prot · G30934 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:34 Förhandlingarnaleddes lill en början av förste vice talmannen. Översynav A TP-svstemet m. m. §1 Översyn av ATP-systemet m. m. Föredrogs socialförsäkringsulskollets belänkande1979/80:7 med anledning av motioner om översyn av ATP-systemet m. m. Idetta betänkande behandlades motionerna 1978/79:598 av m. (vpk), vari hemställts 1. atlriksdagen hos regeringen begärde att förslag om slandardsäkrade pensionsförmåner skyndsamt framlades för , innebärande en plan för långsikliga pensionsförbätlringar med riktpunkt att pensionen skulle motsvara av den genomsnittliga industriarbelariönen, 2. atl som sin mening uttalade atl rätt förpensionärsrörelsen borde fastställas all genom medverkan i utformningen avförmåner på pensionsområdel beredas möjlighet atl påverka sina villkor, 3. all som sin mening uttalade att enutvärdering av ATP-systemet borde ske, varvid bl. a. borde prövas delsförutsättningarna och formerna för vidgade möjligheter att tillerkänna korttids-och deltidsarbetande antagande- och tilläggspoäng, dels relationernapremier-pensionsstoriekar i skilda fall enligt i motionen gjorda hänvisningar, 1978/79:1246 av m. fl. (vpk), varihemställts alt hos regeringen skulle anhålla om skyndsamt förslagtill en spärregel i ATP-beräkningen, innebärande alt basbeloppet frånräknadesinkomsten endast i den utsträckning det ej medförde minskning i det därefteråterstående beloppet, samt 1978/79:1794 av GöstaAndersson (c) och (). Utskoltet hemställde atlriksdagen skulle 1. beträffande ökad utjämning mellan hög- ochlåginkomsttagare inom ATP-systemet avslå molionen 1978/79:1794, 2. beträffande en utvärdering av ATP-systemet avslåmotionen 1978/ 79:598 yrkandet 3, 3. beträffande förslag om en spärregel iATP-beräkningen avslå motionen 1978/79:1246, 4. beträffande standardsäkring av pensionsförmåneravslå motionen Nr 34 1978/79:598 yrkandet 1, Onsdaeen ripn 'beträffande överläggningsrätl för pensionärsorganisationer avslå motio- 21november 1979 "" "978/79:598 yrkandet 2. Översynav A TP-svslemet m. m. Tillbelänkandel hade fogats ett särskilt yttrande beträffande överläggnings-rättför pensionärsotganisaiioner av , , ,, , och (samtligas). (vpk): Del fanns när pensionsfrågan var en av samhällets stora frågor,när den var en av spjutspetsarna i arbetarrörelsens strävanden. Det"överväldigande" intresse som kammaren visar för denna fråga ärväl bevis nog på all den liden inte längre existerar. Underdenna tid - så länge den ännu fanns - växte bestämda grundtankar fram i synenpä pensionsfrågan och pensionärernas rättigheter. Pensionerna skulle medge ennågorlunda rimlig levnadsstandard med hänsyn lill vad som krävdes för ettmänskligt liv med del moderna samhällets villkor och kostnader. Pensionärernasinkomster skulle stå i proportion lill andra inkomster. Denna proportion skulleinte fä försämras. Den borde tvärtom förbättras . Dessa tankar fanns uttrycktabl. a. i det beslut som fattades av . Där uppmanadesockså lill utredning av frågan om standardsäkring för pensionärerna. Men,som sagl, tiden och klimatet har förändrats . Och där var det andra signaler. Tvärtemotriksdagens beslut tog kommittén ställning mot standardsäkring av pensionerna. Delspred sig bland ledande politiker i de borgerliga och socialdemokratiskapartierna en ovilja mol pensionärernas krav. Man började tala om åldringsexplosionoch om alt samhällsekonomin inte tillät förbättringar i pensionärernasekonomiska grundsiöd. Dethårda klimatet har speglats inte bara i ord och stämningar av ovilja motpensionärerna. Det speglades också i det faklum att pensionärerna t. o. m.halkade efter i ekonomisk standard. De fick det sämre i förhållande lill andragrupper. Styrelsenför har i ell uttalande från i fior påpekatdetta. hade en folkpensionär av en industriarbetares medellön.1978 var siffran 25 96. Detär mot denna bakgrund som kommunisterna lägger fram sina krav imotionerna 598 och 1246. Vibegär att regeringen skyndsamt lägger fram förslag för om