prot · G309146 · 1979-12-31 00:00:00 — Överläggningen var härmed avslutiid. Om entledigandet av arbetsgrupp för sysselsättningsfrågori § 6 Omentledigandet av arbetsgrupp för sysselsättningsfrågor i Arbetsmarknadsministern ordet för att besvara () anmäldainterpellation. 1979/80:194, och anförde: I anslutning till beslut omnedliiggning iiv flygflottilj F 11 tillsattearbetsmarknadsministern en arbetsgrupp för bevakning avsysselsättningsfrågor i . har i en interpellation frågatmig om motivet för att arbetsgruppen nu har entledigats och viirför det hardröjt och de entledigade fick meddelande ombeslutet. beslutade vid behandlingen av regionalpolitikenunder (prop. 1978/79:112, AU 1978/79:23, rskr 1978/79:435) attsärskilda medel skulle ställas till länsstyrelsernas förfogande för att dessaskulle kunna genomföra egna initiativ och projekt i anslutning tilllänsplaneringen. Det framhölls i propositionen att medlen kunde ges en bredanviindning och iivse såväl sektorssaniordning som konkreta investeringsprojektoch utredningiir m. m. anslog för ändamålet 35 milj. kr. förinnevarande budgetår 1979/80. I årets budgetproposition har regeringenföreslagit att ett lika stort belopp avsätts till länsstyrelserna /81. Motivet till att detta anslag inrättades var de godaerfarenheter som förelåg från län som bedrivit särskild projektverksiimhet ianslutning till bl. nedskärningar av sysselsättningen inom stal-, teko- ochvarvsindustrin. För att stärka anknytningen till den regionala planeringen, föratt möjliggöra regionala prioriteringar och för att få en enhetlig organisationi de olikii länen borde driva denna typ av verksamhet. Desärskilda grupper och delegationer som fanns borde successivt avvecklas, I den regiontilpolitiskapropositionen förutsattes detta ske under /80, Att Nyköpingsgruppenentledigats är således en direkt följd av beslut. Det framgår avpropositionen och utskottsbetänkandet att sä skulle ske. Själva entledigandet bördärför på intet sätt ha kommit som en överriiskning för . Expedieringen av beslutet har dröjt alltför länge, vilketjag självfiillet beklagar. Jag har försäkrat mig om att dröjsmålet är attbetrakta som en engångsföreteelse. HOLGERBERGMAN (s): Jag tackar arbetsmarknadsministern för svaretpå min interpellation. Arbetsinarknadsministern beklagar i svaret attexpedieringen av beslutet om entledigande av arbetsgruppen dröjt alltför länge.Det är väl sådant som kan inträffa, och arbetsmarknadsministern säger ju ocksåatt dröjsmålet iir att betrakta som en engångsföreteelse. Vidare säger arbetsmarknadsministern att beslutet inteborde ha kommit som någon överraskning för mig. En förklaring till att det ändågiorde det kiin vara attjag inte var riksdiigsledainot för riksdiigsbeslutet mediinledning av den regioniilpolitiska propositionen. Mera anmärkningsvärt är. aft intearbetsgruppen inkl. dess ordförande kiinde till beslutet. frågan är om ensarbetsnmrknadsminis-tern kände till det. eftersoni han i ett svar till AnitaPersson sade att regeringen seriöst skulle pröva förslagsom kunde komma från Nvköpingsgruppen. Beslutet fattades här i den 8juni. Arbetsgruppen har den funnits aktivt ochambitiöst arbetiit för att skaffa ersättning för de arbetstillfällen somförsvinner i och med nedläggningen av Fil. Framför allt gäller då dettaplaneringskontoret i , som biträtt gruppen. Att arbetsgruppen trots detta inte har lyckats i sinasträvanden att skaffa några nya arbetstillfällen till beror nog merapå den förda ekonomiska politiken och nedgången i industriinvesteringarna menmest på ett helt uteblivet stöd från regeringen. Anledningen till min interpellation är. somarbetsmarknadsministern helt säkert förstår, den oro vi i känner införvad som skall händii niir arbetsgruppen entledigats. Tänker regeringen heltge upp frågan om att skaffa fram ersättning för de arbetstillfällen som gårförlorade, eller innebär .beslutet att regeringen nu tänker ta det krafttag somangetts i försvarsutskottets betänkande 1975:14 och som en enig riksdagställde