prot · G30990 · 1979-12-31 00:00:00 — Jag anser att regeringen måste tillse att projektet fårerforderliga medel för fortsatt verksamhet under i första hand kommandebudgetår. Jag har väckt en motion i detta ärende, men den kommer tyvärr inteupp i för att medge en rimlig tid för planering. Det är därförjag nu framställt denna interpellation direkt till socialministern. Det finns som sagt ett starkt intresse förVilhelminaprojektet på det lokala och regionala planet. Det intresset har bl.a, tagit sig uttryck i att en regional arbetsgrupp har bildats, I denna ingårrepresentanter för kommun, högskolan i , iUmeå, och högskoleregion. Arbetsgruppen, somhaft två sammanträden, har ambitionen att bl. a. ta fram material åt denarbetsgrupp som i Om medel till det s. k. Om medel tUl det s. k. regeringskanslietskall bedöma behovet och inriktningen av fortsatt forsknings-ochutvecklingsarbete. Socialministern säger i interpellationssvaret att en sådanarbetsgrupp skall tillsättas i - och det har juvarit känt att detta var avsikten. Med hänsyn till att ärendet brådskarkan jag inte förstå varför denna centrala arbetsgrupp inte redan har tillsatts.Jag får verkligen hoppas att det nu kan ske utan ytterligare dröjsmål. I alla händelser måste regeringen nu ta ställning tillbidragsansökan från avseende närmast kommande budgetår. Ensådan ansökan har gått in till . /81, om jag är rätt underrättad. har tillstyrktett något prutat belopp, men dock . Det är denna framställning som regeringen nu måste ge ettsvar på. Jag hade hoppats att socialministern till skulle kunna ge ettmer vägledande svar. Jag utgår nämligen ifrån att inte villmedverka till att projektet läggs ned , innan regeringen fåttunderlag för att bedöma den mer långsiktiga verksamheten. Jag hade därförhoppats att fä ett besked om att verksamheten får medel för i första handytterligare . Den aviserade arbetsgruppen skall pröva förutsättningarnaför att forskningsverksamhet av mer permanent karaktär organisatoriskt knytstill universitets- och högskoleorganisationen. Det kan mot den bakgrunden varaav intresse att notera att samhällsvetenskapliga fakulteten vid Umeåuniversitet i sina petita för /82 äskat medel för Vilhelminaprojektet.Det finns således ett intresse inom högskolan för denna verksamhet. Som jagnyss nämnde ingår också högskolan i i den regionala arbetsgrupp somarbetar med denna fråga. Tyvärr har detta intresse inte hunnit kanaliseras in itid för att man skulle kunna garantera en övergång till högskolan redankommande budgetår. Vad det alltså gäller är att garantera en fortsattverksamhet utan avbrott. Jag inser fuller väl att socialministern inte vill ellerkan uttala sig om denna eventuella permanenta verksamhet. Däremot tycker jagdet är hög tid att ge besked om den fortsatta verksamheten efter den 1 juli.Men jag hoppas att här vill deklarera sin avsikt att möjliggöra ensådan kontinuerlig verksamhet i till dess att regeringenfått fram ett underlag för att bedöma det framtida forsknings- ochutvecklingsarbetet på det här området. Jag har med intresse tagit del av den motionsom väckts här i och som i hög grad visar pä det engagemang som finnsi regionen för , Jag har också, som helt riktigt sades härtidigare, funnit det mycket intressant. Det har ju också framhållits från många håll att det ärangeläget att verksamheten i kan permanentas och organiseras som enfältstation. Det har gällt också projektet i , och det har gjortsjämförelser med den vårdcentral som man har i nere i . Forsknings-och utvecklingsverksamheten vid vårdcentralen i har finansierats på ettannat sätt än de projekt som vi har i och , nämligen över ettanslag i statsbudgeten på socialhuvudtiteln. På regeringens uppdrag harsocialstyrelsen utvärderat verksamheten i när det gällerfinansieringsformerna och kommit till den ståndpunkten, att forsknings- ochutvecklingsverksamheten vid vårdcentralen där bör integreras medverksamheten vid övriga institutioner inom universitets- och högskoleorganisationen. Den arbetsgrupp