prot · G30935 · 1979-12-31 00:00:00 — Sedan sade att det redan i tendenser lill underbemanning och kopplade detta till vad vi nu håller päalt besluta om belräffande bemanning av fartyg. Han framhöll attorganisationerna - pluralis alltså - har börjat att rycka i denna fråga. Detskulle gälla Just bemanningen av fartyg i anslutning lill vad vi nudiskuterar.Ärdet verkligen de organisationer som lidigare har bilrätt della förslag ellerär del andra organisationer? Jag tror för min del att exempelvisSjöfolksförbundet inte har bytt fot i denna fråga. (vpk): Jag ber kammarens ledamöter lägga märke lill att i denna fråga liksom ien rad andra frågor finns en tendens lill nyliberalism, där man i olikasammanhang stelbenlhet, statliga regleringar osv. Man vill luckra upplagstiftningen lill förmån för oreglerade former. Delta innebär också en riskså till vida att man löser upp fasta strukturer och lagstiftning och ersätterdenna ordning med lösliga former - allt i en förespeglad strävan lill Jagvill göra min motståndare i diskussionen uppmärksam på att liberalism inteinnebär bara positiva saker. Avbyräkralisering kan även innebära en fara föratt man lämnar lagligt fasta strukturer och går in för mera lösliga och ickebra former, särskilt när det gäller säkerheten. ROLFSELLGREN (fp): Den beskrivning som här rent generellt har gjort kaninte tillämpas på del beslul som nu står i begrepp att fatta. DenUlgör en randanmärkning i den allmänna debatten men äger inte tillämpning på dennafråga. Låntill ett av AB helägt smidesbolag Överiäggningenvar härmed avslutad. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels molionen nr 2613 av LarsWerner m. fl, och förklarades den förra propositionen vara med övervägandejabesvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller trafikulskottets hemställan i betänkandet nr 4 mom. 1 och 7 röstarJa, den del ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 2613 av m. fi. Vid omröstning genom uppresning förklaradesfiertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då SvenHenricsson begärde rösträkning verkställdes votering med omrösiningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 310 Nej - 16 Kammaren biföll vadutskottet i dessa moment hemställt. §17 Lån till ett av AB helägt smidesbolag Föredrogsnäringsutskoilets betänkande 1979/80:1 med anledning av propositionen 1979/80:3om lån till ett av AB helägt smidesbolag moiion. Ipropositionen 1979/80:3(induslrideparlemenlel) hade regeringen föreslagitrik.sdagen att till Lån till ett nyU smidesbolag på tilläggsbudget I tillstatsbudgeten för /80 under fonden för läneunderstöd anvisa ettinvesteringsanslag av . Låntill ett av AB helägt smidesbolag Beträffande propositionenshuvudsakliga innehåll anfördes följande: "I propositionen föreslås att 50milj. anvisas för län med villkorlig återbetalningsskyldighet till ett avAB helägt smidesbolag. Länet är avsett atl, hell eller delvis, ställastill smidesbolagels förfogande för alt förelagel skall genomföra en planeradomstrukturering, bl. a. genom investeringar i en ny smidespress. Härigenom kansysselsättningen för huvuddelen av de anställda vid ." I delta sammanhang hade behandlats den medanledning av propositionen väckta motionen 1979/80:74 av Per m. (vpk), vari hemställts att , med godkännande av propositionen 1979/80:3i övrigt, skulle 1. isamband med sitt beslut med anledning av propositionen uttala sig för statligt övertagande av AB , 2. hosregeringen anhålla om ulredning och förslag för att verkställa övertagandel. 