sig bakom? Det finns nu en sådan möjlighet för regeringen och dåfrämst för arbetsmarknadsministern att verkligen göra en kraftfull insats. Jagtänker därvid självfallet på förläggning av skolan för utbildning av civila piloter. betänkande föreligger ju. ochen proposition är aviserad. Utredningen har angivit ett utbildningsbehov av ca80 piloter . Utredningen anser att grundutbildningen för militär ochcivil pilotutbildning är likartad och bör ligga på en och samma plats. Men denspecialinriktade utbildningen bör med fördel kunna lokaliseras till annan ort,anser utredningen. Omen sådan delning är fördelaktig ur olikasynpunkter-regionalpolitiska synpunkter, tillgång till en bra flygplats mednärmast obegränsad tillgång på luftrum m. m. - borde den specialinriktadeutbildningen förläggas till . Flera skäl talar för en sådan lösning. Artilleriflygskolanskulle då kunna få goda förutsättningar för sin verksamhet genom en flyttning frånBrandholmens flygplats till Skavstafältet. Kommer inte en sådan flyttning av Artflygs verksamhet tillstånd är det väl troligt att Artflyg försvinner från . Då skulle 35-40arbetstillfällen försvinna utöver dem som orsakas av nedläggningen av Fil. Om Artflygförflyttas från minskar också underlaget för Nyge-Aeros verksamhet.Vid mina kontakter med det företaget har jag fått klart för mig att omartilleriflygskolan flyttar från , så måste även Nyge-Aero flytta. Detbetyder en förlust av ytterligare ca 90 arbetstillfällen. Det är en dysterbild jag målat upp. men faktum är att tål inte att Om entledigandet av arbetsgrupp för sysselsättningsfrågori Om entledigandet av arbetsgrupp för sysselsättningsfrågori tappa flerarbetstillfällen än vad man gjort genom nedläggning av Fil, Buskhyttans såg,Ålberga såg och . måste regeringen verkligen hjälpa till med attkompensera , åtminstone för de arbetstillfällen sorn gått förlorade pågrund av statsmakternas åtgärder. Dä räcker det inte, som jag ser det, med attregeringen ställer särskilda medel till förfogande för egnainitiativ och projekt. Här måste till politiska åtgärder från regeringens sida,och det skall inte bara vara viljeinriktning utan praktisk konkret handling. Omvi inte kan få någon verksamhet som passar vid flygfält så innebär detett stort resursslöseri. Statens kostnader för en destruktion av Skavstafältetkan grovt uppskattas till storleksordningen 10-15 milj. kr. Alternativet är att förvärvar självaförläggningsområdet i hopp om att kunna förlägga någon verksamhet tillbefintliga byggnader, men kommunen kommer då självklart att begära någon formav ersättning. Men det finns fler problem, och jag vill berörii några avdem. Ekonomiska resurser för en utbyggnad av Studsvik. för naturvårdsverketsbehov, bör ställas till förfogande. Likaså bör statsmakterna medverka till attStudsvik får möjligheter att tillgodose kraftindustrins behov av utbildning ochforskning. Jag hoppas att statsrådet, av vad jag här sagt. har fåttklart för sig vilken anledningen är till den oro vi känner i . Jag förmin del hoppas att statsrådet gör vad som står i hans förmåga för att lösa deproblem jag här har belyst. Vad gäller själva sakfrågan, som HolgerBergman tar upp i slutet av sitt anförande, så har jag tidigare diskuterat deni kammaren , vilket helt riktigt påpekades. För dagen har jaginte så mycket mer att tillägga eftersom den frågan i första hand tillhör ettannat fackdepartement. Mina synpunkter finns väl redovisade i den höstdebattsom fördes i den här frågan, men man kan väl ändå få tillåta sig, herr talman,att påpeka att arbetsmarknaden i , och även i , harförbättrats . har vi lyckligtvis även där en rättbalanserad arbetsmarknad. Visst finns det problem, det är jag medveten om, mennär det gäller själva F Il-situationen, som är det konkreta ärendet för dagensdebatt, så riskerade 148 civilanställda att bli arbetslösa och återstår,enligt uppgifter jag fått, endast 17 personer som ännu inte fatt sinsysselsättningsfråga ordnad. Det finns anledning att tro att även derassituation