som jag har åberopat skall tillsättas meddet allra snaraste och pröva förutsättningarna för att hitta lösningar somfyller alla de krav vi skall ställa på en sådan här verksamhet i , Tierpoch . När det gäller möjligheten att fortsätta verksamhetenefter , så vet mycket väl att vi måste följa denformella gången och arbeta efter de förutsättningar som finns. Jag villpoängtera att regeringen inte har givit något slutanslag för det nu pågåendeprojektet i , utan i avvaktan på slutförandet av det utredningsarbetesom vi har talat om här tidigare kommer regeringen att i positiv anda taställning till . Men jag kan inte närmare gå in på debelopp som kommer att tillskjutas, utan där får en prövning ske på vanligt sätti delegationen för social forskning och i regeringen. Det är alldeles riktigt som säger, attsocialstyrelsen nu har inlämnat en ansökan med positiv tillstyrkan tilldelegationen för social forskning. Det har skett alldeles , ochansökan kommer alltså att bli föremål för behandling i delegationen ochsedermera i regeringen. Jag hoppas att det skall kunna ske i så god tid att detinte behöver bli någon tveksamhet om möjligheterna för fortsatt verksamhet. Om i7iedel till det s. k. GEORGANDERSSON (s): Jag vill tacka för det här kompletterande svaret, som jagtycker har en starkt positiv anda. Jag har respekt för den formella gångenosv., men jag tolkar kommentarer i den här interpellationsdebattenpå det sättet, att det är regeringens avsikt att möjliggöra en verksamhet utanavbrott från . Jaggör den tolkningen bl. a. därför att nusäger att regeringen inte har givit slutanslag till verksamheten. Det varnämligen vad man kunde befara efter tidigare skrivningar i denna fråga, men denfarhågan är således undanröjd. Att socialministern inte kan ange några belopp harjag full förståelse för. men det väsentliga som jag ville ha fram i den härinterpellationsdebatten var ändå ett vägledande uttalande om vad regeringensavsikt är. Om det blir 50 000 eller 100 000 mer eller mindre är inte avgörande,utan avgörande är att verksamheten får fortsätta. Jag drar också den slutsatsenav det kompletterande svar som nu har givit. Överläggningen var härmed avslutad. Nr 90 § 10 Om skärpta säkerhetskrav vid kärnkraftverken Jordbruksministern erhöll ordet för attbesvara (vpk) anmälda interpellation, 1979/ Om skärpta säker- 80132, och anförde: , , , j ; Fru talman! har - under hänvisning till att statens k ft pkp 1 strålskyddsinstitut i sin rapportEffektivare beredskap hänskjutit vissa frågor rörandeomfattningen av den framtida planeringen av beredskapen mot kärnkraftsolyckortill regeringens bedömande -frågat om jag anser att det är korrekt handlat avinstitutet att fördröja frågan genom att inte direkt ta klar ställning. OswaldSöderqvist har vidare frågat mig dels vilka åtgärder jag tänker vidta för attde fakta som finns i rapporten kommer till allas kännedom, framför alltde direkt berörda, dels om jag kommer att medverka till att ett regeringsbesluti frågan fattas före folkomröstningen. har på regeringens uppdrag sett överplaneringen av beredskapen mot kärnkraftsolyckor. Översynen har skett underbetydande tidspress. I sin rapport har strälskyddsinstitutet föreslagit en radåtgärder för att effektivisera olycksberedskapen. harvidare redovisat en rad ytterligare åtgärder som enligt institutet ärerforderliga om man vill ha en handlingsberedskap för evakuering och andra skyddsåtgärderockså vid sådana stora olyckor vilka den nuvarande beredskapsorganisationeninte är uppbyggd för. Institutet har därvid emellertid framhållit att ettbeslut om vidgning av beredskapsorganisationens syfte bör fattas mot bakgrundav en helhetssyn på risk- och beredskapsproblematiken i samhället och efterremissbehandling. skickades på sedvanligtsätt ut på remiss. Remisstiden bestämdes därvid till . Medhänsyn till det stora intresset i kommunerna för denna fråga har rapportensenare också skickats till samtliga berörda kommuner och landstingskommuner,som beretts tillfälle att yttra sig