prot · G309107 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:107 § 1 Justerades protokollen för den 13 och 14 innevarandemånad. § 2 Talmannen meddelade att läkarintyg inkommit för MajBritt , som var sjukskriven ytterligare den 26 mars-den 10april. Erforderlig ledighet beviljades. Talmannen anmälde att StigGustafsson (s) även fortsättningsvis skulle tjänstgöra som ersättare för MajBritt . Om reparation av balkonger i äldre hyreshus § 3 Omreparation av balkonger i äldre hyreshus Bostadsministern ordet för att besvara Axel () anmäldainterpellation, 1979/80:156, och anförde: samtKorrosionsinstitutet har, på uppdrag av underhållsfondsutredningen, gjort enurvalsundersökning av balkonger i det byggnadsbestånd som har uppförts före år1965. Undersökningen visar att omkring 8 000 av dessa balkonger har sådanaskador att det finns risk att balkongerna faller ned eller att balkongräckenager vika. Enligt undersökningen är ytterligare ca 30 000 balkonger i hus byggdaföre i sådant skick att de omgående behöver repareras. För att olyckorskall kunna undvikas har jag i brev till ägarna av flerbostadshus uppmärksammatdem på resultatet av undersökningen. Axel har frågat mig vilkaåtgärder jag avser att vidta för att brevet till fastighetsägarna skall fåavsedd effekt. I brevet har jag. som Axel väl känner till,pekat på fastighetsägarnas ansvar mot hyresgästerna för att balkonger som hörtill hyreslägenheter inte är farliga att använda. Jag har också understrukitatt fastighetsägarna enligt byggnadsstadgan har skyldighet att underhållabyggnader så att hållfastheten inte äventyras. Om underhållet inte har skötts ibl. a. detta avseende kan ingripa och se fill att bristernaavhjälps. Institutens undersökning visar att konstruktionerna avbalkonger ibland inte var tillfredsställande samt att det fordrasbesiktning på platsen och byggnadstekniskt kunnande på området för atttillståndet hos balkongerna skall kunna bedömas. Det är min uppfattning att det stora flertaletfastighetsägare i och med att de får information om problemen kommer att vidtade åtgärder som fordras för att de skall uppfylla sin underhållsskyldighetenligt byggnadsstadgan. Orn reparation av balkonger i äldre hyreshus Som AxelAndersson påpekar kan det dock finnas ett antal fastighetsägare som underlåteratt göra de undersökningar och vidta de åtgärder som behövs. Med hänsyn tillatt problemen med balkonger nu är så uppmärksammade, kan man emellertidförutsätta att hyresgäster, antingen själva eller genom sina organisationer,kommer att följa vad som händer i fastigheterna och begära besked avfastighetsägarna om säkerhetsfrågorna. Man kan också utgå från attbyggnadsnämnderna, i och med att åtgärder på det här området aktualiseras ibyggnadsbeståndet, får en bättre kännedom än f. n. om förhållandena och därmedlättare kan ta initiativ till undersökningar i de fall man kan misstänka attunderhållet har eftersatts. Samma information som fasfighetsägarna har fått harf. ö. också gått ut fill byggnadsnämnderna. Varje byggnadsnämnd har dessutomfått en förteckning över de fastighetsägare och fastigheter i kommunen somberörs av informationen. Mot den här bakgrunden anser jag att det f. n. inte finnsanledning att vidta några ytterligare åtgärder från min sida. AXELANDERSSON (s): Först ber jag att få tacka bostadsministern för svaret påmin interpellation om reparation av balkonger i äldre hyreshus. Jag, liksom hyresgäströrelsen i stort, är mycket glad överdet snabba initiativ som bostadsministern tog när detta problem blev känt. Mentyvärr kan jag inte dela optimism när det gäller möjlighetenatt snabbt åtgärda bristerna - den optimism som utmynnar i beskedet att ingaytterligare åtgärder i frågan är att vänta från bostadsministerns sida. Tvärtemot bostadsministerns uppfattning menar jag attmöjligheterna att snabbt åtgärda den stora säkerhetsrisk för berördahyresgäster som de nära 40 000 skadade balkongerna utgör är direkt beroende avåtminstone ett par åtgärder frän och