum för den skrotbaserade metallurgin inom . Det är därför oerhörtviktigt att man följer de beslut som fattade i samband med , så att - i det här fallet Domnarvet - inte konkurrerar ut demellansvenska handelsstålsföretagen på marknaden. Utskottet har tittat mycket noga på detta och uttalat attregeringen när det gäller skrotförsörjningen bör tillkalla en utredning -självfallet då i samarbete med berörda företag. Man säger också att hithörandefrågor har ett samband med utvecklingsplanen för och för de alternativaråjärnsmetoder som håller på att utvecklas och utvärderas. De nya processerna det gäller är ELRED, INRED ochPiasmasmelt samt -skulle jag vilja tillägga, även om vi inte tagit upp det idet här sammanhanget utan då vi behandlade frågan - den intressantametod som utarbetas vid tekniska högskolan här i . Genom denna metodkan man förutom stål också få fram den högvärdiga gasen metanol. är det angeläget att dessa processer, som f. n. är under utarbetandei , snabbt utvärderas och att regeringen verkligen kraftfullt ingriperför att se till att de medel som kommer att behövas för en sådan hårvidareutveckling vid försöksanläggningarna ställs till förfogande. Utskottetframhåller vidare att utvärderingen av dessa metoder bör ske i snabb takt ochatt statliga insatser av betydande storleksordning kan visa sig motiverade.Man kan alltså tala om ett halvt löfte att de pengar som behövs härvidlag ocksåskall ställas till förfogande. Metoderna är viktiga för framtiden. Tack vare dessa kannumera stålframställningen vara lönsam även utan den storskaliga tekniken. Förett litet land som med begränsade kapitalresurser-om man jämför medvåra stora konkurrentländer- är det naturligtvis oerhört väsentligt att sådanametoder utarbetas som gör det möjligt att framställa stålet i mindre skala. Vidare får vi en mycket mer optimal användning av energin.Man kan ' alltså bättre ta vara på energin, så att det inte blir så mycket spillenergisom med de mycket gamla metoder som tillämpas i hela världen - masugnsme toderna osv. Det är alltså väldigt viktigt för att dessa metoder färallt stöd och att vi vid valet av metod inte är för snåla utan utvecklar kanske inte 55 Nr 145 bara en utan flera av metoderna. den följer utskottets förslag, förordar den en mycket positiv 14 maj1980 inställning till och en snabbutvärdering av dessa metoder. skrotförsörjningen och de nämnda metoderna, konkurrensen mellan Mineralförsöri- '-"-1' ' andra handelsstålsföretagen men också specialstålverkenkommer när ning m.m. gäller råvaruförsörjningen i vårtland att genom regeringens försorg då finnas medi den utvecklingsplan som skall läggas fram . hopp omatt frågan skall få en bra lösning också när det gäller Jag yrkarbifall till utskottets hemställan i näringsutskottets betänkande nr 51 på samtligapunkter, (vpk) rephk; I industriministerns frånvaro får välBirgitta försvara industriministerns fögderi. Hon säger att vi villha ramar för att fjärrdirigera stålindustrin. Men jag undrar vem det är som harfjärrdirigerat stålindustrin . En analys av den ekonomiskasituationen i vårt land ger vid handen att det är sex eller kanske sju familjersom fjärrdirigerar och åstadkommer de förhållanden som vi har - och kanske deförhållanden som mötte , när hon troddeatt hon skulle kunna rädda malmmetallurgin vid Domnarvet. avlämnadehon själv en reservation, i vilken hon förordade att malmmetallurgin skulle fåfinnas kvar. Det finns krafter bland parterna i konsortialavtalet som säger att man inte ens skall acceptera erbjudande om enförlängning av driften . Sådan fjärrdirigering måste det bli ett slutpå. De folkvalda i skall väl kunna lägga fram förslag till ramar förvår näringspolitik. Det är väl ett ganska rimligt krav-om man nu får ställanågra krav på demokratin. Men då talar om fjärrdirigering -helt i överensstämmelse med industriminister filosofi. Förhållandena är när det gäller skrottillgången desamma.Vem iir det sorn fjärrdirigerar skrottillgången ? Ja, inte är det