till . Enligt min uppfattning är det angeläget att ställning såsnart som möjligt kan tas till vilka åtgärder som behöver vidtas och vilkaplaner som behöver upprättas för att möta riskerna vid en storkärnkraftsolycka. Det gäller bl. a. prövningen av hur stora områden som böromfattas av evakueringsplaner och av vilka förebyggande åtgärder i övrigt som börgenomföras. Med hänsyn till vad jag redovisat rörande remisstider är detemellertid inte möjligt för regeringen att ta ställning i dessa frågor förefolkomröstningen. När det gäller övriga frågor vill jagframhålla att remissbehandling alltid brukar ske när det gäller förslag av denomfattning och betydelse det här är fråga om. har också ide fall där institutets styrelse inte tagit slutlig ställning redovisatunderlag för ställningstagande. Det förhållandet att institutet inte direkttagit klar ställning i alla frågor bör därför i och för sig inte fördröjafrågans behandling. Vad slutligen gäller frågan om information om vadrapporten innehåller vill jag säga att det också är en sak som i storutsträckning tillgodoses genom Detta gällersärskilt med den vidsträckta remiss till kommunernasom rapporten nu fått. Rapporten har också kommit att få betydelse som en delav underlagsmaterialet inför folkomröstningen i kärnkraftsfrågan. OSWALDSÖDERQVIST (vpk): Jag ber att få tacka jordbruksministern försvaret på min interpellation. Det råder ingen oenighet mellan jordbruksministern och mignär det gäller sakfrågan - nödvändigheten av en effektivisering avberedskapsåtgärderna. Detta har jag också uttryckt i min interpellation. Jaghänvisade där till pressuttalanden från och statsrådetDahlgren i denna fråga. Det är således inte oenighet som är anledningen tillatt jag har framställt min interpellation. Jag håller med om att det har rått tidspress vidbehandlingen av denna fråga. Denna orsakades av att den dåvarande minoritetsregeringen-folkpartiregeringen - efter olyckan i var tvungen att sätta i gången mängd sådana här utredningar. Utredningarna hade därför ont om tid. Trotsdetta har vi fått fram. vilket jag också vill framhålla, en bra och effektiv rapportsom klarlägger dessa saker. Den innebär ju också en väsentlig förändring ijämförelse med den bedömning som gjordes , när denuvarande beredskapsplanerna gjordes upp, av vilka åtgärder som skulle varanödvändiga.Det är självklart att vi på den punkten har fått en förbättring ochatt vi som är motståndare till kärnkraften har fått rätt igen - dvs, man harlagt alldeles för liten vikt vid dessa spörsmål. Vad det nu gäller är en principiellt viktig fråga om ettstatligt instituts -strålskyddsinstitutets - handläggning av ett visst ärende.Därför blir det intressant hur handläggningen och beslutsprocessen har gåtttill i samband med det arbete som har gjorts på strålskyddsinstitutet i fråganom effektivare beredskap. Det är också i första hand därför som jag harframställt min interpellation. I samband med att rapporten offentliggjordes förekom deten ganska aktiv pressdebatt, som pekade på det anmärkningsvärda i vad som hadeskett. Många - däribland jag och andra på nej-sidan i kampanjen införkärnkraftsomröstningen - tolkade naturligtvis detta som ett politiskthandlande av strålskyddsinstitutets styrelse för att stoppa information förefolkomröstningen. Det är det som är det anmärkningsvärda. Det är ett avstegfrån praxis. Jag skall be att få citera ett par röster ur pressdebattensom ganska tydligt och klart uttrycker vad det här är fråga om. Det är inte säatt strålskyddsinstitutet skall väga in några andra aspekter i sinabedömningar än just beträffande strålskydd. Det är dess uppgift som statligtinstitut. Universitetslektor , ö, socialdemokrat och känddebattör-hade i samband med detta en hörnartikel i som jag skallcitera några avsnitt ur: "Enligt en lång förvaltningstradition har de svenskaämbetsverken att ta ställning till sina ärenden pä ett opartiskt ochsjälvständigt sätt, fritt från Om skärpta säkerhetskrav vid kärnkraftverken Nr 90 politiska