prot · G30975 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:75 Förhandlingarna leddestill en början av förste vice talmannen, § 1 Justerades protokolletför den 23 innevarande månad, §2 Meddelande om interpellationssvar 1979/80:117om förverkligande av SIA-skolan Jag har att meddela att jag på grund av resor inte är i fillfälle attinom föreskriven tid besvara interpellationen av omförverkligande av SIA-skolan, Jag avser att besvara interpellafionen den 11februari. Omanställningsformerna för elever i inbyggd gymnasieutbildning §3 Om anställningsformerna för elever i inbyggd gymnasieutbildning Statsrådet erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1979/80:261, ochanförde: har frågat mig omregeringen är beredd att ta inifiativ som syftar fill att anställningsformernaför elever i inbyggd utbildning klarläggs. Fråganom elevernas anställningsform vid genomgång av inbyggd utbildning igymnasieskolan regleras f, n, genom avtal mellan arbetsmarknadens parter. Bl,a, har tecknat sådana avtal med sinamotparter. Inom vissa branscher saknas däremot sådana avtal. Jagvill erinra om att regeringen i budgetproposifionen för /81föreslagit åtgärder i syfte att bättre kunna utnyttja de samladeutbildningsresurserna i skola och företag. Därigenom bör fler elever kunna fåen breddad utbildning och erfarenhet från arbetslivet redan under utbildningstiden.Eleverna får viss fid av sin utbildning förlagd till företag eller insfitutionoch förlagd till skolans lokaler. För att ge eleven fillräcklig breddi utbildningen kan flera företag behöva utnyttjas. Förslaget innehåller vidarebl, a, väsenfligt ökade krav på den företagsföriagda utbildningen i samband medatt statsbidraget höjs. förstärks skolans resurser för tillsyn ochuppföljning. Jag vill med detta stryka under att verksamheten i såväl skola somföretag ingår i en utbildning. De föreslagna förändringarna kan föranleda attträffade överenskommelser omprövas eller innebära Om oinprövning av biståndet till förändrade förutsättningar när eventuella nya avtal skallslutas. Jag vill även erinra om an den av regeringen i oktober1977 tillkallade anställningsskyddskommittén (A 1977:01) bl, a, arbetar medfrågor rörande provanställning, praktikarbete och liknande anställningsformer. Inom pågår f, n, ett arbete tillsammansmed arbetsmarknadens parter för att utveckla nya former för gymnasialutbildning förlagd lill företag och andra arbetsplatser. Frågan om elevernasarbetsrättsliga ställning torde även i det sammanhangetkomma upp till behandling. Regeringen, som i likhet med frågeställaren finner att detär angeläget att elevernas arbetsrättsliga ställning under utbildningstidenklarläggs, har således uppmärksamheten riktad på problemet. Jag ber att få tacka statsrådet för svaret. Anledningen till att jag har ställt denna fråga är dettillstånd som f, n, råder i , Där har man inte kunnat sluta avtal påett tillfredsställande sätt, utan man har för /80 ett tillfälligtavtal. Och fr, o, m, /81 råder ett avtalslöst förhållande, I nuvarande akuta läge finns det 93 elever i årskurs 1,Antalet utbildningsplatser vid skolan är 80, Slutsatsen blir att 13 elever, omde inte kan genomgå inbyggd utbildning, antingen får hänvisas tillvakansplatser i andra kommuner eller också blir permitterade. Detta ärnaturligtvis ett mycket ofillfredsställande förhållande. Det är ju samhälletsom skall garantera dessa ungdomar utbildning och utbildningsplatser. Det svar jag fått av är för all del ganskafylligt, på så sätt att hon där redogör för allt som föreslås ibudgetpropositionen och för de kommittéer som sitter och utreder. Men det ärju inte ett konkret svar på frågan: Vad skall hända i och på mångaandra platser om man inte på ett tillfredsställande sätt kan lösadessa problem som branschföretagen och de fackliga organisationerna har? Därförber jag att få ställa frågan ytterligare en gång till ; Hur tänkerBritt Mogård agera när det gäller just detta problem? Jag anser mig ha givit ett konkret svar,nämligen att vi nu arbetar med en