dearbetande eller de som drabbas av konsekvenserna av skrotutvecklingen. Medberått mod satsar på skrot i stället för att ta vara på malmen. Det finnsalltså ingen samlad plan, utan ledning kan orndirigerii verksamheten, såatt man i större utsträckning går över till skrot trots att man skulle kunniisatsa på malmen. skall vi tydligen vänta på en utvecklingsplan fränSSAB, Och vad jag förstår skall ledning, som har att fullfölja konsortialiivtalet på lönsamhetens och affärsmässighetens grunder, fastställa denna utvecklings plan - med ett avgörande inflytande från och , Sedan skall industriministern förelägga den planen så att vi får titta på den och kanske motionera med anledning av den. om vi inte år överens. Men sedan säger då utskottets majoritet; Enligt gällande bolagsordning är det företaget som bestämmer. Och så får vi sitta diir med 56 skeden i vacker hand. Vad är detta för något, ? Vad är det davärt att kämpa Nr 145 för malmmetallurgins bevarande, t, ex, i Domnarvet -som vi ändå gjort Onsdiigen den tillsammans? Hur skall vi fä ett ELRED-verktill Domnarvet om vi inte i |4 milj 1980 riksdagenkan fastställa några planer? KARL-GUSTAFMATHSSON (s): ning, m. m. betänkanden 50 och 51 är avnaturliga skäl av största intresse för oss som bor och lever i någon av våragruv- eller stålorter. Men utvecklingen inom stålindustrin är givetvis inte enfråga som berör bara företagen och de anställda inom branschen. Stålindustrins betydelse för hela den svenska ekonomin göratt utvecklingen inom branschen i allra högsta grad är en angelägen fråga förhela samhället. Stålindustrins strukturfrågor är alltför stora för attföretagen skall klara dem själva. Jag ser det därför som mycket allvarligt attnäringsutskottets majoritet framhärdar i sin tro på att lösningen ligger i desjälvläkande krafterna - sedan man kryddat med planlösa bidrag från denborgerliga regeringen. Skall svensk stålindustri fortsätta attutvecklas i vårt land och därmed fortsätta att utgöra en viktig faktor i vårnations försörjning? Eller skall det mer och mer bli på det viset att svenskstålindustri krymper ihop och vårt land övergår till att importera allt detstål som vi behöver - trots våra egna naturtillgångar och trots våra tillgångari det stora kunnande som de anställda inom stålindustrin representerar. Naturligtvis får inte det ske. Men utvecklingen hittillsinger oro, I mitt hemlän, lan, där stålindustrin inom ett stortantal orter och kommuner har avgörande betydelse för sysselsättningen, har1970-talet bjudit på betydande problem för stålindustrin. Sammantaget harsysselsättningen inom stålindustrin minskat med drygt I 000 personer, I förrgår informerades de anställda inom omiitt företaget ämnar ta upp MBL-förhandlingar kring ett förslag om en kraftignedbantning av kolstålsverksainheten, innebärande att 250sysselsättningstillfiillen försvinner under det närmaste året, därav 135arbetsplatser i och de övriga 115 i . Jag tiir för givet attregeringen har informeriits om Fagersta AB:s planer på en nedskärning avkolstålsverksiimheten. Diirför vill jag fråga: Vilka åtgärder är regeringenberedd att vidta för att nu undvika ytterligare bortfall av arbetstillfällen? Inom Fagerstaregionen ligger också Spännarhyttan. om varsöde vi hade en interpellationsdebatt här i kammaren . I saniniiiregion ligger också med Bäckegruvan. Vad blir det kvar inom Fagerstaregionen om den härutvecklingen skall tillåtas fortsätta? De tre kommunerna inom Fagerstaregionen har genomstrukturomvandlingen inom gruv- och stålindustrin drabbats mycket hårt. Derassårbarhet är stor, och ytterligare nedskärningar kommer att fä mycket svårakonsekvenser. I densocialdemokratiska reservationen 7, som är fogad till utskottsbetän- - Nr 145 kände 51, understryks bl. a.nödvändigheten av att specialstålsindustrins Onsdiigen den långsiktiga strukturproblem får en samlad lösning. Jag ber att få yrkabifall 14 niiii 1980 *'" '' reservationen. Jag vill sedan också helt kort beröra ännu en fråga som