överväganden. Enprincipiell debatt om denna grundval har förts Med hänsyn till sinaspeciella uppgifter borde företrädarna för 21febririri 1980 vara de första som slårvakt om institutets självständighet och opartiskhet. Om skämtasäker- häri full enighet redovisat vilka allvarligakonsekvenser hetskravvid kärii- beträffande strålningen som en reaktorolycka får för människor,djur och På en rad punkter föreslåsockså konkreta åtgärder för att snabbt öka larmberedskapen och säkerheten när det gäller telekommunikationer, mätningsberedskap,organisation m. m. Detta är viktigt nog." Detta är viktigt. Här har strålskyddsinstitutet gjort enbedömning och sagt att larmberedskapen behöver förstärkas,telekommunikationerna måste förstärkas så att larm kan gå ut, osv. Man hardirekt kunnat fatta beslut i denna fråga. Man har inte behövt gå tillregeringen, utan strålskyddsinstitutets styrelse har direkt kunnat fatta dessaviktiga och principiella beslut. Jag vill citera vidare ur artikel. Hansäger att när det gäller två områden, nämligen utvidgning av säkerhetszonernaoch utdelning eller inte av de välkända jodtabletterna - hur många som skullefå dem, hur de skulle förvaras osv, - har det tydligen blivit oenighet istrålskyddsinstitutets styrelse. Det är det som är intressant. Han säger då: "har dock inte kunnatenas om att kräva det som en effektiv beredskap skulle erfordra, utan harendast kunnat enas om att överlämna dessa frågor till regeringens avgörande medredovisning av de åtgärder som behövs vid olika ambitionsnivåer för beredskapenoch säkerheten." Det är här som det blir principiellt intressant: det fannsalltså inte någonting som hindrade strålskyddsinstitutetr, styrelse från attdirekt och konkret anbefalla dessa åtgärder. Men här passade det då inte vissarepresentanter i denna styrelse att ge dessa viktiga och klarläggande besked-de skulle naturligtvis på ett avgörande sätt ha kunnat påverka människorsbedömning inför folkomröstningen. Jag vill slutligen citera från ett särskilt yttrande av enledamot i denna utredning, , som säger följande: "Under de är jag varit med i har enrad ärenden som berört kärnkraften behandlats, I samtliga fall har institutetoch styrelsen strikt begränsat sina bedömningar till exklusivstrålskyddssynpunkt, I detta enda fall avstår styrelsen från att dra ut dekonsekvenser som institutets utredning enligt min mening leder fram till urstrikt strålskyddssynpunkt. Man gör det med hänvisning till att andrasamhällsintressen ska vägas in. Jag måste uppfatta detta avsteg från praxis somdikterat av taktiska hänsyn. Personligen anser jag inte sådana relevanta isammanhanget. Institutetsutredning pekar klart mot att stora olyckor med liten men ej negligerbarsannolikhet ur ren strålskyddssynpunkl motiverar bl, a, en geografisktutökad ambitionsnivå hos beredskapen och förhandsutdelning av jodtabletter.Det är enligt min mening styrelsens skyldighet att ställa sig 58 bakom detta och, som avses, sedanlåta andra orean väga in sina eller övergripandesynpunkter," Nr 90 Både citatet ur artikeln i och citatet ur BengtHubendicks yttrande den innehålleren svidande kritik av vad som har hänt inom strålskyddsinstitutets -jy styrelse.Därför kvarstår min fråga till statsrådet: det inte anmärknings- värt attsom i det här fallet ett statligt verk på ett uppseendeväckande sätt har Q/j skärpta säker-lämnat den praxis somtidigare gällt för verkets bedömningar och - som man hetskrav vidkärn-måste uppfatta det - av rent taktiska hänsyn överfört en del av sin kraftverken beslutanderätt till regeringen? Man har därmed velat åstadkommaett fördröjande av ärendet med tanke pä folkomröstningen, och det är detta somär det principiellt intressanta. Det vore värdefullt att få veta vad jordbruksministerntycker om det här förfarandet. Är det inte någonting nytt i svenskförvaltningstradition? Jag kan hålla med jordbruksministern om det han sade omremissens betydelse. När nu ärendet kommit så långt att det gått ut på remiss,är detta naturligtvis bra i