skall kunna upp. Jag vill inte med detta åsidosätta självasakfrågan, att kunna utnyttja F 11-flottiljen på ett bra sätt, men jag tyckeratt man kan få redovisa siffrorna över hur situationen ter sig för de berördamänniskorna i det aktuella fallet. Får jag sedan nämna för att jag. när viförde den här debatten senast i kammaren, sade att jag och regeringen i desshelhet naturligtvis är beredda att pröva förslag från Nyköpingsgruppen på ettseriöst Det är inte något tecken på iitt vi var ovetande Nr 146 om atthela projektgruppen skulle avveckliis. Om , med de Måndagenden resurserden flck till sitt förfogande, ville att gruppen skulle slutföra sitt 19i-i-i;,; \i)Si,{) arbete -vilket den också gjort, för den har inkommit med en skrivelse efter det attdebatten fördes i kammaren-så värdet helt i sin ordning. Regeringen q entledisandet har naturligtvis att sepå de förslag som har förts fram. Jag kiin inte finna att ay arhetssrut)Pdetta skulle vara någon indikation på att vi skulle vara ovetande 0111 vadsom för svsselsättnings-hände i . Tvärtom, herrtalman, signerade jag den fråsor i Nyköpins regionalpolitiskapropositionen själv och vet väl om att den grundprincip som fördes fram därgick ut på att länsstyrelserna, rned de samordningsmöjligheter som finns pålänsstyrelseplanet, skulle ta över dessa arbetsgrupper. Det började bli enganska vildväxt flora, vilket jag tror vet om. i olika län. Detvar därför tid att få till stånd den här samordningen, och då i länsstyrelsensegen regi. Det var därför man tilldelades en resurs på 35 milj. kr. Av dessapengar fick 1.2 miljoner. Det tyder också på att länet fick en förhållandevisgod del av medlen, i varje fall om man jämför med län i samma storleksordning. Med detta tror jag. herr talman, att jag kommenteratHolger inliigg. Den siffra som arbetsmarknadsministern angerbeträffande antalet civilanställda i är något felaktig. fannsdet ca 200 civilanställda. varav ungefär hälften blivit omplacerade. De flestaav dessa har fått arbete utanför . Jag vet att det på grund avavflyttningarna t. o. m. har varit svårt att kunna genomföra den flygverksamhetsom man behövt uprättahålla vid flottiljen. En annan sak är att det förekommer mycket omfattandeutpendling från kornmun. Ca 800 pendlar till . Det är väl O.K. och i och för sig inte så konstigt, eftersom och liggerinom samma region. Men vad som inte är tillfredsställiinde iir att kiinske över1 000 personer pendlar till . Tack vare pendlingen och pågrund av inflyttning till östra hiir vi i Nyköpingskommun kunnat upprätthålla vårt befolkningsunderliig. vilket har varitpositivt. Utvecklingen har emellertid svängt , om iin iliten omfattning. Som arbetsmarknadsministern säkert förstår gäller dennadebatt kanske inte så mycket vad arbetsmarknadsministern har gjort genom att entlediga arbetsgruppen för sysselsättningsfrågor i utan mer vad kommunen kan få i stället för förlorade arbetstillfällen. Anslaget om 35 milj. kr. under två på varandra följande år år självfallet bra för de områden som strukturomvandlas, men det är inte fallet i . Det är väl egentligen för strukturomvandling som dessa pengar är avsedda. I hiir vi tidigare fått sådan hjälp. Det gällde en strukturomvandling vid Skiindinavis- ka . På det viset klarades etl drygt hundratal arbetstillfällen, främst för kvinnor och ungdoniiir. Om tillvaratagande av vissa ekonomiskt och vetenskapligtvärdefulla områden i på densocialdemokratiska regeringens tid. då för resten arbetsmarknadsministernhette . Vi har alltså goda erfarenheter av sådana åtgärder,men det är inte det som det är fråga om . Vad det nu gäller är att vi måste ha en direkt ersättningför nedläggningen av Fil. dels för att kunna utnyttja de anläggningar som finnsdär. dels naturligtvis för att kunna upprätthålla sysselsättningen i regionen.Jag hoppas att arbetsmarknadsministern, såsom han sade här mot slutet i sinreplik, positivt kommer att medverka till att vi får någon del av deverksamheter som jag nämnde; pilotskolan, utbyggnaden vid Studsvik m. m. Överläggningen var härmed avslutad. § 7 Om tillvaratagande av vissa ekonomiskt och vetenskapligt värdefulla områdeni Jordbruksministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda interpellation. 