ettlångsiktigt program för alt förbätlra pensionärernas standard och återvinnamålsättningarna frän 1969. Riktpunkten skall vara atl pensionen så småningommotsvarar 65 96 av den genomsnittliga industriarbelariönen. Det är samma kravsom förde fram på sin kongress . Vi begär också atl det skapas en juridiskt bindandeöveriäggningsrätt för pensionärerna gentemot staten vad gäller uppläggning ochmålsättning för pensionspolitiken. Lika väl som en människa harförhandlingsrätt gentemot sin arbetsgivare, medan hon befinner sig iförvärvsarbete, lika väl skall hon ha överiäggningsrätt gentemot del allmännanär del gäller sina allmänna rättigheter som pensionär. I det ena fallet gällerrätten den lön man får ut för dagen, i del andra fallet den lön man hjälpt tillalt lidigare arbeta ihop förutsättningarna för. Dentredje frågan vi tar upp är översyn av ATP-systemet. Striden om ATP var en storpolitisk strid här i landet. Den blev en viktig politiskvattendelare. Men ATP-systemet såsom det kom alt utformas blev ettexempel på hur de samhälleliga förhållandena och den etablerade klassmakten kanvattna ur reformer, beröva dem deras värde och deras kvalitet. ATPhar inte blivit vad den ursprungligen var tänkt att bli och vad den kanskekunde ha blivit. ATP har blivit en kapilalkälla för viktigainfrastruk-lurinvesteringar. Det var i och för sig nödvändigi, men detbesparade också priv..lkapitalet kravet atl slå lill tjänst med sådana resurser. ATPblev ingen jämlikhetsreform. Tvärtom framstår systemet numera i allt högre gradsom en hjälp alt konservera klasskillnaderna i samhället. Del är inteindustriarbetare och lägre tjänstemän som skördar de verkliga fördelarna medATP-systemet, trots all del var deras behov man åberopade när man genomfördeATP. Den som färden största fördelen ärden som har få poängäroch hög inkomstunder sina 15 bästa år. Den som får ul minst ärden som under ett långtarbetsliv betalar in sina men som haren jämn och genomsnittlig lön helaarbetslivet. Det är människor i stigande karriärer som får de främstafördelarna. Det är fclk på verkstadsgolvet och i kontorslandskapen som får deminsta. Det är del stora LO-kolleklivets flertal som missgynnas i systemet. Päsenare år har också andra oroande fenomen trängt sig fram i ATP-systemet. Ettstigande antal människor är i den kroniska ekonomiska kris som råderhänvisade till korttidsarbete, deltid och liknande. Dessa grupper diskriminerasgenom ATP-systemels utformning. hotar dessutom en annan fara, som vi frånvpk särskilt berört i motion 1246. Faran hotar främst de lågavlönade. Deraslöneutveckling har inte hållit takten med inflationen. Men inflationen harsamtidigt bildat grund för en stadig höjning av basbeloppet. Detpensionsgrundande utrymmet mellan basbeloppets och lönens nivå haralltså krymptsamman. Följderna för dessa gruppers framtida pensionsstandard ligger i öppendag. Vadhar då socialförsäkringsutskottet svarat, när alla dessa problem har anmältsig? De fanns där redan innan vpk motionerade. Utskottetsbetänkande måste uppfattas som en oerhörd kalldusch av landets pensionärer. Manvill inte ens diskutera frågan om pensionernas standardsäkring sådan denställdes av . Man vill inte diskutera PRO:s krav från1973 om en långsiktig målsättning för pensionerna på 65 "i av enindusiriarbetarlön. Man avvisar blankt de korttids- och Översynav A TP-syslemel m. m. Översynav A TP-svstemet m. m. deltidsarbeiandes problem.Man vill inie ge pensionärsorganisationerna överläggningsrätt. Man tar inte ensupp lill sakbehandling del speciella problem som vållas av basbeloppetsstegring i en period när lönerna stigit mindre än priserna. Dessalyra riksdagspartier, som så gärna i valkampanjerna trycker affischer medsentimentala bilder av pensionärer- var befinner de sig ? De vill inte gåpensionärerna lill mötes på en enda punkt. De vill inte ge dem någotinflytande. De vill inte ens diskutera deras grundläggande problem. Debetraktar t. o. m. i själva lexlen till utskotisbelänkandet pensionärerna blottsom en