prot · G30933 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:33 § 1 Justerades protokollet för den 13 innevarande månad. § 2 Riksdagsarbetet fram till juluppehållet Såvitt nu kan bedömaskommer kammarens sista arbelsplenum att hållas . Om så erfordras anordnas eltbordlägg- Våren1980 kommer att anordnas tre större debatter. Den allmänpolitiska debattentarsin början onsdagen den 30januari, finansdebalten onsdagen den 27 februarioch den utrikes- och handelspolitiska debatten . Desammanträdesfria veckorna kommer i enlighet med talmanskonferensensrekommendationer atl förläggas till och den 27 oklober-den 2november. §5 Föredrogs och hänvisades 1979/80:33 tillnäringsutskottel 1979/80:46 och 63 tilllagutskottet §6 Föredrogs och bifölls Inlerpellationsframställning 1979/80:71 § 7 Utbyggnaden avSölvbackaströmmarna Föredrogs civilutskottels betänkande 1979/80:5 medanledning av motioner rörande utbyggnaden av Sölvbackaströmmarna. Idetta betänkande behandlades motionerna 1978/79:2406av m. fi. (c) såvitt däri föreslagits alt uttaladesig mot utbyggnaden av Sölvbacka (yrkandet II.6.M) och 1978/79:2705av m. fl. (c, vpk, s, m), vari hemställts atl med ändringav gällande riktlinjer för den fysiska riksplaneringen uttalade atlSölvbackaströmmarna i t. v. undaniogs från vatlenkraflsutbyggnad. altriksdagen med anledning av motionerna 1978/79:2406 yrkandet II.6.M och 2705 somsin mening gav regeringen till känna vad utskoltet anfört om åtgärder för altnä en överenskommelse som innebar att Sölvbackaströmmarna inte byggdes ut. /.Kjell (), (), (), (),(), () och () somansett delsatt utskottets motivering i avsnittet 5.3 Förhandlingar (s. 11-12) bort utgå, delsatt utskottet bort hemställa atl skulle avslå motionerna 1978/79:2406yrkandet II.6.M och 2705, () och () somansell att utskottets motivering i avsnittet 5.2 Regeringens beslut m. m. (s.10-11) bort utgå. Kammarenskall efter den här debatten ta ställning till-i sak-om skall ellerinte skall begära atl regeringen förhandlar med om villkoren föratl bolaget skall avstå från sina rättigheter i Sölvbackaströmmarna. Kammarenskall också votera om en del av motiveringen i betänkandet - den del som berörregeringens handläggning och som kan ingå i motiven eller falla bort, hur denförsta omröstningen än utfaller. Jagskall försl la upp huvudfrågan - förhandlingar eller inte. Försl i all korthetnågol om den faktiska bakgrunden till ärendet, fakta som vi alla i utskoltethar varit ense om. början får vi notera alt regeringen i är har medgivit atttillstånd lämnas för att bygga och bibehålla Sölvbacka kraftstation m. m.Därmed har fått rättigheter som inte kan ta ifrån bolaget genom ett beslut.Vi har inte haft lagliga möjligheter att - ens om vi ville det - upphäva dettaregeringens beslut. deldom gör varken till eller fråni huvudfrågan. Domstolenhar bara haft att konstatera atl frågan om företagets lillätlighei var slutligtavgjord av regeringen. När utskottet har haft att behandla motionerna har vilill att börja med bara konstaterat ett faktum - varken uttalanden ellerändrade riktlinjer kan rubba bolagets rätt. Utskottet är också enigt om all manskall avstyrka de konkret formulerade molionsförsla-gen. Trotsdetta fanns det en opinion som ansåg och anser att kraftstationen inte borde fåbyggas. Den slåndpunklen innebär alliså i sak alt regeringen inte borde hagivit sitt medgivande. Den har också uttryckts sä, atl tidigare bordeha fatlat beslul som hindrat regeringen frän att ge medgivandet - sådanamöjligheter finns inom den fysiska riksplaneringens ram. Hur övertygad man änkan vara om att det inte är rikligt att bygga ul Sölvbacka, så slår dock sammafaktum kvar - medgivandet är redan lämnat. Alla är också eniga om all del intefinns någon appell mot regeringens beslut som sådant. Detdiskuterades då i allmänna termerom det var möjligt och lämpligt att statenskulle försöka lösa in bolagets rätt genom expropriation. Utanför utskottetdiskuterades t. o. m. en särskild lagstiftning. På den här punkten varemellertid