1979/80:197. ochanförde: har frågat mig om jag ärberedd att verka för ett tillvaratagande i sitt nuvarande skick av de genetiskavärden inom flora och fauna som finns inom vissa i interpellationen angivna områdenpå samt för ett förhindrande av den förstörelse av dessa värdensom varje form av exploatering här innebär. Skyddet av värdefull natur sker främst genom den fysiskariksplaneringen och tillämpningen av naturvårdslagens regler. I den fysiska riksplaneringen tas fram riktlinjer förplaneringen av bebyggelse och annan verksamhet. Skyddet av värdefull naturmiljöär därvid en väsentlig del. I de enskilda fallen kan med stöd avnaturvårdslagen förordna om naturreservat eller naturvårdsområde. Hotade växt-eller djurarter kan fridlysas. Vissa typer av verksamhet som negativt kanpåverka naturmiljön, som t. ex. takt eller vägdragningar. kräver tillstånd aveller samråd med . framhåller i sin interpellation särskiltbetydelsen av att den naturliga miljön för olika organismer bevaras och skyddasoch att ett så brett genetiskt material som möjligt därmed kan bibehållas. Jagdelar denna bedömning. Det är också bl. a. utifrån sådana aspekter som länsstyrelsernagör sina bedömningar av behovet av naturvårdsförordnanden av olika slag. De av särskilt angivna områdena liggerinom vad som i den fysiska riksplaneringen anges som högexploaterad kust.Regeringen har därför också i beslut med anledning av planeringsskedet i denfysiska riksplaneringen uttalat dels att det är angeläget att de strandområdeni bl. a. denna del av som ännu är obebyggda bevaras obebyggda, dels attdet i dessaområden är särskilt angeläget att naturvårdens intressen säkerställs bl. a.genom förordnanden enligt naturvårdslagen. Stora delar av de ifrågavarandeområdena har också skydd genom naturvårdsförordnanden. På grundval avbl. a. naturvårdsplanen för pågår vidare arbete med att se över det skyddsom finns . Av vad jag anfört framgår att ochnaturvårdsverket, dvs. de myndigheter som i första hand har att pröva formernaför skyddet av de angivna områdena, är fullt medvetna om de problem det här ärfråga om och arbetar med att lösa dem. Min bedömning är därför att dekonflikter som kan uppstå bör kunna lösas på ett för naturvården acceptabeltsätt. Om tillvaralagande av vissa ekonomiskt och vetenskapligtvärdefulla områden i BERTILFISKESJÖ (c): Jag ber att få tacka jordbruksministern försvaret på min interpellation. Även i ett land som vårt med totalt sett storamarkresurser i förhållande till befolkningstalet har markanvändningen blivit enallt viktigare och känsligare fråga. Vi har blivit alltmer uppmärksamma på attvi i större utsträckning på ett förutseende och planerat sätt måste vårda våramarker. De är inte en resurs som utan vidare eller hur som helst kanexploateras för kortsiktiga ekonomiska syften. Snabba förändringar imarkanvändningen får långsiktiga konsekvenser, och det kan ofta i praktikenvara ogörligt att reparera de skador som sker. Värden som vi först i efterhand upptäckeratt vi spolierat kan vara omöjliga att återställa. Det gäller således på dethär området att i allra högsta grad tänka efter före. Den ökade medvetenhetenom problemen på det här området har, som jordbruksministern framhåller, letttill en vittomfattande fysisk riksplanering och till en naturvårdslagstiftningsom griper in i och reglerar markanvändningen. Man kan också säga att denomständigheten att det ofta uppstår konflikter, segslitna och svårlösta sådana,är ett tecken på att allmänheten på ett mycket engagerat sätt tar ställning vidintressekollisioner. Att sådana förekommer ideligen vet vi. Det är många vartför sig berättigade intressen som skall tillgodoses eller vägas mot varandra.Jorden skall användas för en ekonomiskt lönande jordbruks- och skogsdrift.Bostäder, industrier och