lösning på problemet. Överläggningen var härmed avslutad. § 4 Om omprövning av biståndet till Utrikesministern erhöll ordet för att besvaraWiggo Komstedts (m) anmälda fråga, 1979/80:273, och anförde; Frutalman! har frågat mig om det inte är motiverat att ompröva vårt bistånd till , Motivet skulle varauppgivna övergrepp mot människor som försökt fly i bålar. De uppgifter nämner har inte kunnatbekräftas. Den har dock med skärpa vänt sig både mot denpolitik i som leder fill att människor i hundratusental flyr sitthemland och mot den vietnamesiska interventionen i , Denna vår uppfattning har självfallet också redovisatsdirekt för den vietnamesiska regeringen. Bedömningen av det svenska biståndssamarbetet med Vietnamliksom med andra nationer måste emellertid i första hand ske ufifrån andrautgångspunkter. Denna bedömning har lett regeringen fill slutsatsen attbiståndssamarbetet skall fullföljas. I årets budgetproposition har regeringen föreslagit enmindre minskning av biståndet till i samband med att investeringarna iBai nu successivt minskar. Något ställningstagande till biståndetsomfattning under påföljande budgetår har inte skett. Om omprövning av biståndet till har varit föremål fördiskussion här i . Anledningen harnästan alltid varit densamma: biståndet till har ifrågasatts.Anledningen till att man ifrågasätter biståndet är olika former av angreppskrigmot andra länder och övergrepp mot oliktänkande i . Det råder inget tvivel om att svenska folketsbiståndsbenägenhet är väldigt låg. Och den blir inte högre och bättre genom derapporter som talar om på vilket sätt exempelvis fortsätterangreppskrigen och fortsätter förföljelsen av sina landsmän. Våra biståndspengar till skall gå fill skolor,sjukhus och industriuppbyggnad. Men vilken garanti har utrikesministern för attdessa öronmärkta pengar verkligen kommer fram till de tilltänkta projekten?Vilken kontroll har på hjälparbetet? Korruptionen är mycket utbredd iVietnam, och det finns all anledning att vara observant och ifrågasätta om vianvänder den rätta kanalen. finns det uppgifter frän , som är anledningen tillmin fråga och som på ett skrämmande sätt beskriver hur vietnamesiska patrullbåtarbara skjuter i sank flyktingbåtar och skjuter ihjäl dem som överlever och intedrunknar. Man frågar sig naturligtvis återigen: Är detta en nation som ärberättigad till svenskt bistånd? säger utrikesministern i sitt svar att uppgifterna intehar kunnat bekräftas. Jag skulle vilja råda utrikesministern att ta kontakt medden norska regeringen. Rapporterna kommer från och från norskabiståndsarbetare. Visserligen har rapporten hemligstämplats i , men inomramen för det nordiska samarbetet kanske utrikesministern av sin norske kollegakan få ytterligare information om vad som har hänt. Hur vill utrikesministern kommentera uppgiften om alt delligger ett 50-tal trålare i Haiphongs hamn som inte används för fiske utan somnu är Omomprövning av biståndet till bestyckadeoch används bl, a, för att jaga patrullbåtar? Jagvill än en gång fråga; Tänker inte utrikesministern ta initiativ till att densvenska regeringen verkligen omprövar sitt bistånd, i likhet med de tongångarsom framförs i ? Det är riktigt som säger, att biståndet till Vietnamalltid har ifrågasatts, även innan de motiv fanns som nuåberopar, dvs, den vietnamesiska utrikespolitiken. Vietnamär ett av jordens fattigaste länder, och har länge och under bredpolitisk enighet ansett sig böra vara med och ge bistånd till . Dennuvarande regeringen har prövat frågan och kommit fram till slutsatsenatt biståndssamarbetet skall fullföljas. förbehåller vi osssjälvfallet rätten att kritisera den vietnamesiska utrikespolitiken. Vi förbehålleross också rätten att kritisera den vietnamesiska inrikespolitiken i denutsträckning som vi menar att fundamentala mänskliga rättigheter interespekteras. Men vi måste fortsätta att göra en distinktion mellanutrikespolitik och biståndspolitik. Gör vi inte det blir det kanske omöjligtatt i längden bedriva biståndssamarbete med något