utskottet också hell enigt om all beslut i den riktningen inteskulle övervägas. Kvar stod då en fråga: Skall på någol sätt försökafä till stånd en frivillig uppgörelse med kraftbolaget som innebär att bolagetavstår från sina rättigheter? Dengrundläggande frågan i en sådan situation är givetvis om man på sakliga grunderanser att ett medgivande inte borde ha lämnats. Det är naturiigt att manställer den frågan, även om man inte kan påverka del redan fattade beslutet.Utgångsläget var att ansett atl del i vart fall intefanns anledning atl hindra en utbyggnad med hänvisning lill övergripandebedömningar inom den fysiska riksplaneringen. 1 sak var de i utskottetrepresenterade partierna ense om detta. Del förhållandel atl socialdemokraternaville byta ut en del älvsträckor i redan exploaterade älvar mol ett stortingrepp i den orörda ändrar inte själva faktum. Med dennaförutsättning återstod bara att läta lillåtligheten prövas enligt vattenlagensregler. Den ståndpunkten argumenterade socialdemokraterna för , ochden stod kvar som i princip obestridd även vid riksdagsbeslutet . Riksdagenhar självfallet inte möjligheter att-och skall inte heller-göra en allsidigprövning av om det finns möjligheter all medge utbyggnad av en viss älvsträckaenligt vallenlagen. Elt sådant avgörande kräver en noggrann prövning av ettomfattande material och en argumentering för eller emot. roll är atlge normer genom vattenlagen och inte att gå in på tillämpningen av vattenlageni enskilda fall. Iutskottet kunde vi konstatera atl ansett att det ursprungligenavsedda företaget inte var tillåtligl enligt de grundläggande reglerna i vattenlagensandra kapitel. Vi kunde också konstatera alt inte heller regeringen ansett atldet modifierade förelagel var lillåtligl enligt dessa regler. Denna regeringensbedömning kan också förklara varför regeringen inte pä nytt begärde ettyttrande från beträffande det modifierade företaget. Dehär bedömningarna hade övertygat utskottet om att de som ville skyddaälvsträckan inte bara kämpade i egen sak - deras bedömningar itillåtlighets-frågan kunde också förenas med bedömningar enligt vattenlagen. Vihade därmed ytterligare skäl atl visa respekt för opinionsyttringar som komfram. Menkvar stod det faktum att regeringen medgett att tillstånd till utbyggnad skulleges. Medgivandel hade visserligen grundats på den dispensregel i 4 kap. 18 §vattenlagen som endast regeringen kan använda sig av. Beslulet var dockformellt oantastligt - regeringen hade gjort sina bedömningar med stöd avbeslutsmöjligheler som gett den i lagens form. Skulle man gå vidare iprövningen innebar det i sak - även om inte formellt - atl utanförden konstitutionella granskningens ram skulle pröva lämpligheten av regeringensbedömningar i ett enskilt fall. Detta skulle i sin tur vara ett principielltavsteg från värt beslutsystem, som i många fall kan sätta enrättighetsinnehavare i ett faktiskt tvångsläge. Vi anser därför atl det redanpå den grunden inte kan bli tal om förhandlingar med bolaget. Nukan man kanske säga atl idet här speciella fallet finns det inte anledning attsärskilt ömma för bolaget. Om regeringen kommer med mössan i hand för attförhandla kan bolaget självfallet utnyttja den situationen till sin fördel. Ärstaten så angelägen som del dä verkar all faen överenskommelse finns detju frånbolagets sida inte någon anledning alt pressa sina villkor. Villkoren förstaten kan alltså i en överenskommelse lätt bli sämre än i en skadeståndsprocess. Detjag nu har sagt leder in pä en fråga: Har man på majoriletssidan någon rimliguppfattning om på vilken nivå skadeståndskraven ligger? villig atl lätastaten och skattebetalarna betala hur mycket som helst bara man får ett stoppför företaget? Jag skulle gärna vilja ha elt svar pä de frågorna i den debattsom följer. Jag ulgår frän att utskottsmajorilelen har vägt kostnaderna försill förslag mol andra angelägna utgifter. Det är väl under alla förhållandenklart att det inte rör sig om småpengar. Jagär i del här sammanhanget