närmare bör Det gäller frågan om vi ifortsättningen har råd att avvara den ning, m.rn. malmbaserade råvaran till vårastålverk. även om det verkar som ornföretagsägarintressena satsar helt på den skrotbaserade råvaran så måste viställa oss frågan; Är det i förlängningen en samhällsekonomiskt klok åtgärd?Bör vi inte se upp , så att inte den malmbaserade råvaran försvagas ochkanske helt försvinner? Även orn det verkar som om en ny teknik flnns bakomhörnet så bör man nog tänka sig för , för vi vet vad vi har. När det gäller den malmbaserade råvaran kan jag i dagkonstatera att även utskottet allvarligt tar upp det spörsmålet. Utskottethänvisar i dagens betänkande till det brev från några företagsledare som ivissa stycken föredrogs här i kammaren vid interpellationsdebatten den 18april. Utskottet berör Spännarhyttan på ett positivt sätt. somfaktiskt för mig inger en förhoppning om att vi kan räkna med fastare handgreppfrån regeringens sida för att medverka till en positiv lösning. Som ett led idetta måste den arbetsgrupp ses som verkar under ledning av . Världsrnarknadsläget på skrotsidan börverka som en uppväckande medicin för berörda parter. När man tar del av utskottets betänkande ochde socialdemokratiska reservationer som återfinns där sä ter det sig naturligtatt åtminstone de borgerliga ledamöterna från stalortslänen ställer upp för desocialdemokratiska reservationerna, till vilka jag yrkar bifall. I näringsutskottets betänkanden /80:50och 51 finns behandlade tre motioner. 713 och 973, som några partikamratertillsammans med mig avgivit. De här motionerna har en gemensam nämnare: de andas rädslaför utvecklingen inom basindustrierna i Bergslagen, nämligen gruvorna ochstålverken. Det är en rädsla för den ovilja och det oförständ som präglar handläggningenav den här typen av ärenden. I motion 713 beskrivs hur järnmalmsgruvorna avvecklasundan för undan. Antalet sysselsatta inom näringen minskas som en följd därav.I stålverk efter stålverk avvecklas den malmbaserade metallurgin och enövergång sker till skrotbaserad metallurgi, med alla de risker som det innebärbåde i fråga om tillgången på skrot och när det gäller priset på samma vara. En betydiinde brist på skrot befiiriir t. o. in.industriministern, enligt vad han sade här . Han sade vidare att briinschen skall ha ett kollektivt ansvar, men att varken industriministern eller utskottsmajori teten bör lita för mycket på branschen. sade i talarstolen att hon ansåg detta vara en kraftig markering från industriminis- 58 terns sida. Jag har nog en annan känsla för nyanser än vad Hambraeustycks ha i det här fallet. I Bergslagen finns också ett stort kunnande i fråga omtillverkning av den maskiner och utrustning till gruvor och stålverk, ett kunnande som är på [väg att "städas bort'". Det sagda är i yttersta korthet bakgrunden till kravet päen omedelbar Mineralförsörj-översyn och redovisning av möjligheterna till stödjande åtgärder för ning, m. m. gruvhanteringens framtidautveckling, varvid särskild hänsyn skall tas till situationen vid gruvfälten iMellansverige. Utskottsmajoriteten säger sig fästa stor vikt vid attproblemen för den mellansvenska gruvindustrin, särskilt järnniiilmsgruvornii.kiin fä en snabb lösning. Ändå är man inte beredd att uppniiuiii regeringen attlägga fram försliig till åtgärder! Motion 711 berör de åtgärder som vi anser behövliga efterdet att har lett till resultat. Riksdagenfattade ju ett beslut på underlag av proposition 1978/79:126 ochnäringsutskottets betänkande 1978/79:43. I propositionen hade man tagit visshänsyn till generaldirektör utredning, där denne bl. a.anförde att den gällande strukturplanen skulle få mycket allvarligakonsekvenser, särskilt för gruvnäringen inom området. Det gäller alltsåLudvika kommun. föreslog ett lån till attutbetalas i fem delar med början 1979.1 propositionen, som jag nämnt,delade departementschefen den av framförda uppfattningen att särskildamedel borde utgå för att stärka näringslivet inom området.