prot · G309154 · 1979-12-31 00:00:00 — Hur förhindras att den föreslagna s, k,yrkesintroduktionen bara blir ett sätt för företagen att skaffa billigarbetskraft? Det finns all anledning för ansvariga politiker att undanröja defarhågorna. säger försvararna av det här regeringsförslagetindignerat: Vad är det nu för fel med att vilja ge alla ungdomar utbildning ochlika mycket - rättare sagt litet-\ ekonomisk ersättning? om vi än en gångutgår från , kan vi väl anta att de föreslagna 5 000 platserna i s, k,yrkesintroduktion har konstruerats just med tanke på honom och andra"skolallergiska" och svårplaeerade ungdomar. Skall det kallasutbildning? I propositionen finns en minst sagt otillräckligbeskrivning av yrkesintroduktionen, och det ger anledning till oro. Omungdomarna inte bara skall få pröva att arbeta gratis, måste det ju finnasandra mål och riktlinjer för att vi verkligen skall kunna förbättra dessaungdomars ställning på arbetsmarknaden och i samhället, påpekade mycket rikligt att genomförandet avpropositionens förslag är en angelägenhet framför allt för de lokalaskolstyrelserna och planeringsråden. Men när samma skolstyrelser ochplaneringsråd skriver till utbildningsutskottet och talar om att förslagen intepraktiskt går att genomföra redan fr, o, m, , då avfärdas de avstatsrådet. Decentralisering men på Mogårds villkor - så centralstyrd har välskolan aldrig varit. Från bl, a, LO och TCO har hörts invändningar motpropositionen, formulerade ungefär så här; För det första finns ett stort behov av yrkesutbildningunder former som är lockande för de ungdomar som annars är svåra att motiveratill utbildning. Målet är ett utbyggt system för varvad utbildning och praktik.Om delar av en utbildning förläggs till företag, är det ett oavvisligt krav altdetta ingår som ett led i en kursplan för en fullgod yrkesutbildning.Ungdomarna skall av samhället garanteras utbildning såväl i yrkesteoretiskaämnen som i allmänna ämnen, t, ex, svenska, matematik och samhällskunskap. För det andra får företagsförlagd utbildning inte bli ettsätt att skaffa billig arbetskraft. Nya alternativ för utbildning igymnasieskolan får inte bli detsamma som beredskapsarbete men med lägre lön förungdomarna. Beredskapsarbeten är en nödlösning men skall avvecklas endast i dentakt som ungdomarna kan erbjudas fasta jobb eller meningsfull utbildning. Deskall inte avvecklas genom alt verksamheten byter namn och så att ungdomarnadrabbas av en lönesänkning. Den rätta ordningen för samhällsåtgärderna för ungdomarmåste vara den som vi framförde 1979; att först öka utbildningoch varva teori och praktik samt värna om kvaliteten - och det gör vi bästgenom att utbilda handledare för ungdomarna på arbetsplatserna -. att först ökaresurserna till studie- och yrkesorienteringen, att först höja studiestödet,att omvandla beredskapsarbetena till fasta jobb. Den borgerliga majoriteten i utbildningsutskottet påståratt propositionens förslag går att genomföra i praktiken . Bådepropositionen och betänkandet innehåller emellertid upprepade garderingar,undantag och ursäkter. Det jag och flera med mig undrar över och tvivlar på ärom detta gagnar ungdomarnas sak. Jag tror att de skulle tjäna på om regeringenåterkom med ett bättre genomarbetat förslag i enlighet med vårreservation. I ett sådant samlat förslag måste frågan om en kraftigförbättring av studiestödet ingå. Det finns ungdomar som hoppar avgymnasieskolan av ekonomiska skäl. Har man inte föräldrar med tjocka plånböckerär det minst sagt besvärligt att ekonomiskt klara sin gymnasietid. har vi hört säga: O,K,, för dessa unga finns ju socialhjälp.Bara en Åtgärder för att främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. Åtgärder för an främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. moderatkan uttrycka sig så cyniskt. I stället borde det vara så att de pengar som visparar in på beredskapsarbeten och arbetsmarknadsutbildning används till enrejäl höjning av studiestödet. ungdomsgaranti blev bara