frestad all ställa en annan fråga: Har man frånmajoritetens sida övervägt - om man nu har inställningen alt utbyggnadenmedför större skada än man trott - att i stället kompensera de närmast drabbadeytterligare? Man kan ju tänka sig atl kompensera invånarna i ,fiskeintressena eller kommunen. Kommunen har redan fått 2 milj. kr., som denkanske får belala tillbaka om inte staten lar ansvaret också för dessa pengar.Under alla förhållanden skulle även en sådan generös kompensation ligga på enrimligare och mer överkomlig nivå än om man skall hålla bolaget skadeslöst, ochdetta kanske med förhandlingsmarginaler. Inställer man arbetenauppkommerdet också skador. Vad säger de som vill ha arbete, både direkt påplatsen och i tillverkningsledel? Vissa kostnader har också lagts ned som blirsamhällsekonomiskt föriorade för alltid. Detkan naturligtvis vara så att majoriletssidan haft de nämnda tankarna men inteansett sig behöva länka dem lill slut. Det förhandlingsuppdrag man vill geregeringen ärju vagt formulerat och ger inte regeringen makt alt själv slutaett avtal. Regeringen måsle-om den vill tillstyrka en möjlig uppgörelse - kommatillbaka lill och få avtalet godkänt och medel anvisade. Jag kandärför inte komma ifrån misstanken att ulskotlsmajoriteten bara haft detkortsiktiga syftet att av taktiska skäl eller under trycket av lokala opinionerfå ett stopp på bygget . Och vad händer sedan? Jo - regeringen förhandlar medbolaget och kommer fram till den lägsta ersättningsnivå man kan. Regeringen fårdå lämna över frågan igen lill . Regeringen kan tillstyrka attriksdagen godkänner avtalet och begära att pengar anvisas. Den kan ocksåavstyrka och låta fatta beslul. I bägge fallen är det vid elt senareriksdagsbeslut som den verkliga frågan avgörs - då vet man vad del kostar.Därmed kommer jag tillbaka till min första fråga: Hur långt villutskottsmajoriteten gå? Tänker man bestämma sig först vid ett senare riksdagsbesluthar man kanske väckt en mängd förhoppningar, som antingen får köras över ellersom psykologiskt driver en riksdagsmajoritei lill ett så dyrt beslut som maninte skulle ha fattat om ställningstagandet hade gjorts . Frän densynpunkten lyckerjag all del är elt förfarande som inte är värdigt . Påde här skälen har jag och medreservanterna i utskoltet kommil till slutsatsenatt vi inte bör ge regeringen ett förhandlingsuppdrag. Utskottethar vid sin genomgång av ärendet och regeringens beslut också fått anledningalt beröra en del mer allmänna synpunkier på beslutsordningen i fråga omvattenkraften. Huvudpunkten i det som sägs är ett konstaterande av ett faktumsom egentligen borde vara en självklarhet. Det är ju självfallet så att fråganom hur myckel vattenkraft vi kan få ut i allt väsentligt beror påvilka förutsättningar vi går ut ifrån - vad vi tillåter hell enkell. Det finnsrent tekniska begränsningar i ulnyltjandel. Det finns också ekonomiskabegränsningar - del är inte lönsamt . Vi har vattenlagens begränsningarav tillåtligheten. Vi har slutligen begränsningar genom allmännaplaneringsbedömningar, där en översiktlig grund lagts genom riksdagsbeslut omriktlinjer. Inom den ramen finns det en viss mängd energi atl utvinna. Denmängden blir inte större av ell önskemål om att fä ul mer. Vill man ha ut mersä måste man ändra pä förutsättningarna: ändra vattenlagen, ändraplaneringsriktlinjerna eller ge statsbidrag till de ekonomiskt inte lönsammaprojekten. Det är i samtliga fall politiska bedömningar som skallgöra. Utskottet - bortsett frän folkpartisterna som lojalt försvarar varjehandlande från folkpartiregeringens sida - påpekar med skärpa att mannaturligtvis inte får tänja pä vallenlagen för all få ekvalionen att gå ihop.Vi påpekar också del som ser ut som en tanke - nämligen alt liknande resonemangom att tänja på vattenlagen ulan lagändringar förekommer ifolkpartiregeringens energiproposition. Vi återkommer till detta i ell senaresammanhang, när FRP-arbetel i dess helhet redovisas. Jag yrkar bifall lill reservationen 1 vid