kostnadsbelaslning. Deltaförvånar kanske inte då det gäller de borgerliga partierna. Au dessa lycker altpensionärerna är en otrevlig kostnadsbelastning är klart. Om pensionärerna fickdet bättre, så skulle den borgeriiga majoriteten inte kunna sänka skatterna förde redan välbeställda. Den skulle inte ha kunnat subventionera så många privataindustrier. Den skulle inte ha kunnat avskaffa arbetsgivaravgiften. Den skulleinte ha kunnat bygga alla som inte kan fiyga. Och allt detta är jufrän borgerlig filosofisk utgångspunkt givetvis mycket, myckel viktigare änpensionärernas situation. Menmer förvånande och långt mer beklämmande är det faktum atl utskoltet ärenhälligt, att socialdemokraterna sluter upp pä den borgerliga linjen. Jagvill fråga socialdemokratins representanter i utskott och kammare: Vad är delegentligen ni sysslar med? Vart häller det på att ta vägen med er? förkastade principen om standardsäkring, då fanns det inte enenda reservation från en socialdemokrat. Ingen socialdemokrat höjde sin röst. Föredet senaste valet gick en socialdemokratisk ledamot av denna kammare, tillikaLO-ordförande, ul offentligt och ifrågasatte, om inte pensionärerna borde varamed och betala den standardsänkning som löntagarna åsamkats. I stället försolidaritet mellan löntagare och pensionärer mol den borgerliga krispolitikenspridde han inbördes oenighet. Ochi dag, i detta utskottsbetänkande, är socialdemokraterna helt eniga med denborgerliga majoriteten. Inte en röst höjs från deras håll för all försvarakraven från pensionärsorganisationerna. Man tillåter sig rent av den höjden avynkedom alt man i ell särskilt yttrande uttalar sig för överiäggningsrätt åtpensionärsorganisationerna, för atl sedan i själva sakbehandlingen vägrastödja samma krav. Mansäger, liksom de borgerliga, alt man inte vill vara med om vad man kallarsäriösningar för vissa grupper av pensionärer. Del är högst märkligt. Man harjui andra sammanhang inte haft något emot sådana särlösningar. Närpensionstillskotten infördes var det en selektiv åtgärd, som det brukar heta påfint språk - en särlösning, riktad till vissa kategorier. När socialdemokratiskakommunalråd eller f d. höga tjänstemän i kanslihuset skall ha pension går del,som vi alla vel, bra med särlösningar, särlösningar som f ö. ger lill resultatpensionssummor som bland landets folkpensionärer inte kan uppfattassom annal än rena utmaningar. Det finns för arbetarrörelsen i dagens ingen vikligare uppgiftän all i sin samlade politik, lika väl som i varje enskild, viktigintressefråga, kunna stå upp företl annat synsätt, företl verkligt alternativtill den borgerliga politiken. Endast genom alt framträda som något kvalitativtannorlunda i förhållande till borgerligheten, kan arbetarrörelsen här i landetutgöra en opposition som mobiliserar människorna. Och i det lägel är del väländå för bedrövligt atl den socialdemokratiska riksdagsgruppen i den vikligapensionsfrågan väljer att spela rollen av ett regeringsparti utanför regeringen. Omde båda arbetarpartierna här hade uppträtt samlat fören annan linje änregeringens, hade de kanske kunnat föra pensionärernas sak framåt.Motionen från ett par enskilda centerpartister visar all del hade kunnat finnasförutsättningar för några borgerliga avhopp i omröstningen. Regeringen hadekunnat tillfogas ett hälsosamt och välförtjänt nederlag. Socialdemokraterna isocialförsäkringsutskottet valde att rädda den därifrån. Tilldetta kan bara sägas att vpk även fortsättningsvis kommer att envist föra frampensionärsorganisationernas mångåriga och berättigade krav. Jag yrkarbifall till motionerna 598 och 1246. Översyn av A TP-sy slem et m. m. Del betänkande från socialförsäkringsutskottet som föreligger behandlartre motioner, i vilka frågor tas upp som rör deltids- och kortiidsansiälldassamt låginkomsttagares ställning i ATP-systemet. Som utskoltet framhåller hardessa frågor behandlats av vid ett fiertal tillfällen alltsedantilläggspensioneringen infördes. De har också varit föremål för ingåendeprövning av pensionskommittén, som