bostadsdepartementetssida. I första hand gäller det omedelbara insatser för att ökakunnandet om dessa frågor hos den tekniska personal som skall utföra deerforderliga grundläggande undersökningarna på platsen. Här fattas det mycket , både hos fastighetsägarna själva, hos deras organisation och ute i kommunernasbyggnadsnämnder. Jag har inhämtat att en första kurs kommer att hållas iSPLsregi med ett hundratal deltagare i syfte att avhjälpaden mest akuta bristen. Men många fler tekniker behöver specialtrimmas för attvi snabbt skall kunna lösa problemet med de farliga balkongerna. I andra hand gäller det ekonomin. För att klara av defarligaste av de här balkongerna - som påpekade i sitt svar rördet sig om ca 38 000 - kan man räkna med att det behövs i runt tal 100 milj.kr., pengar som rimligen inte kan tas ur de vid hyresförhandlingarna avsattaårliga underhållsmedlen. Dessa pengar skall ju användas till normalt ochprioriterat underhåll av bostäderna. Enligt uppgift har också fastighetsägarnai brev till påpekat detta och begärt att prioriterade lånställs till förfogande för balkongreparationer. Med vad jag här har framfört vill jag ställa ett parkompletterande frågor till : Kommer bostadsministern att ta några initiativ när detgäller att intensivutbilda tekniker för den här angelägna uppgiften? Kanfastighetsägarna räkna med ett positivt svar på sin begäran om prioriteradelån för balkongreparationerna? Det är riktigt att det behövs utbildning avbesiktningsmän. En del bostadsföretag har naturligtvis redan själva tillgångtill sådana. Men sedan finns det mindre fastighetsägare som kanske måste köpadessa tjänster. Axel redovisar också att har satt igång kursverksamhet, och det har varit en påfallande stor efterfrågan på denutbildningen. Jag utgår från att fortsätter med denverksamheten i mån av behov. Jag tror att det är ett bra sätt att ordnautbildningsfrågan så, att de som har den bästa kunskapen och som gjort de härundersökningarna också svarar för utbildningen. På den sidan tycker jag att vihar ett betryggande system. Axel frågar också om vi skall ställa extraresurser till förfogande för just det här underhållet. Det är ju så att fastighetsägarna, som jag redovisat, harett ansvar för att underhålla fastigheterna även i det här avseendet enligtbyggnadsstadgan. Det innebär också i princip att i den hyra som tas ut skallpengar till denna typ av underhåll finnas med. Jag har inte för avsikt attaktualisera särskilda lånemöjligheter för just den här typen av underhåll.Däremot är det sä att vi har en underhållsfondsutredning som över huvud tagetgranskar underhållssituationen, volymen på underhållet ochfinansieringsfrågorna i det avseendet. Det finns anledning att återkomma närden utredningen ligger på bordet. Om reparation av balkonger i äldre hyreshus AXELANDERSSON (s): Något positivt kom det väl ändå ut av BirgitFriggebos svar. När det gäller utbildningen delar jag bostadsministernsuppfattning att man på fastighetsägarsidan kanske klarar det som är praktisktmöjligt inom rimlig tid. Men kommunernas folk, byggnadsnämndernas folk, detekniker som måste få kontrollfunktionen lokalt, som har att se till att dethär blir åtgärdat, bör också i samma mån utbildas för sin uppgift. De harnaturligtvis redan nu en god teknisk utbildning, men detta är ett specialproblem, och för många av kommunernas tekniker ligger utbildningen pä det här områdetväldigt långt tillbaka i tiden och deras kunskap behöver friskas upp. Jagtycker fortfarande att det vore värdefullt om bostadsministern -lämpligen ikontakt med - pekade på det här utbildningsbehovet ochuttryckte önskemål om att man på samhällssidan parallelltmed annan utbildning tog itu med även det här utbildningsbehovet. Så fillfrågan om finansieringen. Det är och har alltid varit sä att Om reparation av balkonger i äldre hyreshus hyresgästerna får betala kostnaderna i sådana härsammanhang. Jag tycker emellertid att det är orimligt att begära att sä skallvara fallet även när det gäller den här