en papperstiger, ochnu har det än en gång bevisats att vad de svenska arbetslösa ungdomarna behövdeoch behöver är en garanti mot borgerliga regeringar och deras dåliga förslag! Jag yrkar bifall till de socialdemokratiska reservationerna. I detta anförande instämde (). () replik; Låt oss först, , konstateraatt vilken regering vi skall ha, det avgör svenska folket i val. Kring denfrågan skall vi väl inte dra upp något garantiresonemang. Det är symtomatiskt att socialdemokraterna alltidifrågasätter arbetsgivarnas goda vilja att göra någonting positivt. Direkt ärman framme och försöker förtäckt att påstå att den här 40 veckorsintroduktionskursen med rätt stor sannolikhet kommer att missbrukas avarbetsgivarna - ungdomarna kommer att användas som extra arbetskraft. Först och främst kan vi konstatera att propositionenförutsätter ett ganska rejält engagemang från de lokala skolstyrelserna i denhär verksamheten. Och jag tycker ändå att vi bör ha det förtroendet för våraskolstyrelser ute i kommunerna att vi inte ifrågasätter deras möjligheter attgenomföra reformen. Vad gäller genomförandet kan konstateras att vi vidutskottsbehandlingen något har nyanserat ikraftträdandereglerna. Vi har sagtatt genomförandet kan ske , då de kommuner som har möjligheter kansätta i gång. Vad är motivet till att hålla tillbaka de kommuner som har denberedskapen och de möjligheterna? Varför skulle vi hålla tillbaka derasambitioner att sätta i gång? Man har ju också, som vi fått refererat för osstidigare i debatten, i flera kommuner satt i gång den här typen av verksamhetredan innan förslaget var framlagt. Jag vill slutligen påpeka att företagen inte alls är såoförberedda på detta som man vill göra gällande i debatten. Företagen har nuerfarenhet av en alltmer utbyggd verksamhet där skolelever arbetar sompraktikanter. Och företagen har ofta egna utbildningsenheter med folk somfaktiskt kan en del om utbildning- det skall vi inte glömma bort i det härsammanhanget. Jag vill ytterligare en gång understryka att deti dag ute bland företagen finns en väldigt positiv attityd för att ta tag iregeringsförslaget och göra något vettigt av det. Låt oss då, mot bakgrund avde siffror vi får från arbetsmarknadsmyndigheterna med jämna mellanrum,konstatera att vi har en obalans mellan tillgången på arbetskraft ochefterfrågan pä arbetskraft. Den obalansen grundas till rätt avsevärd del på attmånga av dem som är arbetslösa inte har den utbildning som företagen vill attderas arbetskraft skall ha. Den här reformen kan säkerligen, efter att ha prövats,hjälpa till med att förbättra balansen. Lyckas vi med det, ,har vi gjort någonting som är ganska bra. rWALLSTRÖM (s) replik: Det var värst så försiktig blev!Lägg märke till att jag frågade konkret; På vilket sätt blir det bättre förungdomar som , om regeringsförslaget går igenom? Vilka motiv finns det förett genomförande av propositionens förslag redan fr, o, m, ?Hur förhindras att den föreslagna yrkesintroduktionen bara blir ett sätt förföretagen att skaffa sig billig arbetskraft? Jag harinte fått svar på någon av de frågorna konkret. Yrkesintroduktionen ärdet enda nya i sak i det härregeringsförslaget. Den ägnas ungefär 15 rader i propositionen - och det gällerfaktiskt 5 000 platser. Jag begär egentligen ingenting annat än att beskriva hur yrkesintroduktionen skall ta sig ut. Man kan väl i allafall be om ett försök att beskriva hur det här skall fungera i en kommun. Jaghoppas att det inte är för mycket begärt. Åtgärder för att främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. () replik; Eftersom det handlar om så pass många ungdomaroch den här utbildningen i så stor utsträckning som möjligt skall utformasindividuellt efter varje enskild individ, är det mycket begärt att jag skallklara av det . säger att jag inte svarar på hennesfrågor. Jo, jag vidhåller att jag har svarat på hennes frågor, men kanske intespeciellt på frågan hur det blir bättre för , eftersom jag inte kännertill alla Bosses