1. belräffande lån till elt nyttsmidesbolag all med bifall lill propositionen 1979/80:3 till Län tillelt nytt smidesbolag på tilläggsbudget I till statsbudgeten för budgetåret1979/80 under fonden för låneunderstöd anvisade ett invesieringsanslag av , 2. beträffande statligtövertagande av AB all skulle avslå motionen 1979/80:74. Till betänkandet hade fogats ett särskilt yttrandebeträffande län lill elt nyll smidesbolag av , ,, , , och (samtliga s). Här har vi pänytt att ta ställning lill ett förslag lill län där del handlar om villkorligåterbetalning - ett villkorslän som del har kommil all kallas. Den här gängenriktar sig länet lill ett av AB helägt smidesbolag. Vihar från socialdemokratiskt håll tidigare uttalat vår uppfattning om denna lypav län, en uppfattning som vi nu på nytt nödgas upprepa i ett särskilt yttrandesom är fogat till utskottets belänkande. Denna vår inställning är som bekantett avståndstagande lill denna typ av län. Kreditvillkoren är mycket generösa,sä generösa alt man med fog kan hävda atl den statliga långivningen tar övermycket av de risker som annars är förknippade med ägarkapilal. Vi menarnaturiiglvis att det hade varit rimligt att om staten lånar ut pengar pä sättsom sker, man också kunde ställa villkor som ungefäriigen kan ställas av densom bidrar med aktiekapital. Vihar i vårt särskilda yttrande också sagt atl de lån som ges lämpligen skullekunna lämnas mot konvertibla skuldebrev. Jag förstår atl frånföretagsägarens synpunkt denna lyp av lån ler sig lockande eftersom de integer någol infiylande i förelaget; långivarna är endasi med och tar risker. Vifår därför hoppas atl det är del sista län av denna typ som vi har all taställning lill. Idelnu aktuella fallet gäller det elt län pä 50 milj. kr. Somjag framhållit är viprincipiellt motståndare till denna lyp av lån. Au vi ändå inte kunnal yrkaavslag på regeringsförslagei beror på att regeringsförhandlingarna medförelaget dragit långt ut på liden. Detta gör att del nu inte finns möjligheteralt diskutera fram mera tillfredsställande finansieringsformer för projektetsgenomförande. Vi ställer alltså upp för atl klara projektet och därmedsysselsättningen för de anställda. Detta har slutligen varit vägledande föross. Men vi avser att återkomma i dessa frågor i elt mera allmängiltigtsammanhang. Lån till elt av AB helägt smidesbolag Underdelta anförande övertog iredje vice lalmannen ledningen av kammarensförhandlingar. PER (vpk): I näringsutskoilets belänkande 1979/80:1 behandlas ett s. k.villkorslån på 50 milj. kr. till ett av AB helägt smidesbolag. Ipropositionen 1979/80:3 från regeringen föreslås att ett sådant lån skall gespå vissa villkor. I motionen 74, som ingetts med anledning av propositionen,går motionärerna med på alt lånet ges men vill ha ettriksdagsultalande innebärande atl hela AB skall överföras isiatens ägo. Detta förslag avstyrker utskottet. Jagskall nu söka något utvecklavåra motiv förett förstatligande av denna del av försvarsmaterielinduslrin. Dethär aktuella kravet på förstatligande ingår inte i någon sorts plan för attinföra elt socialistiskt samhällssystem här i landet. Det rör sig om enlämplighelsåtgärd, som helt ryms inom det rådande ekonomiska systemels ram. Detgäller här bara atl väga för- och nackdelar i fråga om fortsatt privat ägande,mot en övergång till ett samhälleligt ägande. Vid avvägningen kommer vi framtill att fördelarna borde överväga till förmån för ett förstatligande, omavvägningen sker med utgångspunkt i de anställdas bästa och inte i det privatavinstintresset. Ipropositionen omnämns att förhandlingar förts med Statsföretag om att dettaskulle gå samman med AB för atl gemensamt driva smides-verksamhetenvidare. Del visade sig då atl självt ville behålla alla lönsamma delaroch gå in i partnerskap med Statsförelag endast i ett särskilt dotterbolag somskulle ta hand om smidesverksamhelen. Statsföretag ställde som krav för att gåin atl delägarskapel skulle gälla hela bolagels verksamhet, således också delönsamma delarna. Vi vpk-motionärer ser denna Statsföretags hållning somförståelig. På dessa meningsskiljakligheler föll partnerska-pet medStatsföretag. Vaktsläendet om vinsterna från lönsamma delar vägde i detläget tyngre än möjligheten av att långsiktigt säkra jobben för de anslälldainom bolagets stålseklor. blir det staten som ändå får gå in med ett lån föratt säkra Jobben för flertalet av de anställda inom denna sektor. verksamhet iKarlskoga beslår av