frågan. Den måste ju lösas snabbt föratt inte risken att hyresgästerna skadas till liv och lem skall bli alltförstor. För att förhindra att en olycka inträffar måste någonting göras . Dettamåste betalas på något sätt, men att lägga det på hyresgästerna i närbränslekostnaderna, inflationen och kostnadsfördyringarna i övrigt ökar hyrornaså katastrofalt är något sorn jag vill att man försöker undvika. Jag skullevilja att bostadsministern ytterligare en gång övervägde den möjlighet attlösa detta som är föreslagen, så att man inte behöver betunga hyresgästerna medännu en kraftig uppjustering av hyrorna. De hyresgäster det gäller har självainte valt att bo i de här husen med dåliga balkonger; Ingenting hindrar naturligtvis de kommunersom vill se till att deras folk i byggnadsnämnderna får en bättre utbildning pådet här området att utnyttja den utbildning som anordnas av Betonginstitutet.Jag tycker emellertid inte att det är lämpligt att jag framför någon åsikt omhuruvida kommunerna skall skicka sitt folk dit eller inte. Vad sedan gällerfinansieringsfrågan skulle det innebära att vi införde en ny princip, om vi såsnart vi upptäckte bristande underhåll någonstans gick in med prioriterade lånoch kanske också bidrag till fastighetsägarna. Det är fastighetsägarnasskyldighet att underhålla sina fastigheter inom ramen för det normalaunderhållsuttag de gör i hyran. Jag finner inte någon anledning att i justdetta speciella fall ta ifrån fastighetsägarna deras både juridiska ochekonomiska ansvar att se till att fastigheterna hålls i ett godtagbart skick.Vi har till och från gjort undantag från detta. Regeringen har exempelvis nuunder våren lagt fram en proposition i om ladonet i fastigheter, mendet har vi bedömt som ett så speciellt hälsoproblem att vi har gått ifrånprincipen. Att regeringen skulle vidta särskilda åtgärder i det här fallet, närdet rör sig om det vanliga, normala underhåll som skall skötas avfastighetsägarna, bedömer jag emellertid som en mycket exceptionell utväg. AXELANDERSSON (s): Men det här är inget vanligt, normalt underhåll. Jagtycker att man gott och väl kan jämföra detta problem med det som uppståttgenom radonet. Det är i alla fall uppenbart att människor utsätts för riskerför att skadas till liv och lem. Så finansieringsfrågan en sista gång: Om pengarna skalltas från den i hyresavtalen mellan fastighetsägare och hyresgäster överenskomnaunderhållssumman, så innebär det att det i fråga om de mesta utsattafastigheterna inte blir en krona över till nödvändigt, löpande underhåll. Jagtycker det vore oriktigt och felaktigt om hyresgästerna i dessa fastigheterskulle få ett eller kanske eftersläpning när det gäller det s. k.vanliga underhållet, som i många av fastigheterna redan nu är bristfälligt ocheftersatt. Bara en liten kommentar. Vi har ju enhyressättning som utgår från bruksvärdet. Det faktum att man underhåller sinafastigheter på ett fullgott sätt innebär emellertid inte att bruksvärdet höjs.Det finns alltså en spärr som hindrar att man tar ut högre hyror när man pä ettnormalt sätt underhåller sina fastigheter. Det skall således inte bli någrahögre hyror på grund av detta. Överläggningen var härmed avslutad. § 4 Om skogsindustrins virkesförsörjning Industriministern ordet för att besvara () anmäldainterpellation, 1979/80:155, och anförde: har frågat mig om jag avser attsnabbt vidta någon åtgärd i syfte att öka skogsavverkningarna inomprivatskogsbruket för leverans till sågverksindustrin. Skogsindustrins virkesförsörjning har diskuterats ikammaren . Jag har därvid redogjort för deåtgärder som redan har vidtagits för att virkesutbudet skall stimuleras. Trots att åtgärder vidtagits finns det anledning befaraatt virkesförsörjningen till skogsindustrin förblir otillräcklig under denhögkonjunktur som branschen nu upplever. Jag har tidigare framhållit att det kan finnas anledningatt överväga ytterligare åtgärder för att snabbt få till stånd ett ökatvirkesflöde till såväl massaindustrin som sågverken