land, eftersom utrikespolitiskaförändringar kan ske ganska snabbt, medan biståndssamarbetet måste varalångsiktigt. Vadgäller frågan om garantier för vad pengarna används till vill jag påstå att vihar lika goda garanfier för hur biståndspengar fill används som när detgäller övriga biståndsländer. För dem är dessa garantier också goda. Vi har enmycket intensiv uppföljning av biståndsgivningen till alla länder. Utrikesministerngör en mycket konstig koppling genom att åberopa att är ett av världensfattigaste länder. Men vad är det som egentligen berättigar ett av världensfattigaste länder till att angripa grannländer som inte på något sätt har hotatVietnams säkerhet? Eller vad är det som, om landet är fattigt, berättigar tillatt förfölja oliktänkande med andra politiska uppfattningar än den somterrorregimen i har? Debatteni går handlade väldigt mycket om risken för kärnvapenspridning i världen, ochvi i vårt land skall på alla sätt bidra till att detta inte sker. Vi skall t,o. m. ompröva på vilket sätt vi skall bedriva energipolitik bara för att interiskera detta. Men vi struntar tydligen ändå i på vilket sätt krigföringen sker ute i världen, t, ex, mellan och . Där finns intesamma oro, utan där är vi med och t. o. m. hjälper till, vägar jag påstå. Kampucheasflyktingar får hjälp från , och det med all rätt. Dessa människorär på flykt undan den terrorregim i som har ockuperat deras land. Mensamtidigt fortsätter vi att lämna bistånd till så att dessaangreppskrig kan fortsätta, och jag har mycket svårt att se någon konsekvens idet handlande som vi bedriver. Vi borde kunna tala om att ett villkor föratt ge bistånd är att landet i fråga inte anser sig ha råd attanfalla ett annat land. Del borde vara ett av de grundläggande kraven, och dethjälper naturligtvis inte, som utrikesminislern påpekar, att lala om all viogillar det här landets agerande. Vi måste i annan handling visa vad viverkligen tycker. Först vill jag svara på frågan i det förstainlägget av , om vi inte borde ta kontakt med den norskaregeringen för an få bekräftat om uppgifterna är riktiga eller inte. Det ärsjälvfallet precis det vi har gjort, och det är efter att ha gjort det som visvarat sä här , nämligen att vi inte kan få uppgifterna bekräftade. Vad gäller den andra frågan som ställer -om vad som berättigar fattiga länder att invadera grannländer eller att integarantera sina medborgare mänskliga fri- och rättigheter - är svaret attingenting berättigar länder att föra en sådan ut- och inrikespolitik. Det ärockså det som är skälet till att vi med en sådan skärpa har kritiserat Vietnami båda dessa avseenden, men biståndssamarbetet måste bedömas utifrån andrautgångspunkter. Detta är regeringens hållning. Sedan är det, fru talman, alldeles självklart - och dettahar också framhållits för den vietnamesiska regeringen - att den politik som f.n, bedrivs i i längden kan komma att allvarligt skada biståndsviljan iSverige och få konsekvenser för våra möjligheter att över huvud taget lämnabistånd. Detta är också viktigt att säga både här i kammaren och till denvietnamesiska regeringen. Om omprövning av biståndet till Att inte har kunnat bekräfta uppgifternaberor naturligtvis delvis på den känsliga situation som råder i efter denrapport som lämnats av de norska biståndsarbetarna och som har hemligstämplatsav den norska regeringen. Det här tyder på att saken är allvarligare än mantidigare bedömt. Sedan vill jag fråga: Utifrån vilka utgångspunkter måsteman bedöma hjälpverksamheten med tanke på vad som sker i ett land? Jag berördetidigare frågan om man kan kontrollera en öronmärkning av pengar. Kan man göradetta kan man vända på det hela och säga, all om ett land anser sig ha råd attangripa ett annat land, borde väl landet i fråga i så fall ha bättre råd attsjälvt sköta den nödvändiga industriella utbyggnaden och uppförandet avsjukhus, skolor m. m. Det är naturligtvis den totala summan pengar, oavsettvarifrån de kommer och vart de går, som är det intressanta i sammanhanget. Vivet ju inte om