i sitt betänkande 1977 inte var beredd attföreslå någon ändring beträffande dessa gruppers ställning inom ATP-systemel. Vadgäller vpk:s yrkande i molionen 598 om siandardsäkring av pensionsförmånernahar även denna fråga varit föremål för allsidig prövning av pensionskommittén,liksom också av senast under /78 isocialförsäkringsulskollets belänkande nr 17. Med hänsyn lill de mycketomfattande koslnadsbindningar som skulle följa av en siandardsäkring avpensionerna och mol bakgrund av andra sociala insatser, exempelvis sjukvårdenför de gamla, fann en enhällig kommitté all pensionerna inte automatiskt kundesiandardsäkras. Man underströk atl slandardutveck-lingen får bestämmas liksomhittills genom gång efter annan återkommande beslut. Vidremissbehandlingen av pensionskommitténs betänkande ställde sig såväl LO somTCO bakom denna kommitténs ståndpunkt. LO framhöll emellertid attpensionskommittén i sitt fortsatta arbete med förtur skulle behandla frågan omen standardsäkring av förtidspensionerna. Även TCO framförde samma önskemål.Det bör i delta sammanhang påpekas att pensionskommittén i elt senarebetänkande avser atl återkomma till frågan om avvägningen av den övre gränsenför beräkning av pensionsgrundande Översynav A TP-systemet m. m. inkomstoch till frågan om i vilken omfallning och på vilket sätt garantierna rörandeförtidspensionärernas pensionsnivå ytteriigare skall förslärkas. Pensionskommitténsomfattande belänkande ligger nu hos regeringens kansli. Departementschefen hari en tidigare proposition meddelat atl han avser alt återkomma lill kommitténsförslag när departementets prövning är avslutad. Vi har därför i ulskollelfunnit anledning att nu avvakta de förslag som då kan komma atl aktualiseras.Jag skall av den anledningen för dagen inte gå in i någon längre debatt medJörn beträffande de önskemål och krav som framförts i vpk:s molioner. Lätmig endasi påpeka atl man bör komma ihåg att basbeloppet svarar motfolkpensionen, som också är relaterad till basbeloppet. Dessutom har vi införtpensionstillskotten för att kompensera de grupper av pensionärer som har en lågeller ingen ATP alls. Kompensationen för de lågavlönade genom folkpensionen ochpensionstillskotten är procentuellt setl större för dem än för högreinkomsttagare. Naturiiglvis är ändå inte pensionerna för dessa grupper särdeleshöga, men man skall också komma ihåg att här tillkommer i stor utsträckning dekommunala och också de statskommunala bostadsbidragen samt de särskildaskailelälinader som dessa grupper kan åtnjuta. Genom pensionstillskotten hardessa gruppers standard kunnat höjas . Nulyckerjag att ändå angriper de här problemen från fel håll.Tekniskt setl kan han på sitt sätt ha rätt i alt inflationen har ökat så altökningen av basbeloppet har blivit större än ökningen av de nominella lönerna.Men när man diskuterar löner och inflation är man inne pä detsamhällsekonomiska planet. Del är med andra ord inflationen och den ekonomiskapolitiken som bör angripas, inte i första hand ATP-systemet. Var vi slår i denfrågan har vi från socialdemokratiskt håll haft anledning att i andrasammanhang deklarera i denna kammare. Det är genom den fulla sysselsättningenoch genom lönepolitiken som vi skall skapa inkomstutjämning, någol somgivetvis får konsekvenser även för pensionerna. Vadslutligen gäller pensionärsorganisationernas rätt lill överiäggningar som rörförmånerna på pensionsområdel ber jag fä hänvisa till vad vi framhållit iutskottsskrivningen och vad vi understrukit i del särskilda yttrande som ärfogat till utskottsbetänkandet. Med dessa ord ber jag alt få yrka bifall lill socialförsäkrings-utskottetshemställan. (vpk): Efterdelta inlägg skulle man nästan kunna tala om en historisk reträtt,för nog är del elt helt annat synsätt - närmast karakteriserat av ett totaltuppgivande av gamla klassiska tankegångar och mål - som den socialdemokratisketalesmannen, som här också talar för den borgerliga majoriteten i utskoltet, nuframför. Så här gick inte resonemangen 1969-då var