förhållanden. Men låt oss konstatera att den här reformeninnebär att ungdomar mellan i större utsträckning skall kunnakomma in i företagen och där få utbildning och därmed också större möjligheteratt skapa en bas för ett framtida jobb. Dessa möjligheter kommer väsentligt attförbättras i och med att propositionen genomförs, och därmed har vi ocksåförbättrat 16- och 17-åringarnas situation. Vi har också sagt attgenomförandetakten får vara något mindre ambitiös i de kommuner som inte hartillräckliga resurser för att klara det här, men i de kommuner där resursernafinns skall man ha möjlighet att sätta i gång, . Här skiljer vioss från er socialdemokrater. Vi menar på moderat håll att om man snabbare kangöra någonting positivt på ett ställe i landet än på ett annat i den härfrågan, så skall vi göra det, i den trygga förvissningen att övriga kommunermycket snabbt kommer att hinna ifatt oss. Men det faktum att vissa kommuner avolika skäl måste ta det litet lugnare skall inte innebära att ungdomar ikommuner som kan starta snabbt skall tvingas att vänta. MARGOTWALLSTRÖM (s) replik: Det är inte underligt att ungdomar är oroliganär ansvariga borgerliga politiker inte ens vill använda de här trereplikminuterna till att försöka skapa en bild av hur yrkesintroduktionen skallfungera. Det är en mycket svag punkt, och en minst sagt otillräckligbeskrivning i propositionen Åtgärder för an främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. av hur dethär skall fungera. Det är de värst utsatta ungdomarna som det handlar om. Plötsligt har regeringen lagt över allt ansvar på delokala skolstyrelserna och de lokala planeringsråden. Plötsligt avhänder mansig alla möjligheter att göra någonting av det här. Man säger: Det ärnaturligtvis lokalt och individuellt som man skall göra den häryrkesintroduktionen. Men har man då ingen som helst uppfattning om hur denskall se ut? För att lugna alla dessa oroliga ungdomar och de organisationersom har hört av sig och skrivit till utbildningsutskottet kunde man försökaskapa en bild av yrkesintroduktionen. Vi vill värna om denna grupp ungdomaroch deras möjlighet att få en utbildning med kvalitet, någonting som är värtatt kallas utbildning. Det är bara på det sättet vi kan förbättra derasmöjligheter att hävda sig på arbetsmarknaden, gentemot kamrater som kanskegenomgår en hel yrkesutbildning och i samhället i stort. Det är det som dennafråga handlar om -inte om några vaga och luddiga formuleringar som att"detta får man försöka klara ut lokalt". Vi måste ha en uppfattningom hur vi skall ge ungdomarna en bra start och hur vi skall utforma det somkallas yrkesintroduktion. Förste vice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik. GUNNELLILJEGREN (m): Vi närmar oss slutet på en lång debatt, somförhoppningsvis innebär slutpunkten i den onyanserade kampanj som har pågåttnågra veckor och i vilken utskottets ledamöter har fått ta emot i stort settlikartade brev från olika håll i landet, har i debatten bl, a, beskylltmoderaterna för att vilja "bryta upp" gymnasieskolan - hur nu detskulle gå till. När det integrerade gymnasiet infördes uttryckte vimoderater vissa farhågor, som det faktiskt fanns fog för- det visar dagenssituation. Som en av dem som har följt processen på nära håll skall jag tillåtamig en liten bakgrundsskiss. En av de komponenter som bildade den nya gymnasieskolanför var yrkesskolan, en skola som då var väl medveten om sittegenvärde. Eleverna växte snabbt in i sina yrkesroller och kände och gavuttryck åt yrkesstolthet- något som är ganska sällsynt i vårgymnasieskola. De var medvetna om att deras utbildning var, om inte likadan, sådock likvärdig med andra skolformers. Bland de många ambitioner som dikterade beslutet om denintegrerade gymnasieskolan fanns kravet pä en enhetlig undervisning i s, k,allmänna ämnen. Och detta genomfördes, men till priset av yrkesprofilen såväl iden gamla yrkesskolan som i fackgymnasierna. Vissa yrkeslinjer, som tidigare karakteriserats