och för sig. Det möjliggör en ökad information -det har jag fatt tydliga bevis för från min egen kommun, kommun, somgivitvis också berörs av detta, men informationen är också beroende av vilkaåtgärder som vidtas på det planet. Också i det sammanhanget kvarstår en frågatill jordbruksministern och till regeringen: Finns det inga möjligheter fördepartementet att utöver att hänvisa till remissen gå ut med en särskildinformation om de nu aktuella förhållandena? Är det tänkbart att departementetkan ta ett sådant initiativ? Det är nämligen viktigt att alla fakta kommerfram,när vi nu har fått den här fördröjningen och förhalningen införfolkomröstningen i och med att remisstiden går ut . Jag tycker attdet borde kunna finnas sådana möjligheter för departementet. Sedan vill jag säga att jag medtanke på hur det hela utvecklat sig är fullt medveten om att det inte nu gåratt få fram något regeringsbeslut. Först en sakupplysning: skulle få uppdraget att lämna förslag till åtgärder förbättre beredskap anmäldes faktiskt i energipropositionen till . Jag tycker det är bra att skiljer mellanstrålskyddsinstitutet och strålskyddsinstitutets styrelse.Strålskyddsinstitutet bör nämligen inte lastas för någonting. Jag tycker attinstitutets tjänstemän har gjort ett mycket bra arbete, och de har arbetatsnabbt under en hård tidspress. Sedan kan det finnas anledning att kritiseradet förhållandet att institutets styrelse inte har tagit ställning, ochnaturligtvis utgjorde den dåliga beredskapen mot svåra kärnkraftsolyckor en hetpotatis för majoriteten. Det kan sägas vara anmärkningsvärt, och det ärnaturligtvis inte så vanligt att man skiljer sig från ett ärende utan attstyrelsen tagit ställning, men det har hänt . Vad beträffar frågan om en vtterligare information får jude berörda kommunerna automatiskt information, eftersom remisstiden nu harutsatts till resp. . Man skall ha klart försig att närjag talar om de berörda kommunerna har jag räknat in kommuner inom en radie av8 mil Om skärpta säkerhetskrav vid kärnkraftverken från varje reaktor. Det innebär att det är ett betydandeantal konununer som får denna information, en information som bör tvingas framav kommuninvånarna och som bör tas upp till diskussion i de kommunala organen,exempelvis i kommunfullmäktige. Som jag har uppfattat det, när jag har talatmed människor ute i landet som bor inom de berörda kommunerna, är den härdiskussionen i full gäng, och människorna engagerar sig i dessafrågeställningar. Jag vill också gärna säga att massmedia har ett ansvar attfölja upp diskussionerna och sprida kunskap om rapportens innehåll. Jag seringen möjlighet till ytterligare information i detta ärende utöver den somredan har lämnats av . Det skulle möjligen kunna lämnasen viss ytterligare information i de föredrag som jag håller, där jag alltidtar upp säkerhetsproblemen och refererar till strålskyddsinstitutets rapport.När regeringen tar ställning får den naturligtvis överväga hur varje enskildboende inom de områden som beredskapsplanerna kommer att omfatta skallinformeras. OSWALDSÖDERQVIST (vpk): Jag tycker naturligtvis att det är mycketglädjande att höra jordbruksministern instämma i den kritik som man har allanledning att rikta mot strålskyddsinstitutets styrelse. Det är klart att jumer som kan komma ut av det här i en debatt i fullmäktige, landsting osv. - ochvi vet att det redan har debatterats mycket där - desto större blir värdet avde upplysningar som vi får fram. Men jag kan inte hålla med jordbruksministernhelt och fullt när han talar om massmedias ansvar. Vi vet ju att vi i den härfrågan, liksom när det gäller alla andra stora frågor där det råder betydandemotsättningar i samhället, inte kan förlita oss särdeles mycket på attmassmedia tar upp vad som vore önskvärt att ta uppträn allmän objektivsynpunkt-om det nu skulle finnas ett sådant kriterium. domineras pressenav vissa grupper sådana som denna, som är en verklig förespråkare förkärnkraften och anser ett beslut som det fattat vara mycket