sektorerna försvarsmateriel, kemi Låntill ett av AB helägt smidesbolag Av dessa är stålden för tillfället minst lönsamma, och den är stadd i en fortgående avvecklingsedan flera år. En avveckling av siålsekiorn leder lill alt den del avverksamheten som framställer civila produkter relativt sen kommer att minska.Det är en utveckling som går rakt emot den som ur allmän synpunkt skulle varaönskvärd och som också företräds av de fackliga organisationerna på platsen. Vadsom nu sker, genom bildandet av ett av helägt smidesbolag och med stödav 250 milj. kr. i statliga lån, är att stålsektorn tillförsäkras en vissöverievnad. Nivån blir emellertid lägre än nu i fråga om sysselsättning. Endast750 av ca 1 200 får fortsatt arbete. 450 jobb försvinner, och det motsvararnedläggning av ett ganska stort industriföretag. Delta sker dessutom i enregion som föriorat tusentals jobb redan förut. AvBofors omsättning avsåg försvarsmateriel. Sådan materiel får juinte säljas hur som helst vare sig inom eller utom . Både tillverkningenoch försäljningen av denna materiel är beroende av statliga beslut. Export fårske försl efter särskilt tillstånd. Tillståndsgivningen grundar sig påriktlinjer som har antagit. Situationen i det aktuella mottagarlandetavgör om tillstånd ges eller ej. Statliga beslut avgör också vilken typ avmateriel som skall inköpas till det svenska försvaret och den ekonomiskatotalramen för dessa inköp. Nästan hälften av tillverkning är såledeshelt beroende av statliga beslul. I nya utvecklingsprojekt är staten involveradredan från början. Både det slora beroendet av statliga beslut och av slorastatliga beställningar motiverar ett avgörande statligt inflytande över Bofors.Vi menar atl detta bäst kommer till uttryck genom atl förelaget las över avstaten. Ettannal, och kanske ännu mera vägande, skäl för överlagande är säkrandet avsysselsättningen inom Karlskogaregionen i elt längre perspektiv och i fullttänkbara nya lägen. Man kan tänka sig en situation då de svenskabeställningarna av försvarsmateriel väsentligt minskar. kan gällandeexporlregler hindra att exporten expanderar. Då uppkommer elt läge med starktvikande sysselsättning. Är det troligt alt då vill eller ens kan klaraatl skapa annan sysselsättning för dem som friställs? Nej, dä blir detsamhället som får träda in och söka reda upp situationen. Om staten anser atlvi av olika skäl skall uppehålla en egen nationell försvarsmaterielindustri,menar vi att staten också skall la ansvar för dem som har sin utkomst inomdenna industri. Del anser vi alt staten bäst kan göra om den går in som ägaretill denna industri och utvecklar civil alternativ produktion redan i nuläget.Vänsterpartiet kommunisterna har, är efter är, motionerat om en planering förövergång lill ökad civil produktion inom hela den svenska försvarsmaterielinduslrin.I fallet tror vi atl en sådan planering skulle underiällas om staten togöver. Jagskall slutligen gå över till alt säga något om det akluella lånet pä 50 milj.kr. Först något om själva formen för lånet, som redan har varilinne på: Villkorslån är en för kapitalisterna mycket generös form avlångivning. Staten går här in och tar över risker som kapitalet normalt skallta ulan atl tillförsäkras derättigheter i förelaget som man hade fått, om man hade tecknat aktier. Jaginstämmer här i de synpunkter som har framförts från socialdemokraterna inäringsutskottel i del till betänkandet fogade särskilda yttrandet. Vi har ivår motion sagt alt vi går med pä att detta lån ges som villkorslån bara avhänsyn till de anställda. Och i det särskilda yttrandet sägs alt man gått medpå della bara därför atl nedläggning var del enda alternativet i del nuuppkomna lägel. Somjag nämnde tidigare räknar man med atl bara 750 av 1 200 anställda säkras kvari jobbet genom lånet lill . 