avhuvudsakligen yrkesarbete, yrkesteknik och yrkesteori, har det nu blivit svårtatt värva elever till och att behålla elever i. Trots alla de linjer somgymnasieskolan erbjuder har valfriheten minskat. Ökat har däremotberedskapsarbeten för ungdomar,arbetsmarknadsutbildning och i vissa fall kontant arbetsmarknadsstöd. För deungdomar som går kvar i den reguljära gymnasieskolan har skillnaderna iekonomiska villkor känts mycket orättvisa - det har jag som lärare flerfaldigagånger kunnat konstatera. Frestelsen för eleverna att ge upp har varit stor närsvårigheter- helt normalt - möter i skolgången, om de framför sig har kunnat semöjligheten till avlönat beredskapsarbete. Gränsdragningsproblematiken skulleför kommuner, skolmyndigheter och arbetsmarknadsmyndigheter bli nästanoöverstiglig om man gick vidare på den inslagna vägen med beredskapsarbeten.Vem skulle avgöra och hur skulle det avgöras vem som är mest skoltrött? Proposition 145 innebär statsbidrag till en ny satsning påyrkesutbildning och individuell vägledning till utbildning och arbete. Desocialdemokratiska reservationerna innebär i och för sig en uppslutning kringpropositionens bärande idéer, dvs, ett närmande mellan skola och arbetsliv. Detvill jag slå fast. Men man blåser upp åsiktskillnader på enskilda punkter ochkring praktiska problem och tar sedan dem till förevändning att yrka avslag påhela propositionen. Det är ett orimligt och ologiskt ställningstagande. Dagens gymnasieskola har inte till fullo infriat deförväntningar som ställdes på den. Orsakerna är mänga, och de stora frågornaankommer det på gymnasieutredningen att tackla. Proposition 145 innebär en justnu nödvändig komplettering, I den stora välregisserade klagokören har mer nyanseradetongångar smugit sig in. Det är naturligt att kommunalmän frågar sig hurbetungande reformen blir för kommunerna, eftersom man från kommunalt håll ärvan vid att skolorganisationen i en kommun är precis lik den i en annan kommun.Att presentera en kostnadsberäkning som är generellt täckande är helt ogörligt.Det ligger i sakens natur, eftersom olika åtgärder vidtas i olika utsträckningi resp, kommun. åvilar det kommunerna ett uppföljningsansvarför de här ungdomarna. Medlen för arbetet med denna uppföljning och de medelsom kommunerna avsätter för beredskapsarbeten bör i stort täcka deutgifter som ligger utanför statsbidragen, I vissa kommuner kan, såsom framgårav propositionen, besparingar göras genom att outnyttjade resurser tas till vara- tomma gymnasieplatser tas i anspråk i introduktionsprogrammet - och genomatt man kan växelutnyttja lokaler med hjälp av företagsförlagd utbildning, Iandra kommuner kan naturligtvis vissa initialkostnader uppkomma. Men fråndenna talarstol har från olika håll uttalats det största förtroende föratt kommunernas skolstyrelser tillsammans med kommunernas företag, med denerfarenhet de har av utbildning, skall kunna arbeta fram en modell för sinkommun. För oss som i kommunerna med kort varsel ställts införbetydligt mer genomgripande skolreformer än denna, reformer som dessutom inteinnehållit de smidigare övergångsbestämmelser som finns i denna proposition,måste dagens debatt te sig som en skendebatt. Även borgerliga skolpolitiker harkontakter i kommuner, i skolor och ute bland vanliga människor, och vi vet attförvåningen är stor över den socialdemokratiska Åtgärder för att främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. Åtgärder för att främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. reaktionenpå en reform som för de flesta känns angelägen. Jag yrkar bifall till hemställan iutbildningsutskottets betänkande 34. () replik: vill inte nu stå för attmoderaterna faktiskt var ganska kritiska till den integrerade gymnasieskolan.Hon säger sig inte heller riktigt förstå hur man smygvägen kan luckra upp den.Men de åtgärder som regeringen har vidtagit talar ett helt annat språk. Det gäller de generösa statsbidragen till företagsförlagdutbildning. Dessa statsbidrag ges utan