bra,varför debatten naturligtvis förtigs. Det var med anledning härav som jag ställde frågan om mankunde tänka sig något ytterligare från och statsrådetssida. Finns det inga formella möjligheter får vi väl nöja oss med det som äroch hoppas att alla, som i likhet med statsrådet arbetar på det härområdet, tär upp frågan ordentligt. Men jag tycker att det hade varit bra, omman förutom vid den första presskonferensen, som vi här har berört och somhölls då utredningen lades fram, hade kunnat göra några ytterligarepåspädningar frän departementets sida. Det är dock sådant som får genomslag idebatten och i just massmedia. Då går det inte att negligera informationen påsamma sätt som när t, ex, enskilda personer för fram sina åsikter. sade att jag instämmer i kritikenmot styrelsen. Jag vill dock tillägga att jag ändå tycker att det var bra attstyrelsen lämnade ifrån sig rapporten. Om man nu inte var överens i styrelsen,hade det varit sämre om man hade behållit rapporten och fortsatt med kanskeändlösa diskussioner. Då hade rapporten fördröjts väsentligt. Jag tycker alltsåatt det var bra att rapporten lämnades till , så att visnabbt kunde sända den på remiss för att därigenom komma fram till ett beslutsä snart som möjligt. Det är dock en viktig fråga. Överläggningen var härmed avslutad. § 11 Anmäldes och bordlades 1979/80:83om ändring i konkurslagen (1921:225) § 12 Anmälan av interpellationer Anmäldes och bordlades följande interpellationer som ingivits till kammarkansliet 1979/80:148 av (vpk) till socialministern om omhändertagandet av invandrarbarn för samhällsvård: Invandrarfamiljernas situation iSverige är ofta mycket svår. De problem som invandrarna har i ett nyttsamhälle med andra normer, andra värderingar och annat synsätt i mycket,vartill kommer den obetydliga samhällsinformationen från myndigheternas sidaoch den bristfälliga svenskundervisningen, bidrar allt tillinvandrarfamiljernas isolering. Språksvårigheter, fördomar, monotona och smutsiga jobb. imånga fall skiftarbete, bostadssegregering och andra sådana faktorer medverkarpå ett avgörande sätt till invandrarfamiljernas låga socioekonomiska ställning. Isolering och diskriminering - resultat av en på mångaområden obefintlig invandrarpolitik - medför ett hårt tryck påinvandrarfamiljen och kan leda till svåra psykiska problem och relationsproblem.I fall där familjeförhållandena och föräldrarnas situation är sådan att deanses utgöra ett hot mot barnen kan det bli aktuellt med ingripande frånbarnavårdsnämndens sida och ett omhändertagande för placering i fosterhem. De bestämmelser som reglerar omhändertagande av barn ärgenerella och tar inte hänsyn till invandrarbarnens speciella behov och inteheller till de värderingar som olika invandrargrupper har. Det finns redanalltför många exempel på hur detta har lett till svåra men för barnen och svåralidanden för invandrarfamiljerna. Placeringen av invandrarbarn i fosterhem leder ofta tillatt invandrarbarnet förlorar sitt modersmål och sin nationella identitet,vilket t. o. m. kan omöjliggöra en senare återförening mellan föräldrar ochbarn. Med hänvisning till det anförda vill jag fråga socialministern: beredd att ta initiativ till att sådana tillämpningsföreskriftertill barnavårdslagstiftningen utarbetas att invandrarbarnens rätt till ochbehov av sitt modersmål och sin nationella identitet garanteras vidomhändertaaande för samhällsvård? 1979/80:149 av (vpk) till statsrådet om den sociala segregationen i : Boendesegregationen slår igenom iskolan. Det visar många undersökningar, bl. a. utvärderingav standardproven i årskurs 6 i sex olika län. Där visas att elever frånvillaområden i rika kommuner har ett bättre skolresultat än elever som bor iflerfamiljshus i fattiga kommuner. Det saknas inte dokumentation av att skolan är en spegelav samhället runt om. eller kunskap om de ekonomiska och sociala mekanismer somligger bakom den ojämlikhet i skolan som gör att t, ex. rika kommuner kanerbjuda bättre skolmiljö än fattiga kommuner.