450 jobb försvinner ändå. Men det är intesäkert all det kommer atl räcka ens med detta. Det sägs i ulskottels skrivningatt av de 750 som beräknas bli kvar skall 150 sysselsättas i stål-ochvalsverket. skriver utskottet atl dessa verk skall anpassas tillsmidesverksamhelen och arrenderas av smidesbolaget . Jag måsle tyvärr tolka detta sä, alt detkommer atl finnas uppenbar risk för all ytterligare 150 Jobb kan komma atlförsvinna . Departementschefensäger i propositionen alt han erfarit all kommer alt aktivt verka föralt ny sysselsättning skapas inom och utom koncernen i kommun.Huruvida della löfte skall tillmätas någon trovärdighet kan endast Boforsnäringspolitiska handlande framåt i tiden ge besked om. Tyvärr har det börjatdåligt. då vår motion skrevs föreiåg elt klart hol om atlBofors stålgjuteri skulle läggas ned - elt stålgjuteri som enligtstrukturplaner för den svenska stålindustrin skulle bli centrum förstålgjutningen i landet. , när molionen behandlas, är nedläggningsbeslutetbeträffande slålgjuleriel redan ett faktum. Au facket protesterar motnedläggningen hjälper inte. Är gjuleriet inte tillräckligt lönsamt frånföretagsekonomisk synpunkt läggs det ned, och jobben där försvinner. Dessajobb försvinner från en region som bara förlorat tusentalsarbetstillfällen. Vad som behövs nu är en planering förKarlskoga-Degerforsregionen för tillskapandet av nya arbetstillfällen. Vi trorinte att kommer all klara den uppgiften. Däremot tror vi atlförutsättningarna skulle bli bättre om samhället fick ett direkt ansvar försysselsättningen inom den nu av AB ägda industrin. Del ansvareitillgodoses bäst om del är förenat med ägande av företagel. Med stöd av vad jag anfört yrkar jag bifall lill utskottelshemställan underpunkten 1 i näringsutskoilets betänkande 1979/80:1 och avslagpä utskottets hemställan under punkten 2, vilket innebär bifall lill molionen1979/80:74. Lånlill ett av AB helägt smidesbolag När det gäller villkorslånet till ett av AB helägt smidesbolaghar Per , som jobbar i , lämnat en myckel bra redogörelse förkonstruktionen av delta, och även har redogjort för det. Isjälva sakfrågan - länet pä 50 milj. kr. - är vi alla överens. Även vpk är medpå förslaget alt del belagda smidesbolagel skall fä låna dessa Låntill ett av AB helägt smidesbolag finns elt problem med villkorslån,och jag vill i första hand beröra det.Sedan skall Jag återkomma till det yrkande om förstatligande av som PerIsraelsson här framförde och som också finns med i vpk:s motion. Industripolitikeni mer begränsad mening harju i hög grad präglats av mängabrandkårsutryckningar. De har upplevts som nödvändiga i kollisionen mellansysselsättningsambilioner och akuta företags- eller branschkriser. Jag trorockså jag vågar säga, att det i varje enskilt fall har funnits mycket starkaskäl för de insatser som gjorts. Men lyckerjag atl man måste känna enbetydande oro när åtgärderna får den omfattning de har fåll under senare är.Det ärju ingen hemlighet att åtgärderna ofta salts in för att lösa kortsiktigaproblem, medan vi vet ganska litet om de långsiktiga effekterna av det somgjorts, t. ex. hur konkurrensen påverkas och effekterna på kapitalmarknaden ochpå företagens egel ansvarslagande av all staten allt oftare griper in när detblir problem. Därför tillsatte folkpartiregeringen en utredning som skall belysade här effekterna. Del är vikligi all vi har klart för oss all en ulredning ärtillsall för all se på effekterna av olika låneformer. Närdetgäller och Kilstaverken ärju bakgrunden den, all företagel genomförhandlingar försökte få en partner för sin satsning på en smidespress. Manhade först kontakt med ett japanskt företag och sedan med Statsföretag. Detfanns inte något intresse frän statsmakternas sida atl gå in som delägare iförelaget. Man stannade för den här lösningen, ett villkorslän på 50 milj. kr.Motivet var alt trygga sysselsättningen för de 700 anställda vid delar den uppfattning som framförde att villkorslagen idenna utformning inte är bra. Vi bör komma ifrån den konstruktionen av län.Staten ville inte gä in som delägare i . I stället satte man in en manoch en suppleant i styrelsen, samt en revisor och en revisorssuppleant. Självklartvärdet långvariga förhandlingar, vilket Per frän denna talarstolbekräftat. Det var besväriiga förhandlingar, del är rikligt, men hardegenomförts. .Självfallet är vi glada över att del råderenighet i frågaomlänet på 50 milj. kr. Närvi sedan kommer in på frågan om ell förstatligande av därför alt dennafirma tillverkar krigsmateriel, samt de motiv som vpk genom Per förtfram, kan man säga att vi hell haft debatt här i kammaren om detta.Utskottet har på den punkten ingen annan uppfattning än den som dä framkom.