prot · G30934 · 1979-12-31 00:00:00 — Det är inte heller någonting somvi vill ha tillbaka. Mannens inflytande tror jag ingalunda var mindre överkvinnan vid de tillfällena. Delär självklart viktigt all aborlrädgivningen utformas så att kvinnan verkligenfärstöd i sin situation. Jag harockså fåll fiera brev iden här frågan. I dessapåpekas bl. a. atl den forsla fråga man i händelse av graviditet ställs införpå mödravårdscentralen är: Vill ni ha abort? Det är naturiiglvis inte såaborlrädgivningen skall fungera. All förutsätta alt en kvinna vill ha aborl ärenligt min mening att inkräkta på hennes integritet. Del naturliga är attkvinnan föder barnet, men om situationen är sådan atl hon vill ha abort, dåskall hon få rådgivning om allt som hänger samman med en abort. talade också om att befolkningssiluationen här i landet var sådan altantalet barn blev allt lägre. Låt mig meddela att regeringen är 1977 medgavberedningsgruppen för internalionella barnårel att genom statistiskacentralbyrån göra en karlläggning av orsakerna till det minskade barnantalet.Sociologiska institutionen i gör dessutom en intenjuundersökning föratl utröna dels inställningen till barnafödande och orsakerna till de attitydersom framkommer, dels inställningen till olika prevenlivmedel. Dessa ulredningarkan naturligtvis bli ett värdefullt komplement lill den utvärdering somsocialutskottet här föreslår. () replik: Jag lackarstatsrådet för detta kompletterande svar. utvärdering som skall göras är det viktigt att synpunkier från alla demänniskor som berörs förs fram. Jag tänker inte minst på de kvinnor someftergenomgången abort fåll psykiska störningar och liknande. Del är väldigtviktigt all la hänsyn till dem och vad de har alt säga. Ifråga om personalens skyldigheter är det långsökt atl tro atl en abortoperationkan innebära fara för moderns liv. Varför vågar man inte lagstifta på dettaområde för atl ge personalen det skydd den behöver? Vi skall vela all många somarbetar inom sjukvården haren klart livssyn. I en abortsituaiion är detinte bara fråga om elt liv ulan om två. TORENILSSON (m) replik: Till del som sjukvårdsministern sade om männens roll då viinte hade nuvarande lagstiftning vill Jag säga att sädana påtryckningarsäkeriigen förekom. Men Jag är alldeles övertygad om atl de inte förekom isamma omfattning som . Den dåvarande lagen varett stöd för många kvinnorsom inneriigt gärna ville framföda sitt barn. SomJag antydde i mitt förra anförande har samhällsutvecklingen verkat i negalivriktning på detta område. Det är så mycket som har luckrats upp. Detärsvårlallgörajämförelser, menjagefteriyserenhelomvändningsomgöratt vi isamhällslivet och det politiska livet går in för att människor skall fåtillbaka den tidigare synen på livet som någol väsentligt och värdefullt. Densynen fanns en gång men har gått föriorad. Jag är inte alldeles övertygad omatl just den här nya lagstiftningen, vilken enligt många mäns uppfattning så enkelt alt få abort, är anledningen till påtryckningen, i synnerhet närkvinnan känner fasa för preventivmedel och annal. Enligt min åsikt var detnågot negativt att lagstiftningen fick den utformning den fick, och vi måsleabsolut vidta åtgärder för atl vända strömmen. Vad som sedan sades om de ekonomiska förutsättningarnakan vara sant. Men nog är det väl underligt atl fattiga föräldrar-jag tänker pämin mor och min farmor - i det samhälle som enligt mångas uppfattning var sådåligt ändå hade råd och vilja atl föda sina barn. Ofta var det sä alt de slorabarnfamiljerna fick de lyckligasle och bästa barnen. Vi har räknat alldeles felöver hela fältet. Det är inte möjligt att nu ulan vidare säga vem sombärskulden,men jag kan Ju säga atl vi har räknat fel. Därmed uttrycker Jag enförhoppning om att vi kan förändra förhållandena i positiv riktning så au detbliren glädje att få elt barn. (vpk): Högerkrafterna marscherar fram över hela . Något av det första deger sig på är de rättigheter och de sociala reformer som speciellt angårkvinnorna. 