tvärtom siandardsäkringen enmålsättning som man menade var angelägen. Dä var det viktigt atl höjapensionernas nivå i förhållande till den allmänna lönenivån, medan det iverkligheten sedan har skett en sank- Delprogram som man dä antog och för vilket tiden löper ut var ändå präglatav många av de tankegångar som pensionärernas organisationer själva fört framoch som har varit vägledande för oss i vpk, när vi har skrivit våra motioner idet här ärendet. Och man kan ställa frågan: Om resonemangen går så annorlundanu jämfört med , hur blir det då för pensionärerna 1981? Jagvill fråga utskottsialesmannen: slår ni i den här frågan? Är ni beredda,när frågan las upp igen genom en regeringsproposition, au hålla fast vidtankegångarna om standardsäkring? Jagvill också fråga: Är det inte väl passivt och defensivt av socialdemokraternaatt bara vänta på att det skall komma en borgerlig proposition på basis avpensionskommitténs material och betänkande? Vi kan ju alla föreställa oss hurden propositionen kommer att se ul och vilka grundtankar som kommer att prägladen. betänkande är i sig självt så att säga en förvarning omvad som kommer att gälla. Harinte socialdemokraterna någon egen politik för pensionärernas långsiktigasituation och hur den skall påverkas, hur den skall kunna förbättras? Varförknyter ni upp er sä förtvivlat till den borgeriiga politiken? Varför sitter nioch väntar på regeringspropositioner och på initiativ från det hållet? Detborde ni ha lärt er under arbetarrörelsens långa kamp för bättre pensioner idet här landet, att en sådan väntan tjänar inte pensionärernas intressen. Sedanvill jag ta upp ett annat resonemang. , när hela arbetarrörelsenstridde om pensionerna på pensionärernas sida, då hörde man inga sådana härresonemang från socialdemokraterna om atl det var så dåligt med ekonomisktutrymme. Jag är den förste atl erkänna att vi på det här områdetnaturligtvis inte kan gå särskilt snabbt fram. Men man måsteju ändå hålla iminnet att del kan göras vissa prioriteringar, och dä kan man ställa frågan:När ni nu skriver ihop er med de borgerliga, visar samma synsätt som de, har nidå inga andra ekonomiska prioriteringar när det gäller vad som är angeläget attsatsa på i samhället? Tycker ni att skattesänkningar åt de välbeställda ärviktigare än standardförbättringar ät pensionärerna? Tycker ni att Viggenplanenär betydelsefullare än standardförbättringar åt pensionärerna? Tycker ni attsubventioneråt storkapitalet är viktigare än förbättringar av pensionärernasförhållanden? Dessafrågor måste ni ge ett klart svar på, för om man skall döma av ertställningstagande i utskottet på den borgerliga sidan är frågorna högstberättigade. Och de är berättigade mot bakgrund av att detta visar att nifaktiskt harändrat ståndpunkt jämfört med och närmat erden borgeriigaståndpunkten - den från vilken det alltid när den här frågan är uppe i kammarenpredikas så mycket skräckpropaganda emol den ekonomiska belastning som den s,k. åldringsexplosionen har inneburil. Tillsist en ytterligare fråga: När ni nu förmådde krysta ur er-jag kan inte bättresäga - ett s. k. särskilt yttrande, dvs. när ni så att säga försökte rädda ersjäl utan alt behöva stå för vad ni tyckte om pensionärernas överiäggningsrätt,hade det då inte varit rakare och hederiigare och rejälare och en nyttig Översynav A TP-systemel m.m. 9Riksdagens protokoll 1979/80:33-34 Översynav A TP-sy slem el m.m. knäpppå näsan ät den borgerliga regeringen om ni hade röstat med vpk:s förslagåtminstone på den punkten? HELGEKARLSSON (s): Får jag påminna om vilka det var som införde ATP-systemet1960, vilka del var som hade kämpat för detta under hela 1950-talel och framtill 1960 för all få den reformen genomförd. Jag vill också tala om för JörnSvensson att vi intar samma ståndpunkt som vi gjorde vid del tillfället.När det gäller standardsänkning är del riktigt att vi 1969 anmodade enutredning att undersöka möjligheterna till en sådan, men jag har här också förJörn redogjort för vad pensionskommittén kom fram