Även om Jag har ett långt skrivet anförande skall Jag, herr talman, fatta migkort i fråga om marknadskunnandei osv. Därvidlag vill Jag bara hänvisa till vadutskottet skriver i sitt betänkande och yrka bifall till detta utskottshemställan på samtliga punkter. Därmedvill Jag också säga alt den oro Per har för den framtidasysselsättningen i självfallet kan hysas för alla typer av företag. Jagtror inte ens atl staten har större möjligheter att skåda in . Ävenom vi anställer mera folk i departementen eller i industriverket och låter dessasitta och sammanträda och planera , så tror Jag inte alt dessahar del kunnande om marknaden sommarknadens egel folk har. Vi vel alt i detta läge inte ärvårt minsl bekymmersamma företag i landet. Boforskoncernenhar ökat sin sysselsättning och anställt ca 100 man. Under en femårsperiodbarman i vissa lägen haft en skiftande sysselsättning, vilket Per Israelssonsäkeriigen känner lill. Del har ibland varit en differens på ett hundratal man,men har man hundra man flera anställda i koncernen än man hade . 1dag uppgår dessa till 8 727 mol förra årets 8 605. Men, som sagt, kunde vi,både företagsledare och politiker, skåda in i framliden skulle mycket vara vunnet.Då kunde man satsa på de rätta produkterna och finna den rätta marknaden. Dåvore allting bra, och det skulle förenkla mycket av riksdagsarbelel också. Lån till ett av AB helägt smidesbolag PER (vpk): och jag är från samma län och vi är båda måna om altsysselsättningen i denna region skall kunna bevaras och utvecklas. I sak är viöverens: i del läge som uppkommit måsle delta lån beviljas från statens sida.Däremot tycker vi illa om låneformen, vilket alla hargjort som haryttrat sig. sägeratt villkorslånet inte är någon bra form; delbör försvinna, och vi håller på alt utreda vad vi skall kunna byta ut denformen mot. Sedanlill sakfrågan där vi inte är överens, frågan om huvudmannaskapet förkrigsmaterielinduslrin och i det aktuella fallet den del som är berörd,nämligen AB . Som Jag sade i mitt första inlägg består ungefär hälften avproduktionen i Kariskoga av försvarsmateriel. Denna produktion tillhörde delarsom är lönsamma. En annan del är kemidelen som också delvis är av militär artoch som även den är lönsam. Stålsektorn däremot har varit olönsam i flera är.Företaget har sakta avvecklat den sektorn, och personalen har flyttats övertill andra avdelningar. Man har trappat ned undan för undan. Hade inledet härarrangemanget kommit till hade man smygande gått mot en lolal nedläggning avstälsektorn, men del är ju det som vi skall försöka undvika genom att ge dethär lånet. Omkrigsmaterielinduslrin har vi ju motionerat tidigare. Vi har haft längadebatter, som nu hänvisade till. Av den anledningen skall jaginte i detalj utveckla vår syn. Det är bara att konstalera atl vi har olikauppfattningar, och vi ändrar ju inte pä någonting genom upprepningar. Menstatens ansvar för dem som arbetar inom denna industri är viktig. I åretsskrivning ger utskottet egentligen inte någon motivering lill varför detavstyrker molionen. Utskottet hänvisar i stället lill förra årets ulskoUsbelänkande,där del lämnas en motivering. I det belänkandet framhålls atl del primäraansvaret för de anställda inom denna industri vilar på den som äger företaget.Honom åligger det att skapa alternativ sysselsättning. På ett annat ställe slårdel att staten och samhället i alla fall har det övergripande ansvaret. Sålångt kan vi kanske vara överens. Men vi anser att det