1 lägger den konservativa regeringen fram förslag, somdirekt innebär ett hot mol den nuvarande abortlagstiftningen. I harabortdebalten ånyo blossat upp, eftersom den lag som antogs 1975 och som harslora likheter med den "svenska ånyo skall diskuteras och eventuellt omprövas iparlamentet. Samtidigtreses kravet på fri abort av allt fier kvinnor runt om i . I Portugalräknar man med att abortlagstiftningen kommer att bli en av de viktigastefrågorna i valet . I , i , i och i gåri dag tiotusentals kvinnor ut i demonstrationer för rätlen lill sin egen kroppoch sexualitet, för rätten till fri abort. De går ut i demonstrationer mot derättegångar mot kvinnor som hållils på fiera håll, bl. a. i Just . Deltasker som vårt eget socialutskott vill ha en översyn av lagen. Redantidigare - det har vi fått höra i debatten - har konservativa krafter försöktpeta på abortlagen, men dä har en mycket stark kvinnoopinion förmått hindradem. blåser uppenbarligen allt starkare högervindar också inom denborgerliga regeringen, och genast sticker patriarkerna upp. Det finns därför all anledning att se upp. Vilkamotiv åberopas för denna utvärdering? Ja, del första skäl som angavs, och somockså anges i utskotlels skrivning, är del faklum all del aren ny lag, och nyalagar brukar utvärderas efter en lid. Själv harjag haft den uppfattningen alldet är äldre lagar som visat sig otidsenliga med hänsyn till nuvarande samhälleoch dess krav som regelmässigt blir föremål för utvärdering och omprövning,inte i första hand nya lagar. Närden nuvarande abortlagen antogs 1974 värdet en milstolpe försvenskkvinnorörelse. Och lät mig något beröra historiken bakom denna lag och vad vpkvid del tillfället framhöll i debatten. Äldre abortlagstiftning var och ärfortfarande i många länder en klassfråga. Det varde faltiga arbetarkvinnornasom dog av illegala aborter liksom del är de fatliga arbetarkvinnorna iSpanien och som dör eller lemlästas för livet av illegala aborter.Också efter den nya abortlagstiftning vi fick i förblevabortlagstiftningen en klassfråga så till vida atl det var kvinnor med socialaoch ekonomiska svårigheter som tvingades genomgå en nervpressande lång psykisktpåfrestande byråkratisk apparat, medan de välsiluerade hade lättare alt fåabort. Först1974 fick alltså alla kvinnor i vårt land samma rätligheler rent juridiskt. Ipraktiken skiljer del sig naturiigtvis fortfarande. Abortfrågan är och förbliren klass- och samhällsfråga, självfallet en samhällsfråga med mänga komplexainslag. Den som har sin försörjning ordnad genom ell jobb, den som har hopp omdaghemsplats har naturligtvis en annan valsituation än den ensamstående mammasom riskerar bundenhet och isolering, som riskerar att mista sitt jobb tillföljd av den uselt utbyggda barnomsorgen. Vikan också konstatera-del framhöll bl. vi lever lettbarnfieniligt samhälle, ell samhälle där, som jag framhöll i en debatthäromdagen, planeringen görs utan hänsyn lill barnen och inte med dem och fördem, ett samhälle som står inför ett avgörande vägskäl i vad gäller framliden ien rad frågor där kärnkraften bara är en, ell samhälle där många kvinnor vägraralt föda barn. Nuvisar ulskollel myckel klart att det sedan den nya abortlagens tillkomst intehar sketl någon nämnvärd ökning av abortfrekvensen. är en förskjutning avåldersfördelningen - fler kvinnor är gör aborl. Utskottetanger förutom del nämnda skälet, nämligen alt lagen är ny och därför börses över, tre grunder för en utvärdering: aboriförfarandei och då särskiltabortrådgivningen, de regionala skillnaderna och anledningen till dem ochslutligen de stödåtgärder som kan och måste vidtas för att stödja kvinnan i enför henne svår situation. Vitycker atl dessa tre grunder är positiva, och en utredning är nödvändighärvidlag. Men en sådan utredning kan göras utan att man börjar tumma påabortlagstiftningens nuvarande grunder. Visserligen konstaterar utskottet attingen omprövning av den huvudprincip på vilken lagstiftningen vilar skall ske,men dä framstår, fru lalman, utskottets motiv som ologiska. Det framgår ocksåav flera av de inlägg som har gjorts här alt man myckel väl kan tänka sigen ändring av själva lagstiftningen. Det ligger ju i en utvärderings natur. Vpksäger i stället: Vänd på resonemanget. Abortlagstiftningen är bra och bör