civilutskottels betänkande nr5 och till utskottets hemställan i övriga delar. ROLFDAHLBERG (m): 1972 ansökte om tillstånd all bygga utSölvbackaströmmarna. angav 1974 atl hinder förelåg enligt 2kap. 3§ vattenlagen för denna utbyggnad. Bolaget redovisade 1976 en modifieradform av utbyggnaden, vilken senare har legat till grund för både ochregeringens beslut i ärendet. Häri behandlade vi propositionen 1977/78:57 omriktlinjer för den fysiska riksplaneringen för vattendrag i norra ochNorrland. I den behandlades också Sölvbacka. beslöt alt ta denställningen när det gällde Sölvbacka atl förelagel ej föll inom område därallmänna planeringssynpunkler skulle ulgöra hinder för lillsländ. Regeringenhade alltså all pröva frågan. Vi skall se vilka lagar som reglerar detta. Iregeringsformen, 1 kap. 4 §, slås fast att stiftar lag och granskarrikets styrelse och förvaltning samt au regeringen - enligt denna lags 1 kap. 6§ - styr riket och är ansvarig inför . Riksdagenhar i vederbörlig ordning stiftat vattenlagen, en lag som skall tillämpas avregering och domstolar och vilken myndigheier och enskilda har all rätta sigefter. Folkpartiregeringenhar i fallet Sölvbacka tillämpat vattenlagen och meddelat beslut iår om alt ulbyggnad fick komma till stånd. I beslutet har del också uppställtssärskilda villkor för utbyggnaden. Därmed borde frågan ha varil ulagerad. Nuväcktes emellertid, som vi alla vet, två motioner här i medhemställan om att Sölvbackaströmmarna inte skulle byggas ul samt atl de t. v.skulle undantas från vatlenkraflsutbyggnad. Därvid bör vi notera att dessa bådamotioner väcktes efter , dvs. Sakfråganvar alltså avgjord av regeringen. Delta borde naturligtvisutskoltet ha nöjt sig med atl konstatera med del tillägg som görs i avsnittet5.2 beträffande vilket redogjort för utskotlsmajori-letens syn.Men jag vill understryka vad sade i sammanhanget, nämligendetta att del inte påverkar vårt ställningstagande när det gäller frågansslutgiltiga avgörande. Somaliavet haren majoritet i utskoUel, beslående av sju socialdemokrater och encenterpartist, föreslagit att ge regeringen till känna att regeringenskall förhandla med i syfte att nå en överenskommelse om atlbolaget avstår från sin rätt att bygga ul Sölvbacka. Majoriteteni utskottet betraktar della själv - enligt ulskotlsbetänkandel -sorn enextraordinär åtgärd i detta undantagsfall. Och visst kan vi vara överens om attdel här är någonting hell unikt. Med vad man skulle kunna kalla elt konstgrepplyckas majoriteten i civilulskottet all med anledning av motionsyrkandena fåell tillkännagivande om denna förhandling. Detta är närmast att betrakta somett utskottsinitialiv, baserat på minsta möjliga majoritet. 8 röster mot 7. Men della var ju inte syfte med ulskotlsinilialivel närdet infördes. Jag har svårt all förstå, och kan inte heller acceptera, attutskoltsmajoriteten så lätt blundar för reglerna i grundlagen om fördelningenmellan regering och riksdag när det gäller kompetensen. stiftarlagar, och regeringen har att tillämpa dem. Skulle det i del aktuella falletvara så, att regeringen har överträtt eller missbedömt gällande lagstiftning,skall den frågan tas upp vid den grundlagsenliga granskning som riksdagenharatl göra av rikets styrelse, men det ärju en helt annan fråga än den vi nubehandlar. Tidigarehar varit helt enig om alt ställningstagande ivattenkraftsfrågor skall begränsas till beslut om riktlinjer avriksplanerings-karaktär och inte ledas in på prövningsteman, där domstolar ochregering bör handha tillämpningen av de beslut som har fattal. Om nugrunderna för denna lillämpning anses otillfredsställande, och pä den saken kanman naturiigtvis eventuellt ha synpunkier, borde givelvis ulskotlsmajoritetenha lagt fram förslag om ändringar av de lagar som reglerar detta område, mendet har den alltså inte gjort i del här fallet. Retroaktivt skulle dettanaturligtvis inte ha kunnat hjälpa Sölvbacka. Men på ell närmast fegt sätt harman då kommit fram med det förslag om förhandlingar som här