övergripande ansvaretbäst kommer lill sin rätt om staten också är huvudman för den här 4 protokoll l979/80:.L-38 Låntill ett av AB helägt smidesbolag Vore detverkligen pä del sättet tror Jag alt man också på min arbetsplats kunde få enmera långsiktig planering. Inom den militära kemin i finns det bara enenda fabrik som tillverkar det viktigaste sprängämnet. Den fabriken finns vidBofors. gick den gamla fabriken i luften. Den fabrik som sedan byggdesupp drivs fortfarande, men den är hårt nedsliten. Alt tillverka det härmilitära sprängämnet, som det inte är precis brist pä i världen just , ärinte speciellt lönsamt. Frän svensk beredskapssynpunkt skulle det emellertid,enligt min mening, vara myckel bra om landet hade en modern fabrik för just denhär sortens tillverkning. Men av jusl lönsamhelsskäl blir det ingenting av.Ägde staten del här förelaget tror jag att staten skulle se till alt vi hade ensådan modern fabrik. är del en öppen fråga om del över huvud taget blirnågonling alls. Huvudskäletär, som sagt, all enligt vår mening de anställdas långsiktiga trygghet,ulveckling och sysselsättning samt en övergång till större civil produktionbäst säkras genom en övergäng till statligt ägande. har en annanuppfattning, men här kommer vi inte längre. Jag yrkar alltsåfortfarande bifall lill den nämnda molionen. Per vel Ju vilka problem vi har inom stålsektorn. Man kan jubara se pä . Staten har gäll in med för altfå någon ordning på företagel, men fortfarande dras del med mycket sväraproblem. Den plan som gjorts upp för visar sig ju redanolämplig atl genomföra. Företagsledningen kommer alt få beiydande problem,eftersom det står klart alt efterfrågan pä stålprodukter pä grund avkonjunkturen kommer alt minska i stället för alt öka. Omsamhället tar över ordnar sig allting, menar . Ja, det är klartatt man dä har en bättre garanti för alt staten på olika sätt går in. Menvi kommer inte ifrån alt vi måsle fä lönsamhet inom de förelag som även statendriver. Med frenesi försöker Statsföretag komma till rätta med detta problem päolika sätt inom företagets olika basindustrier. Detta förhållande gäller alltsåsåväl statliga som privata förelag. Dettamed försvarsbesiällningarna är naturiigtvis ett problem. häller man på atlse över reglerna för export av försvarsmateriel som tillverkas i landet. Del ärförre utrikesministern som är ordförande för den utredningen. Jagvill tillägga all regeringen tillsatte en särskild utredare somskulle komma med förslag till alternativ produktion och sysselsättning inomförsvarsmaterielinduslrin i övrigt. Del blir sannerligen ingen lätt uppgift. Vivet ju hurdet är inom varvsindustrin, även om man där till viss del lyckatskomma fram lill alternativ produktion. Detär inte lätt all skaffa sig nya marknader och bygga upp nya produkter sompassar för marknaderna. Och någonting som plågar oss alla - inte bara vpk - äratl vi så ofta övenaskas av utvecklingen. Om vi bara visste hur delkommer att bli skulle allting kunna ske i ordnade former. Efterfrågan på varor ochtjänster frän producenternas sida ter sig också ofta Det som enadagen går ål som smör i solsken finns det ingen möjlighet att sälja. Tyvärrfår vi leva med detta, och ingen motsätter sig naturligtvis planering. Varjeförelag får se till atl ha framförhållning i sin verksamhet. Menman kan ändå konstatera-som jag sade i mitt tidigare anförande-att trotsallt har hållit en mycket Jämn sysselsättning på drygt 8 000 anställda iKariskoga. Och del är viktigt. Jag vill påstå atl detta villkorslän pä 50 milj.kr., som jag själv varil involverad en hel del i, har varil och kommer atl varalill väsentlig nytta för Kariskoga stad och dess omgivning. Lån till ett av AB helägt smidesbolag PERISRAELSSON (vpk): Debatten är väl nästan slut. Jag vill bara konstatera att SvenAndersson medger all han inte motsätter sig planering. Han säger också -vilketäven Jag var inne på - alt del pågår en utredning om en planering för ökadcivil produktion inom försvarsmaterielinduslrin.