att man på ett tillräckligt sätt kräverkvalitet på utbildningen. Det gäller den nu föreslagna konstigayrkesintroduktionen, som saknar utbildningspolitiska mål. Och det gällerlokalfrågor. Statsbidraget till de lokaler som kommunerna själva bygger ochbedriver utbildning i skall avskaffas, men däremot skall i statsbidraget tillföretagsförlagd utbildning lokalkostnaden räknas in. Detta var några exempel. Jag förstår att inte tar argument frånsocialdemokrater, men hon kanske kan göra det från de fackligalärarorganisationerna. Jag har nämnt att kallardenna reform för "ett attentat mot yrkesutbildningen". säger att "såsom den långa yrkesintroduktionen nuär konstruerad riskerar den att utöka ungdomsproletariatet", TCO:sutbildningschef säger att hela reformen är "förfuskad". Men deborgerliga vill ändå inte förstå. Talare efter talare från den borgerliga sidanbygger nu upp sin argumentering på så sätt att man säger att det egentligeninte kommer att bli någonting av med de här förändringarna som föreslås sketill hösten. De försöker lugna ungdomar och andra med att den egna, stortuppslagna reformen inte kommer att kunna genomföras . Ni kan därför,säger man till ungdomar, elever och lärare, vara alldeles lugna. Det är en mycket säregen politik som de borgerligaföreträdarna ägnar sig åt! GUNNELLILJEGREN (m) replik: upphäller sig vid de punktersom socialdemokraterna har betonat under hela debatten, och hon vill alltsåmisstänkliggöra propositionen när det gäller kvaliteten, när det gällerkostnaderna för företagen och när det gäller tidpunkten för genomförandet. Beträffande kvaliteten är tillräckligt mycket sagt. Denutbildning som ligger på företagen skall följa läroplaner som vid all annanutbildning och skall vara underkastad skolans tillsyn. Kostnaderna för deföretag som åtar sig den här utbildningen kommer att uppgå till den svindlandesumman av , per elev och undervisningstimme. Startpunkten är inte definitiv, utan det är enflexibel startpunkt. Då börjar nedtrappningen av beredskapsarbetena ochupptrappningen av den nya yrkesutbildningen. Det ligger iintroduktionsprogrammet med de kortakurserna att eleverna skall slussas in på någon yrkesutbildningefter introduktionen, och eleverna kan också gå över frånintroduktionsprogrammen till reguljär gymnasieutbildning. Jag tycker därföratt det är positivt att tidpunkten inte är så definitivt fastställd. () replik: Självfallet tar vi upp det som är innehållet ipropositionen - allt det andra behöver vi ju inte beröra - och till innehållethör förslaget om denna yrkesintroduktion. Kvaliteten ärdet nog mycket sagt om, säger vi tycker att det knappast är någonting sagt om den, och det är detta somär problemet. Den kritiken delar vi med praktiskt taget alla dem somprotesterar. Vidare talas det väldigt mycket om attövergångsbestämmelserna skall lösa alla problem, dvs. att reformerna intekommer att träda i kraft , så därför är det inte så farligt. Men påen punkt är det resonemanget helt felaktigt, och det har jag påpekat fleragånger. Det gäller de ungdomar som får utbildningsbidrag för att gå ikortkurserna. De kominer inte att få det nästa läsår. Det härutbildningsbidraget har varit väldigt betydelsefullt för dessa skoltröttaungdomar som syo-personalen måste jobba mycket tillsammans med för att överhuvud taget kunna motivera för utbildning. Den här frågan har ni tydligen heltbortsett ifrån. Jag har inte hört någon borgerlig talare på allvar beröra den. Åtgärder för att främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. GUNNELLILJEGREN (m) replik: Nästan varje borgerlig talare har berörtfrågan om kvaliteten. Jag tror inte att vi har en så dålig image när det gällerkvalitetskraven i fråga om utbildningen att vi för att bli trodda på den härpunkten behöver läsa upp de kursplaner som kan komma att fastställas eller somdelvis redan finns för den här utbildningen. Jag vill fråga: Vilkakvalitetskrav ställer man på beredskapsarbetena ? Finns det någrakvalitetskrav där? tar också