och övriga delar avskogsindustrin. Regeringen avser att återkomma med konkretaförslag i dessa frågor. Regeringen kommer vidare att ta uppöverläggningar med företrädare för virkesmarknadens parter i syfte att få tillstånd en effektiv information till skogsägarna om innebörden av de nya reglerför skogsbeskattningen som har trätt i kraft. BJÖRNKÖRLOF (m): Jag tackar industriministern för svaret påmin interpellation och konstaterar att industriministern delar min uppfattningatt virkesförsörjningen för skogsindustrin f. n. är otillräcklig. Mycket talar för att den svenska skogsråvaran skall sågasi relativt stor utsträckning. Följande argument är för min del viktiga i dethär sammanhanget. Huvuddelen avskogsbrukets nettoinkomster kommer från sågverken. Sågverken geren högre sysselsättning med större spridning än massaindustrin. Sågat virke gerdärtill höga exportinkomster per förbrukad mängd råvara. Det går åtväsentligt mindre energi vid förädling av en kubikmeter råvara i sågverken äninom massaindustrin. Problemet är, som sagt, att få råvaran att räckatill. Det årliga virkesutbudet ligger under tillväxten och möjligavverkningsnivå. Utbudet för hela landet är, enligt de siffror som jag fåtttillgång till, jämfört med en möjligavverkningsnivå . I , mitt hemlän, är situationen den att de privatas. k. inlandssågverken svarar för av den totala försågningen ilänet. En önskvärd och planerad produktionsökning på under rådandehögkonjunktur kan inte genomföras på grund av råvarubrist. Drygt hälften avsågverken har tvingats till produktionsbegränsningar under november-december1979. Dessa sågverks nedskärning av produktionen uppgår tillca , och produktionen var också klart lägre än under motsvarande period1978. Det kan konstateras att den möjliga avverkningen i länetligger på 2,5-2,inom privatskogsbruket men attendast 1,6-1,har avverkats under de senaste åren.Högkonjunktur och höjda virkespriser har inte ökat utbuden från skogsägarna.Särskilt påtagliga är de små timmerieveranserna från privatskogsbruket underhösten 1979. Bristen på sågtimmer förorsakas av i första hand underutbud frånprivatskogsbruket och inte av en överetablerad sågverksrörelse inom länet. Det finnsflera orsaker till de privata skogsägarnas små avverkningar. Bland de aktiva jord- och skogsbrukarna i , somomfattar av skogsägarna, är avverkningsviljan större och här föreliggersäkert ingen underavverkning. Men bland de övriga , i stor omfattningsterbhus och äldre ägare, finns det uppenbarligen stora hinder för skogsuttag.Marginalskatter och skattesystemets utformning utgör en stor broms. Dagensskattesystem leder till sparande av skog i stället för till stimulans tillkontinuerliga avverkningar. För att åstadkomma ökade virkesutbud bör sågverken självamedverka genom att rationalisera och utveckla företagen för att bibehålla godbetalningsförmåga för råvaran. De bör förstärka och utveckla en egen inköps-och avverkningsorganisation. De bör medverka i ökat informations-ochackvisitionsarbete hos skogsägarna. Och de bör tillsammans med övriga parter påvirkesmarknaden verka för en stabilisering av virkesmarkna-den. Men avverkningsviljan påverkas naturiigtvis också i höggrad av politikernas beslut och åtgärder. Och det var mot den bakgrunden jagställde frågan om regeringen avsåg att sätta in en mer tillfälligstimulansåtgärd som leder till ökade slutavverkningar och timmeruttag. I sittsvar aviserar industriministern - och det är jag glad för - att regeringen avser att komma med konkreta förslag i dessa frågor. Min naturliga följdfråga måste då bli: När kommer deförslagen, och vad går de ut på? Jag vill först instämma i interpellantensallmänna karakteristik av vad som sker och borde ske inom skogsindustrin, attutvecklingen går mot ökad förädling av virkesråvara i sågverken. Vad som händeri den strukturanpassning av skogsindustrin som f. n. pågår är attmassaindustrin i någon mån minskar sin råvaruförbrukning, vilket ger utrymmeför en viss expansion på sågverkssidan. Jag