pengarna i stället går till krigföring - till att mördamänniskorna i , bygger en pappers- ochpappersmassefabrik i Vretnam-Bai , Dessutom medverkar vi iuppförandet av två sjukhus. Enligt vår mening bör insatserna fullföljas, eftersomdet kommer den 31 jiinuari 1980 Om förbättring av möjligheterna att erhålla investeringsbidrag fattigamänniskor i till del. Det vore en mycket oklok politik om regeringen följdeWiggo Komstedts förslag att , efter de stora insatser som redan har gjorts,avbryta samarbetet. F. ö. kan jag konstatera - som jag gjordetidigare - all när det gäller åtskilliga av våra samarbelslånderpå biståndsområdet alltid kan hitta skäl för regeringen att avbrytasamarbetet. Det vore intressant om kunde uttala sigpositivt om vad gör för fattiga länder. Jag har även uttalat mig positivt och tillhör,herr utrikesminister, dem som försvarar vår biståndsverksamhet. Många gångerhar jag också pekat på hur man kan kanalisera medlen, exempelvis genom att gemissionsfolket mer pengar, eftersom dessa människor har bättre erfarenhet ändet statliga organ som distribuerar medlen. Men det kan vi diskutera vidett annat tillfälle. Utrikesministern sade att det vore oklokt, om regeringenföljde mitt råd. Låt mig säga att det vore mycket oklokt, om regeringenfortsätter på den inslagna vägen. Då kommer det svenska folket allrevoltera mot all form av biståndsverksamhet, och det skulle vara olyckligt förvärt anseende i världen. Överläggningen var härmed avslutad. § 5 Om förbättring av möjligheterna att erhålla investeringsbidrag Budgetministern ordet för alt besvara () anmälda fråga,1979/80:268, till industriministern, och anförde: har frågat industriministern omregeringen är beredd att ge inkomna dispensansökningar en positiv bedömning, såatt investeringsbidraget får avsedd effekt. Enligt riskerar annarsåtskilliga företag, som drabbats av leveransförseningar, att gå miste om detinvesteringsbidrag de räknat med. Arbetet inom regeringen är så fördelat attdet är jag som skall svara på frågan. För att stimulera näringslivets investeringar i maskineroch andra inventarier införde man regler ominvesteringsavdrag och investeringsbidrag (SFS 1975:1147, 1149), För attavdrag/bidrag skall kunna medges krävs att inventarierna har levererats filldet beställande företaget före utgången av , Regeringen kan dock, omsynnerliga skäl föreligger, genom dispens ge företaget rätt till avdrag/bidragäven om leveransen har skett . Med synnerliga skäl avsesenligt uttalanden i förarbetena att investeringen är av en betydandestorleksordning och att den kan beräknas få en väsentlig stimulanseffekt. Dethuvudsakliga syftet med lagstiftningen om investeringsavdrag och investeringsbidrag har varit att stimulera företagensinvesteringsverksamhet fram lill utgången av . Även vid dispensgivningenmåste givetvis detta konjunkturpolitiska syfte beaktas. För att en ansökanskall bifallas bör därför i princip fordras att dispensen utgör enförutsättning för att en investering, som påverkar sysselsättningen på önskvärtsätt, skall genomföras. Detta innebär i sin tur att dispens endast undantagsvisbör komma i fråga i de fall då det redan föreligger ett bindande avtal ominvesteringen när ansökan om dispens görs. Jag vill avslutningsvis framhålla för attregeringen har utnyttjat sin dispensbefogenhet mycket återhållsamt.Dispens på grund av leveransförsening har medgetts endast i några enstaka fall.Fråga har då varit om investeringar av betydande storleksordning och leveranseri . Enligt min mening saknas det anledning att ändradenna restriktiva praxis. Om förbättring av möjligheterna att erhåUa investeringsbidrag Jag ber att få tacka budgetministern för svaret. Anledningen till min fråga är att det uppstått en del oroinom vissa verkstadsföretag i min hembygd, där man producerar ganska avancerademaskiner. Man har där haft besvär med att få yrkeskunnigt folk, ochleveranserna har därför blivit försenade och inte kunnat ske före den 31december. Det har förekommit hot om annullering, eftersom de företag