upp frågan om kortkurserna ochde elever som skulle komma att gå miste om sitt utbildningsbidrag. Jag vill dåhänvisa till vad jag sade tidigare om den orättvisa som ligger i att de eleversom går kvar i den reguljära gymnasieutbildningen endast har sitt studiestöd,medan andra får ett mer generöst arbetsmarknadsstöd. Det här förslaget är enrättvise- och jämlikhetsreform också från den synpunkten. De som skall utbildasi kortkurser är ju f. ö. inte desamma som gått dessa kurser tidigare,och i och med att de vet att villkoren har ändrats bör de med syo-hjälpkunna slussas in på de gymnasieutbildningar som genom det här förslaget får ettökat statsbidrag. i (s): På detta stadium av debatten är förmodligendet mesta som bör sägas sagt, och därför skall jag avsevärt begränsa mittinlägg. Jag vill dock ytteriigre understryka vad som anförs i densocialdemokratiska reservationen 1 som är fogad till arbetsmarknadsutskottetsbetänkande, nämligen detta Åtgärder för att främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. attförslagen i proposition 145 innebär "drastiska inskränkningar i ungdomensmöjligheter till arbetsmarknadsutbildning och beredskapsarbeten. Deutbildningspolitiska åtgärder som är avsedda att sättas i stället är heltotillräckliga." Inom arbetsmarknadsutbildningen finns det en mycket storoch bra utbildningskapacitet. När man nu skall ge sig i kast med uppgiften attuppfylla löftena att ge alla ungdomar praktik, utbildning eller arbete, voredet naturligt att denna utbildningskapacitet utnyttjades för att klara uppgiften,bl, a, när det gäller ungdomarnas yrkesutbildning, I stället säger man attarbetsmarknadsutbildning i princip ej skall få ges till ungdomar i åldern 16-17ar. Det är litet svårförståeligt att man har lagt upp det på detta sätt. Såvittjag förstår kommer man att behöva all tillgänglig utbildningskapacitet för attuppnå dessa mål. Av särskild anledning vill jag beröra ett specielltavsnitt inom arbetsmarknadsutbildningen, nämligen de s, k, riksyrkesskolorna.Som tidigare nämnts i debatten finns det sådan utbildning på fyra orter,nämligen i , , och , Vid dessa skolorbedriver man gymnasial utbildning för ungdomar iåldern i och regi. De flestaav ungdomarna bor på s, k, internat. Hela landet är upptagningsområde, och iallmänhet är det arbetslös ungdom som slussas in på dessa utbildningar. Skolorna har under de år som gått fyllt en mycket storuppgift. Det finns stor flexibilitet vid skolorna. Man har möjlighet attanpassa utbildningen till mindre grupper, till enskilda elever och självfalletäven till läget på arbetsmarknaden. Enligt propositionen skall gruppen ungdomari åldern i fortsättningen inte ha möjlighet till yrkesutbildning vidriksyrkesskolorna, men det anges ju i propositionen attarbetsmarknadsutbildning för 16-17-åringar skall ges i undantagsfall. Jag utgårfaktiskt ifrån att utbildningen vid riksyrkesskolorna betecknas som undantag,varför utbildningen som hitintills får bedrivas även när det gäller16-17-åringarna, Om proposition 145 antas av , utgår jag ifrån attdet i än högre grad än tidigare blir nödvändigt att utnyttjautbildningskapaciteten vid riksyrkesskolorna. Detta innebär ju också, att om nuarbetsmarknadskungörelsen skall ändras, måste man i dessa sammanhang göranågon form av markering. vet jag inte om man kan få något besked avföreträdare för utskottet, men det vore, enligt min mening, på plats att klaraav den här biten. Klarar man inte av underlaget för verksamheten vidriksyrkesskolorna, uppstår det stora problem när det gäller rekryteringen, ochdetta slår igenom när verksamheten sätts i gång. Jag vill med det sagda yrka bifall till desocialdemokratiska reservationer som har fogats vid arbetsmarknadsutskottetsbetänkande /80:25 och utbildningsutskottets betänkande 1979/80:34, (vpk): Jag kommer i mitt anförande att argumenteraför vpk-motionen 1979/80:525 som behandlas i utbildningsutskottets betänkandenr I har principen om en för alla öppen, likvärdig,demokratisk skola knäsatts.