föreligger. Dessaförhandlingar kommer, om det beslutas så av , att försätta dennuvarande regeringen i en utomordentligt svår förhandlingssituation. Enligtförslaget får regeringen inte heller många ledtrådar för hur den skall ageravid dessa förhandlingar. Detär alltså ett helt nytt påfund som vi fått stifta bekantskap med . LiksomKjell måsle Jag ställa några frågor till ulskollsmajoritetenstalesman. Min första fråga är densamma som ställde. Har ni någon uppfattning om vilka kostnader staten kommeratt få ta påsig om utbyggnaden uteblir? Om bolaget begär att få bygga ut en annan från kraftsynpunkt likvärdigälvslräcka, hur ställer ni er då till delta? Kan man f ö. räkna med attett sådant projekt går att genomföra utan hinder efter vad som förevarit? Skulle bolaget ersättas med motsvarande kvantitet olja för attproducera den elkraft som Sölvbacka skulle ha givit? Enligt uppgift behövs fördetta ändamål 16 000 m olja . Vad händer om dessaförhandlingar helt spricker? Jagförståralt dessa frågor kan vara obehagliga atl diskutera, men Jag tycker atlman frän majoritetens sida åtminstone kunde ha antytt hur man ser på dessalångt ifrån oväsentliga frågor. Vidare ärjag intresserad av att få vela hur mantänker sig att ordna sysselsättningen för de ca 75 man som blir utan arbete omprojektet skrinläggs. Enligt uppgift skulle de ha haft arbete säkrat under tvåår vid ell kraftverksbygge. Slutligenoch sammanfattningsvis, herr talman, vill jag anföra följande: Om riksdagenföljer majoritetens förslag, kommer förtroendet för statsmakterna att minska.Det är och måsle vara en principslälldöverall diskussion atl av riksdagenstiftade lagar och av regeringen pä grundval därav fattade beslut måste ståfast. Något utrymme för konstruktioner av det slag som utskottsmajorilelenföreslår bör inte få förekomma i en rältsslat. Utbyggnadenav Sölvbackaström -marna måste ställas myckel högt- och den är inte förhandlingsbar. Det borde inte vara svårt för atlavstå från det erbjudande som ulskotlsmajoriteten här gör. Jag yrkar bifall till reservationen 1 och i övrigt till vad utskottetanfört i avsnitten 5.1 och 5.2. KARINAHRLAND(fp): Jag vill börja med ett citat: "Allmänt sett bör ställningstagande begränsas till beslut om riktlinjer av riksplanerings- karaktär och inte ledas in på prövningsteman där domstolar och regeringen bör handha tillämpningen av beslul." Citatet är återgivet i det utskottsbetänkande vi nu skall la ställning till. Det kommer frän en socialdemokratisk reservation frän 1975. Det är bara socialde mokraterna skrev så. Jag delar fortfarande den uppfattning man redovisade där. skall stifta lagar som gäller generellt. Dessa lagar skall vialla tolka och följa efter bästa förmåga, och sä brukar vi normalt handla i del här landet. Men har samma parti som skrev detta tydligen ändrat mening. Folkpartiregeringen har i ett enskilt ärende gjort sin bedömning och fallat ett beslul - elt beslul som gäller som sista instans. För det beslutet, som för de flesta som en regering måste falla, gäller all några blir nöjda, andra blir det inte. Men för alla regeringsbeslut i enskilda ärenden har alltid tidigare ävenför motståndaren gällt den gamla spelregeln att när beslul väl är fattade skall vi alla lojalt följa dem. Allademokratiska partier i har tidigare varil fullständigt eniga om denprincipen och rättat sig därefter. Sä är del tydligen inte längre, och detlyckerjag är allvarligt. Jag har respekt för dem som av naturvårdsskäl inte vill bygga utSölvbacka, liksomjag naturiigtvis har respekt för dem som menaratt härarsituationen sådan att en ulbyggnad av Sölvbacka är av synneriig betydelse ochdärför måsle lillålas. Men, herr lalman, just detta atl man i sakfrågan på godagrunder kan förstå argumenten på båda sidor nödvändigt för mig attdeklarera att Jag har ingen respekt för dem som inte vill respektera och finnasig i pä lagliga grunder fattade beslut. Folkpartiregeringensade Ja lill en utbyggnad av Sölvbacka och åberopade en dispensregeli vattenlagen. Utskottsmajoriteten