noterar också att interpellanten beträffandeutvecklingen i sitt län kommer med det omdömet att det är de passivaskogsägarna som har en underavverkning medan de aktiva och på fastigheternaboende ägarna inte har någon sådan. Det är ett problem som jag tror ärkarakterisfiskt för utvecklingen i skogsnäringen i hela landet. Åtgärdernamåste nu ta sikte på att aktivera de passiva skogsägarna. Det är självfalletinte acceptabelt att skogsindustrin i den nuvarande högkonjunkturen inte kanutnyttja situationen till följd av en råvarubrist. Jag vill också säga att industrin själv naturligtvis harett ansvar för att eftersträva ökad stabilitet på virkesmarknaden, att kommabort från den traditionella konjunktur- och spekulationsatmosfär som iblandpräglar virkesmarknaden och som då också tar sig uttryck i omfattanderotposthan-del. Vi måste få en situation där virkesutbudet sker kontinuerligtoch avspeglar skogarnas reella produktionsförmåga. Vi kommer alltså fillbaka till den härfiågan från regeringens sida med ett förslag om speciella åtgärder. De meragenomgripande åtgärderna måste självfallet anstå till dess attvirkesförsörjningsutred-ningen, som är mitt uppe i sitt arbete, har lagt framsina förslag. BJÖRNKÖRLOF (m): Jag konstaterar att industriministern och jaghar i stort sett identiska åsikter. Problemet är bl. - just i rnitt län -den mycket stora andelen skogsägare som utgörs av sterbhus och annat samägande,i kombination rned dålig markarrondering. För dessa ägare blir skogsinkomstenett tillägg till en grundinkomst som kan variera från en pension till enlöneinkomst på . Genom den med inflationen successivttilltagande marginalskatteeffekten får ett flertal av de här skogsägarnaalltför litet kvar för att en kontinuerlig avverkning skall bli intressant. Ochdet är den kontinuerliga avverkningen - där instämmer jag i industriministernsåsikt - som naturligtvis skall upprätthållas. Det är dessa problem som vi pånågot sätt måste komma fill rätta med. Industriministern aviserade nu att regeringens förslagkommer inom , och det låter betryggande. Det är ju ganska tilldess. Men han ville inte närmare ge sig in på vilka speciella åtgärder - somhan uttryckte det - som avses. Det finns dock en gammal god regel som sägeratt har man sagt a får man säga b. Jag väntar därför pä att industriministernnågot kan avslöja vad de här speciella åtgärderna går ut på. Överläggningen var härmed avslutad. § 5 Föredrogs och hänvisades 1979/80:1915och 1916 till justitieutskottet § 6Föredrogs med bordlades åter betänkande 1979/80:42Skatteutskottets betänkanden /80:28-31 betänkanden1979/80:21, 22, 25 och 31 betänkanden /80:22, 23, 25 och 26Utrikesutskottets betänkande 1979/80:19 betänkanden1979/80:28-31 betänkanden /80:17-19 Trafikutskottetsbetänkanden /80:11, 12, 15 och 19 betänkanden1979/80:29 och 30 betänkanden /80:14, 15, 17 och 19-21 § 7 Anmäldes och bordlades 1979/80:108om ändring i tullagen (1973:670) 1979/80:118om anställningsfrågor för vårdlärare i gymnasieskolan och högskoleutbildning /80:127 om vissapensionsfrågor, m. m. 1979/80:129 om ändring i lagen (1979:1118) omjämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet, m. m. 1979/80:137 om beskattningvid uthyrning av fritidshus samt om vissa ändringari taxeringslagen (1956:623) § 8 Anmäldes och bordlades 1979/80:19I7 av rn. fl.med anledning av proposition 1979/80:91 om statligt stöd till åtgärder för enändrad vattenhushållning i 1979/80:1918 av m. fl.med anledning av proposition 1979/80:99 om borttagande av prövningen mot makesekonomi i fråga om viss studiehjälp §9Anmäldes och bordlades Nr 107 betänkanden k<° j j 1979/80:12med anledning av propositionen 1979/80:100 i vad avser anslag för , qo/. budgetåret1980/81 till studiestöd m. m., jämte motioner 1979/80:13med anledning av propositionen 1979/80:100 i vad avser vissa aiislagför budgetaret 1980/81 till allmän försäkring, jämte motioner 1979/80:16med anledning av propositionen 1979/80:100 i vad avser anslag till bostadsbidrag