som harbeställt i vissa fall har kalkylerat med det här investeringsbidraget. Svaret kan tolkas negativt i vissa avseenden, men det sägsäven att om "synnerliga skäl" föreligger kan man ge dispens tillföretag. Om leverans sker skall det, sägs det, varainvesteringar av "betydande storleksordning". Det är ett relativtbegrepp. En order på ett par kan för ett stort företag inteanses särskilt betydande, men för ett relativt litet verkstadsföretag kan ensådan order ha stor betydelse. Jag hoppas att man gör en sådan bedömning att man tarhänsyn till inträffade händelser över vilka de levererande företagen inte harkunnat råda - även om det inte skulle röra sig om en order som inte är avbetydande storlek i jämförelse med storföretagens order. Man bör ta hänsyn tillstorleken hos de inblandade företagen och deras resp. omsättning när man gör dehår dispensbedömningarna. Vi vägersamman olika hänsyn vid bedömningen ide fall vi har beslutat om. Men jag vill poänglera att en utgångspunkt ändå är,såsom framgår av mitt svar, alt det skall vara leveranser som kunnat ske ibörjan av januari och inte relativt sent . Det uppkommer alltid problem när man skall sätta punkt fören lagstiftning. Avsikten med reglerna var ju att de skulle gälla fram tillutgången av 1979. Vi har alltså, i de fall där vi har medgett dispens, kunnatgöra det bara om detta datum har överskridits med . Överläggningen var härmed avslutad. Om det statliga stödet nll industriföretag § 6 Om det statliga stödet till industriföretag Industriministern ordet för att i ett sammanhang besvara dels () den 14januari anmälda fråga, 1979/ 80:260, dels () den 17 januarianmälda fråga, 1979/80:274, och anförde: har frågat mig om det inte är enövergripande skyldighet för företagsledningarna i statliga företag att rättasig efter de intentioner för företagandet som regering och riksdag anger, har frågat mig om det finns någon klartuttalad regionalpolitisk målsättning för företag som ingår i Statsföretagsgruppen. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. fråga är av stor principiell och praktiskbetydelse, eftersom den rör de grundläggande principerna för statligtföretagande. Vad ytterst önskar få belyst är statsmakternasmöjlighet att, generellt eller i ett enskilt fall, styra ett statsägtaktiebolags handlande. Jag vill därför inledningsvis slå fast att ettaktiebolag, oberoende av vem som äger det, är ett fristående rättssubjekt.Verksamheten regleras bl. a. av aktiebolagslagen vari anges t. ex. hur beslutskall fattas inom ett bolag. En stor del av lagens regler går ut på att skyddabolagets långivare och övriga fordringsägare. I ett aktiebolag finns tre beslutsorgan som är av intressei detta sammanhang, nämligen bolagsstämman, styrelsen och verkställande direktören.Kompetensfördelningen mellan dessa organ kan kortfattat beskrivas pä följandesätt. Bolagsstämman är det överordnade, i sista hand beslutande organet.Förvaltningen av bolagets angelägenheter ankommer på styrelsen ochverkställande direktören, varvid verkställande direktören svarar för denlöpande förvaltningen, medan ledningen och förvaltningen i övrigt tillkommerstyrelsen. Styrelseledamöternas och verkställande direktörens ställning somförvaltande organ medför att de har förpliktelser inte bara mot bolaget utanäven mot t. ex. borgenärer. Bestämmelser om bolagets verksamhet och verksamhetenssyfte kan tas in i bolagsordningen, förutsatt all bestämmelserna inle stridermot aktiebolagslagen eller annan författning. Bolagsordningens föreskrifter ärbindande för bolagets styrelse och andra företrädare för bolaget. Beslut omändring i bolagsordningen fattas av bolagsstämman. Aktieägarnas rätt att besluta i bolagets angelägenheter utövasvid bolagsstämman. Statens ägarinflytande gör sig sålunda normalt gällandegenom bolagsstämman genom bl. a, val av styrelse och möjlighet att ibolagsordningen ta in särskilda bestämmelser om exempelvis målsättning förbolagets verksamhet, m, m. Statsmakterna kan vidare förbehålla sig ett merlångtgående inflytande