vägar måste byggas på marken. Turism och organiseradrekreation krävei markområden. Och sist men inte minst: naturvård ochnaturvårdsintressen skall tillgodoses. Dessa senast nämnda intressen har tyvärr ofta kommit påundantag när alla andra tryckt på med sina krav - det kommer vi inte ifrån.Område efter område som från början har varit tänkt att avsättas förnaturvården har naggats i kanten eller helt exploaterats. Andra intressen harhaft starkare förespråkare, de omedelbara exploateringsbehoven har ansetts varapåträngande och angelägna och naturvården har fått ge vika. Inte så sällan skerdetta genom en beslutsprocess - markköp, stadsplanering, dispenser och periferaintrång - som gör att de slutliga resultaten ibland kommer som en för mångaoväntad följd av en utveckling som pågått utan att man varitriktigt uppmärksam på vad som är på gång eller vad som kommer Nr 146 att bli den samlade summan av detsom iir på gång. den ''" interpellation har initieriits av förespråkare förniiturvården i det 19 piyj 19X0 område som jiig kommer ifrån. De ärängsliga för att de kustområden som jag nämnt i min interpellation kan komma - t, ex, genom den process som jag *' antytt - att delvis tas i anspråk för verksamhetersom skulle innebiirii de av vissa eko- allvarliga och bestående intrång.Det giiller t, ex, planer på byggande av nomisktoch veten- stugbyar, utfyllnader i havsbandet och t, o, m,avfallsdeponeringar. Plötsligt skaplist värdefulla -säger mina ängsligasiigesmiin och -kvinnor-står vi där. De områden som vi områden i trodde skulle vara skyddade blir undan för uiidiin exploiiterade. Planer fördetta är redan på gång. Och de har enträget uppmaniit mig iitt slå liirm. Helt allmänt är, sorn jordbruksministern väl känner till,de orörda områden som finns kvar i västra få. De allemansrättsligttillgiingliga områdena är också per ciipita riiknat vtterligt små - minst iSverige, Trycket ar således särskilt hårt i detta område, och man kannaturligtvis tacka försynen - den danskii, får man viil tillägga - för att detplanerade brobygget mellan och såvitt man nu kan förstå intekommer till stånd. Det hade varit katastrofalt bl, a, ur de här aspekterna. Vi måste således - alla andra konkurreriinde intressentill trots - viira mycket aktsamma om de områden som fortfiirande finns kvarhär nere. De är på ovärderliga för dem som bor i området - attvandra i, att njuta av. att uppleva, att studera och att forska omkring.Kortsiktiga exploateringsintressen, hur de än motiveras, bör således få vika.hur smärtsamt det än kan vara i enskilda fall fiir dem som har iitt företrädakonkreta utbyggnadskrav. Jag iir naturligtvis medveten om att jordbruksministerninte kan ga in med bestämda uttalanden i detaljfrågor som enligt gällandeförfattningar skall handläggas av koinmuner och statligii mvndigheter, men jagiir invcket tacksam för den i siik positiva inställning som genomsyriir hansanförande i de frågor som jag aktualiserat. Den kommer naturligtvis att noterasav iillii som har med de här frågornii iitt görii och förhoppningsvis också attpåverka handläggningen. Som besvärsärenden kan sådana här fall naturligtvis såsmåningom hamna på jordbruksministerns bord. Jordbruksministern dekliirerar avslutningsvis sittförtroende för de inyii-digheter som har att hiindliigga dessa frågor,""Min bedömning är därför att de konflikter som kan uppstå bör kunnalösas på ett för naturvården acceptabelt sätt"', säger han i slutet avsitt svar, Quod demonstrandum érat. hette det vid bevisföringen i den gamlageometrin; Vilket skulle bevisas. Vi får se hur det går. Naturvårdarna ärskeptiska, inte mot den ganilii geometrin men mot den politiska beslutsgångensför naturvården ofta irriitionella vägar. De meningar som föregår slutmeningarna ijordbruksministerns svar är särskilt angelägna iitt ta fastii på iiven för vederbörande myiidigheter. Jordbruksministern erinrar där om att regeringen tidigare uttahit '"attdet är angeliiget att de strandområden i bl, ii, denna del iiv som ännu är obebyggda