m. m. jämte motioner 1979/80:18 medanledning av propositionen 1979/80:100 i vad avser anslag till vissaenergibesparande åtgärder inom bostadsbeståndet m. m. jämte § 10 Kammaren åtskildes . Riksdagensprotokoll 1979/80:108 Förhandlingarnaleddes av andre vice talmannen. §1 Meddelande om interpellationssvar 1979/80:161om regeringens syn på viss skogsplantering i Med hänvisning till riksdagsordningens 6 kap. 1 § vill jag meddela attjag ej kommer att besvara interpellationen av om regeringens synpå viss skogsplantering i inom den angivna tiden . Jag harför avsikt att besvara interpellationen . Omde timarvoderade universitetslärarnas situation § 2 Om de timarvoderadeuniversitetslärarnas situation Utbildningsministern erhöll ordetför att besvara () anmälda fråga,1979/80:311, till statsrådet , och anförde: har frågat statsrådet dels hurstatsrådet ser på statens arbetsgivaransvar för de timarvoderadeuniversitetslärarna, dels om regeringen är beredd att fastställa regler för närtjänst skall inrättas och att de som har en väsentlig del av sin försörjninggenom undervisning på högskolan skall förordnas på sin tjänst och ej behöva gåpå löstimmar. Frågan har överlämnatstill mig. Inomflera sektorer i högskolan finns behov av att kunna anställa timarvoderadelärare, som är specialister inom resp. område och som i viss omfattning kanmedverka i högskoleundervisningen utan att de har högskolan somhuvudarbetsgivare. Jag är dock medveten om de problem som upp och som främst avser dem som har högskolan som huvudarbetsgivare. Jagförutsätter att dessa frågor kommer att ingående belysas underremissbehandlingen av lärartjänstutredningens avlämnade slutbetänkande(SOU 1980:03) Lärare i högskolan. Min förhoppning är att det i samband medregeringens och ställningstagande fill förslagen i betänkandet börfinnas goda möjligheter att nä én lösning på berörda problem som kan fillgodosesåväl högskolans behov av flexibilitet som personalens legitima krav påtrygghet i anställningen. Om de timarvoderade universitetslärarnas sUua-tion LENNARTPETTERSSON (s): Jag ber att fåtacka utbildningsministern för svaret. Den anställningssituation som de timarvoderade lärarna våra universitet utgör enligt min mening något av en skamfläck för statensom arbetsgivare. Dessa lärare har i alla avseenden en sämre situation änövriga lärarkategorier. Genom att de tvingas gå på löstimmar blir deras lön -för samma arbete - lägre än de fast anställdas. De har vidaresämre sociala förmåner, och någon anställningstrygghet existerar inte heller. Undersökningar tyder nu på ett ökande missbruk frånuniversitetsförvaltningarnas sida av denna kategori av lärare. Allt flertimarvoderade lärare tvingas gå år med mer eller mindre full tjänstutan den trygghet och den lön som de rimligtvis borde ha rätt till. Problemets omfattning framgår bl. a. av att andelen lösaundervisningstimmar inom språk och humanistiska ämnen vid Lunds universitetuppgår till så mycket som av den totala undervisningen. Denna rovdrift påmänniskoi kan rimligen inte få fortsätta länge till. Det är alltså hög tid attstaten och utbildningsministern tar ett anständigt arbetsgivaransvar också fördenna lärarkategori. Jag vill tolka utbildningsministerns svar som ettpositivt sådant, och jag är tacksam för det. Utbildningsministern säger juklart ifrån att han är medveten om de problem som har tagits upp i min fråganär det gäller de timlärare som har högskolan som huvudarbetsgivare. har kanske inte till fullo gått inpå de här aktuella problemen, men utbildningsministern hyser förhoppningen attdenna fråga ändå skall komma upp i remissbehandlingen. Det tycker jag är bra,och jag tror att frågan också kommer att belysas ingående. Alla utredningar resulterar inte i propositioner, men jaguppfattar det som att vi i denna fråga kommer att få enproposition. Och jag vill fråga utbildningsministern när han räknar med attkunna lägga fram förslag med utgångspunkt i lärartjänstutredningen - förslagsom också rör timlärar-nassituation.