över ett aktiebolags verksamhet genom att i samband medbeslut om anslag uppställa villkor för användningen av lämnat kapitaltillskott.Vidare kan avtal ingås mellan staten och aktiebolaget. Med anledning av fråga vill jag framhålla attriksdagen i samband med bildandet av Statsföretag (prop. 1969:121, SU 1969:168,rskr 1969:381)bl, a, beslöt att godkänna vad i propositionen anförts om målsättningen förbolaget. Statsföretag har i enlighet med nämnda proposifion ett särskiltansvar att, inom ramen för sin övergripande målsättning, nämligen expansionunder lönsamhet, ta hänsyn till samhällsintresset vid val mellan olika produktions-och lokaliseringsalternativ. Därutöver gäller att statsmakterna kan ställaspeciella närings- och regionalpolitiska krav på Statsföretags verksamhet, Ipropositionen angavs vidare att Statsföretag skulle ha skyldighet att lämnaoffert rörande kostnaderna för fullgörande av sådana speciella uppgifter ifråga om sysselsättning, försvarsberedskap m. m, som staten begär att bolagetskall fullfölja, Jag tackar industriministern för svaret. Detmest intressanta i detta var den del där industriministern säger attstatsmakterna "kan vidare förbehålla sig ett mer långtgående inflytandeöver ett aktiebolags verksamhet genom att i samband med beslut om anslaguppställa villkor för användningen av lämnat kapitaltillskott". Det är just vad som skedde i det här fallet. Riksdag ochregering har ställt särskilda medel till förfogande dels för att utveckla ettalternativ till produktionen, dels för att hålla i gång fabrikerna iSkellefteå, och , så att de anställda skulle få en verkligchans. Flera landsting ställde också upp och ville stötta de anställda vid f,d, genom att lägga ut beställningar, och en del landsfing ändradet, o, m, upphandlingsförordningen för att kunna göra det i laglig ordning. Men då inträffade det märkliga att de förfrågningar somgick ut från bl, a, landstingen hamnade hos moderbolaget , och störredelen av orderna kom att produceras på andra ställen i landet, , somär utredare av möjligheterna för tekoindustrin i , f, d, AlgotsNord, har sagt att man har måst avbryta utvecklingsarbetet två gånger därföratt utomstående formgivare ansett att idéerna var deras. Formgivarna krävdeett avtal med Eiser innan de anställda i fick fortsätta medproduktionen. Tyvärr svarade aldrig Eiserledningen på förfrågan omformgivningen. a, 100 s, k, fryshusoveraller och tio modellertill en kraftverksoverall på sina galgar i och , Kunder, bådeinom- och utomlands, är intresserade av varorna, men så länge Eiser inte harutrett upphovsrätten till formgivningen kan ingenting göras. Ledningen för Eiser har ett flertal gånger ganska direktoch även indirekt sagt att tekoprodukfionen i skall upphöra. Dehar också handlat i den riktningen. Vid fabriken i finns det sedan entid ingen ledare för företaget. När man ringer dit visar det sig att det är ensömmerska som svarar och som på eget initiativ har ställt sig i företagsledandeställning. Tydligare kan moderföretaget inte visa sin brist på intresse. Dåliginformation och dålig kontakt med de anställda, konsekvent agerande tillnackdel för produktionen i och ren likgiltighet harpräglat Eisers ledning av fabrikerna vid f. d. . Utveckhngsfondenschef i , P. G. Hånell, har satt sig in i Om det statliga stödet till industriföretag Om det statliga städel till industriföretag förhållandenavid f. d. , och hans ord är följande: "Den politiska apparatenär överspelad av Eiser." Det är en förkrossande dom. Min frågeställning kvarstår just med tanke på vad jagciterade från industriministerns svar: Finns det några praktiska möjligheteratt med hänsyn till de särskilda villkoren för kapitaltillskottet till de f. d.anställda vid styra utvecklingen i företaget? Jag skall be att få tacka för svaret. Bakgrunden till min fråga är ju ASSI-ledningens förslagatt fr. o. m. övergå till s. k. treskift vid Lövholmensboardfabrik och planering av slutlig nedläggning av driften den 31 december1980. F. n. sysselsätts ungefär 160 personer.