bevaras obebyggda"" samt ""att det i dessaområden är särskilt 140 angeläget att naturvårdensintressen säkerställs bl, a, genom förordnanden enligt naturvårdslagen". Det bör ge de naturvårdiinde myndigheterna Nr 146 ytterligare råg i ryggen, Striindängarna skiill bevaras, det bör vara den innebörden av jordbruksministerns deklaration, |9 p-,;jj i9j,() Jag skulleha kunnat sluta hiir. men det skall jag inte göra. nämligen imin interpellation ett tema som jordbruksministern visserligen Q,ntillvaratasan-berör men som jag ytterligiire vill lyftii fram. Genom människansexpansion de av vi.ssa eko-och ingripanden iiv iillehanda sliig minskarstiindigt artrikedomen inom såväl nomiskt och veten-fauna sorn flora. Det är många djur som helt försvunnit, andra iir skaplistvärdefulla utrotningshotade eller förekommer mycket sparsiimt. Detsamma gäller- områden i vilket är mindre omdebatterat - för växterna. I enundersökning som gjorts på nordisk basis och som ingalunda är fullständig visasatt utöver de djurarter som helt försvunnit 23 djurarter kiin betraktas somakut hotiide och inånga andra förekommer mycket siillsynt. Av viixtarterna har man endast undersökt de s. k. kiirlväxterna. Av dessabetriiktas24 arter som akut hotiide och 60 arter har angetts som mycketsårbiira. Många arter förekommer endast på lokalt begränsade områden. Som jag framhållit i min interpelliition betyder dennautveckling inte endast att naturmiljön blir utarniiid och iillt mindrevarierad. Den innebär också en utarmning av det totala ge"iiiniiterial somstår till förfogande t. ex. f(ir växtförädlingen. Detta har niiin sökt mölii påolikii sätt, bl, a. genom att inrätta s, k, genbanker, I vad gäller djur pågårdet många olika försök med uppfödningar och återinplanteringar av djurarter somär hotiide eller som har försvunnit, i den mån de över huvud taget finns atttillgå. Dessa räddningsaktioner är naturligtvis av stort värde. Den bästa ochsäkerligen också ur ekonomisk synpunkt mest fördeliiktiga genbanken är dockorganismernas egen naturliga miljö. Att ta till viira dessa miljöer och skyddadem är av stort vetenskapligt värde, och del ar också av viirde ur rentekonomisk synpunkt fiir växtförädlingen - de flesta initierade ärövertygade därom. ärdet så att de strandområden som jag har niimnt i mininterpellation är av stort intresse just ur de aspekter som jag här berört. Detgäller djurlivet; här finns arter som inte finns någon annanstiins eller som ärytterligt sällsynta. Det gäller viixtlivet. där artrikedomen är mycket stor.Jag skall inte här göra någon detiiljuppräkning, Jiig vill bara nämna iitl avde hotade eller sårbara växtarter som omfattas av den nordiska undersökningen,som jag nämnde, finns ett 40-tal i området. Och inånga av dessa viixter ärmycket sällsyntii. Genom samtal med naturvårdsiiitresseriide och genom iittstudera dessa områden har jag bibringats den uppfiittningen att de häraspekterna inte tillräckligt beaktats niir naturskyddet vägts motiindra intressen. Kunskapen om vilka värden som hotas har varit begränsad förhållandevis liten krets människor som inte lyckats få genomslag för sinainsikter. När jordbruksministern framhåller iitt alla inblandiide är fulltmedvetna om de problem det här giiller. så är det med stor sannolikhet enöverdrift. Men jagtar fiista på att jordbruksministern siiger sig dela min bedömning 11 Om gymnasieutbildningen för döva och gravt hörselskadade att det ärviktigt att den naturliga miljön för olika organismer bevaras och skyddas, såatt ett brett genetiskt material därmed kan bibehållas. Detta är iilltså ensiirskild anledning att bevara de aktuella striindängarna. Vad som enligt min mening skulle behövas vore en mertisystematisk genomgäng av särskilt hotade lokaler ur just de här aspekterna.Intrång och ödeläggelser sker ju normalt inte på grund av någon ond vilja utanpå grund av bristande insikt om vilka värden som hotas. Jag vill bara påminna om att ifall en sådanplaneriid verksamhet som angivit skulle ta fastare form.