till. Kommitténansåg atl del fanns andra prioriteringar som var mera nödvändiga att göra viddet tillfället, bl. a. sjukvården och äldreomsorgen. Mendärmed är inte frågan om standardsäkring definitivt avsågad. Jag nämnde ocksåall pensionskommittén går vidare med sitt arbete och atl ett sådant f n. pågåri kanslihuset. Vi vet ännu inte vad del arbetet kommer atl resultera i. Om delskulle utmynna i förslag som vi bedömer all det inte finns förutsättningar för,kan vi utnyttja den fria motionsrätten om vi inte vid det tillfället sitter iregeringsställning. Vidare,, har vi också genomfört andra förbättringar. Det är ändå så atlsocialdemokratin står pensionärerna och folkel ute på verkstadsgolvet mycketnära. Vi har lagt märke till de förändringens vindar som har dragit genomarbetslivet. Därför har vi bl. a. genomfört delpensioneringen, som är enbetydelsefull reform för många av våra kolleger ute på arbetsplatserna. Vi harockså liberaliseral möjligheterna lill förtidspensionering, sä atl den nu intelängre måste beviljas enbart av medicinska skäl utan även kan beslutas avarbeismässiga skäl. Detta är nödvändiga reformer, som kostar pengar, men demåste genomföras, och del får då göras prioriteringar i dessa avseenden. Nuvill koppla samman oss med de borgerliga i della ärende. Vi håller fast vid vår ståndpunkt atl pensionerna skall förbättras efterhand som vi får de ekonomiska resurserna härtill, men vi vill försl avvakta detförslag som kommer frän . Vi har också gjort vissa andraprioriteringar tidigare. (vpk): behöver inte påminna mig om var arbetarrörelsen stodnär striden gällde ATP -jag var själv med och delade ut material inför denvikliga ATP-slriden, dvs. folkomröstningen och det följande riksdagsvalet. Jaggick trappa upp och trappa ner, och jag var klart medvelen om varför jag gjordedel, så det var en fullständigt onödig påminnelse. Ochdel var inte alls det som frågan gällde, , ulan någonting hellannat. Den gällde vad er egentliga ståndpunkt i denna viktiga sociala ochekonomiska prioriteringsfråga är och om ni har samma lyp av prioriteringsom de borgerliga uppenbarligen har. De vill offra den långsiktiga principen omstandardsäkring av pensionerna och det långsiktiga målet atl uppnåen pensionsnivå och en pensionsstandard motsvarande 65 96 av en genomsnittligindustriarbetarlön. Vihar samma ståndpunkt som 1969, säger . Det var intressant, fördelharjag inte märkt när jag läst ulskottsbetänkandel -det måsle Jag säga.Betänkandet representerar ju en ståndpunkt som är ungefär densamma sompensionskommitténs frän . Och denna ståndpunkt i sin lur varnågonting helt annat än man skulle ha väntat, med utgångspunkt iriksdagsbeslutet . Omdet alltså är så, , att ni står fast vid de gamla principerna, dälyckerjag atl ni skall skynda er att visa det, för det är utomordentligt svårtatt upptäcka och utläsa det av era ställningstaganden här . Sedansäger att man måste väga behovet av förbättringar av pensionernamol annat, som också är viktigt för pensionärerna. Ja, det kanske man måstegöra i ett kortsiktigt perspektiv. Man fSr Ju alltid diskutera vad man skall taförst och ta härnäst osv. Men det var inte heller delta jag frågade efter, utanjag frågade efter en annan prioritering - som inte innebär att man sätter uppdet ena pensionärskravet mol det andra och spelar ut dem mot varandra, utan sominnebär att man tar ställning till vad som är viktigast: att ge pensionärernaförbättringar och starkare förbättringar än eller atl ge devälbeställda skattesänkningar. Detgäller skillnaden mellan de borgeriiga satsningarna och prioriteringarna ochde prioriteringar vi från vpk anser vara rimliga - all pensionärerna faktisktskall gå före många av de allmänna mål som regeringspolitiken nu sätter upp.Frågan är var ni stär där. Om det kan man inte heller läsa ut någonting ursocialförsäkringsulskollets betänkande, annat än att ni faktiskt stär på denborgeriiga ståndpunkten eller föredrar all över huvud laget inte ta någonställning i frågan. Pådenna punkt vill jag ha besked.