tycks nu vilja göra gällande all den regelninte borde ha varit tillämplig därför att den bara har varit åberopad i ellenda fall tidigare. Men är det faktiskt så all "synnerlig" inte ärdetsamma som en enda gång. Uttrycket synneriig betyder en rekommendation tillstor återhållsamhet, och jag vill hävda att har man sagt ja i 2 fall av 17, dåhar man varit mycket återhållsam. Sedanverkar det av skrivningen alt döma som om utskottsmajorilelen ville försökagöra sak av att märka ord. och då blir man bekymrad. I vattenlagen stär att ettföretag skall vara av synneriig betydelse ur allmän synpunkt för att dispensskall få ges av regeringen. är varken begreppet synnerlig eller begreppetallmän synpunkt sä där särskilt stringent alt man ens kan gå runt i och få en enstämmig förklaring till vad lagstiftaren, ,menar. Men en sak är säker: när använder sådana uttryck så innebärdet att man överlåter ål dem som skall fatta beslutet all noggrant pröva allaomständigheter, alt övertyga sig själva om att starka skäl talar för ettundantag, därför att här måsle man också se till den allmänna nyttan. Jag trorockså att alla begriper att om uttrycket allmän synpunkt används i samband medvallenkraft sä gäller det energi. Det finns nämligen ett allmänt intresse ivårt land av att fä energi. Vi kan inte fä den enbart genom olja. Det vet allanumera. Vi vill inte ha den enbart genom kärnkraft. Vi måste vara beredda atlbruka våra egna tillgångar. Vi skall göra det med stor försiktighet, och det ärdärför vi ställer villkor när vi tillåter utbyggnad. Men vi kan för den skullinte blunda för verkligheten. Vi bor i ett industrialiserat land, vi lever avvår industri. Den kan bara leva om vi har energi. Varjeregering, oavsett vilket parti eller vilket block som har makten, måste därförvara beredd att ta sitt ansvar för landets energiförsörjning. Varje regeringmåste också vara beredd att fatta beslut som inte tilltalar alla och som därförblir kritiserade. Men vad varje regering faktiskt borde kunna vänta sig är allåtminstone håller på sådana regler som säger att det är somstiftar lag och fattar beslut om riktlinjer men att överiåter åtregeringen att fatta beslut i enskilda fall. Att elt antal demonstranter inteär så kunniga i statskunskap mä vara dein förlåtet. Men här i huset borde manveta bättre. Utskoltsmajoritetenhar i .Sölvbackafallet också gjort några anlaganden om hur folkpartiregeringenkanske har tänkt. Och ägnar man sig ät indiciebevisning, där man åberoparenergipropositionen. Jag kan bara konstatera atl det rör sig om helt obevisadepåståenden. Naturligtviskan det uppslå situationer när det kan finnas skäl atl ompröva ett slutligtfattat beslul. Men då måsle det ha inträffat några nya omständigheter som intevaril kända när beslutet togs. 1 detta fall har absolut ingenting sådant hänt.Kommunfullmäktige i kommun, som med knapp majoritet hade tillstyrktutbyggnaden, har någon månad efteråt ångrat sig och med lika knapp majoritetavstyrkt. Här vill Jag försl bara upplysa om atl om man voterar i kommuni dag lär röstsiffrorna på nytt bli ändrade. sägs det alten störremajoritet är för en utbyggnad. Men ärdet också så att lagstiftarenvisseriigen har menat atl man bör ta stor hänsyn till den lokala opinionen menatl den är en av många faktorer som måste vägas in i den totala bedömningen.Lagstiftaren har inte sagt alt enbart fullmäktiges Ja eller nej är avgörande -i så fall behövs inget regeringsbeslut. Och Jag tror faktiskt att vi alla äreniga om att när det gäller utbyggnaden av vattenkraft - eller motsatsen:bevarandet av våra älvar - då har frågan elt så allmänt intresse att den inteenbart kan avgöras genom all man lyssnar på en lika högljuddsom svängande opinion. Tillsist: det är inte första och säkert inte sista gången vi debatterar älvar ochvattenkraft i det här huset. Bådadera är så viktiga att vi vill och måste göradet mänga gånger. Men om nu följer utskottsmajorilelen skapar vi ettprejudikat som verkligen kan ställa lill irassel i fortsättningen.