liggafast. Däremot måste en utredning tillsältas, som särskilt lar upp de ireomständigheter som åberopas som skäl för en utvärdering. Dessutom, vilketutskottet inte berör i någon större utsträckning, krävs en sådan utredning föratl la upp sakens kanske viktigaste sida, nämligen det faktum att del i dettaland fortfarande saknas enkla, bra och ofarliga preventivmedel för både män ochkvinnor. Jag är nämligen övertygad om att det finns elt samband mellanaborlsiffrorna - det faktum att de ökar bland kvinnorna - ochnuvarande preventivmedels brister. Kvinnorna har ju utsatts förläkemedelsföretagens profitjakt på del här området. Utskottet skriver:"Man bör också söka utreda om framförda påståenden om all det skullefinnas en benägenhet hos vissa kvinnor att se abort som ett alternativ lillanvändning av preventivmedel är riktiga och i så fall vad anledningen är tilldenna inställning." Tillåtmig, fru lalman, alt när jag läser detta bli uppriktigt förbannad. Det är intekvinnorna som väljer aborl som preventivmedel - det är samhället som förvägratoch förvägrar dem rätten till ofarliga kontiaceptiva metoder. Det är riksdagensom år med en åsnas envishet avvisat vpk:s krav om ökad forskning pädetta område. Vi kvinnor har som sagt iröllnai pä all vara ett slagsläkemedelsindustrins försökskaniner som man kan tjäna pengar på. Det finnsotaliga exempel på hur såväl läkemedelsförelag som läkare helt hänsynslöstskrivii ul nya medel ulan tillräcklig kännedom om deras verkningar på längresikt. 1 en moiion 1977 konstaterade jag all del från medicinska forskningsrådetdet året utdelades drygt 2 milj. kr. för projekt som direkt berördepreveniivmedelsforskningen. Jämför de anslagen med deforskningsanslag som går till militära ändamål! Någonforskning för män förekommer knappast alls. Den finns, men den är oerhört litetutvecklad. alltså borde ha tagit initiativ till är en ulredning om de krav somvi länge drivii om en ökad rådgivning rörande födelsekonlroll och resurser tilldessa-vi har därvid pekai på bl. a.GotlandsproJekiet-samt ökad forskning omofariiga, enkla och säkra prevenlivmedel för såväl män som Del hade varitell bättre alternativ än att göra en utvärdering av själva lagstiftningen somman nu föreslår. En sådan utvärdering fruktar vi kan komma all leda till eninskränkning av de rättigheter som den progressiva kvinnorörelsen och andraradikala krafter tillkämpat sig trots ett hårdnackat motstånd frän reaktionen -en reaktion som f ö. sticker upp sitt fula anlete också i dagens debatt. Jagvill framställa följande särskilda yrkande, som har delats ut i kammaren. Jagyrkar atl med anledning av motionen 1978/79:1265 yrkandei 1, motionen1978/79:1824 yrkandei 1 och motionen 1978/79:1846 uttalar sig för att enutredning tillsätts för att a) göra en genomgång av aboriförfarandei, b) utvärderavilka faktorer som är av betydelse för regionala skillnader vid aborter, " c) undersöka vilka stödåtgärder som kan ges åt kvinnor för att minskapsykiska påfrestningar i samband med abort samt d) undersökasambandet mellan icke önskade graviditeter och brister hos de olika preventivmedel som används. Deförsta tre punkterna stämmer väl överens med de motiv som utskottet anger ochsom lidigare redogjorde för. Den fjärde punkten är enligt våråsikt ett mycket viktigt tillägg. Skillnaden, fru talman, ligger däri att viinte kopplar denna utredning till abortlagen. Den måste ligga fast. ()replik: Såväl inledning som hennes avslutning var mycketmärklig. började med all göra en rundvandring i och talaom kvinnokampen för fria aborter. Så långt var beskrivningen riktig, men närEva kommer hem till så har hon l. o. m. svårt all läsainnantill i utskollets belänkande. EvaHjelmström säger all värt eget socialförsäkringsutskott vill ha en översyn avabortlagstiftningen som allt detta pågår ute i . Detta har viinte begärt. Vi har emellertid begärt en utvärdering av hur den nuvarandelagstiftningen och rådgivningen fungerar osv. Vi har uttryckligen sagt så, här- jag citerar ur belänkandel på s. 8: "Ävenom utskottet således inte är berett all förorda en omprövning av denhuvudprincip på vilken abortlagen bygger, finns det enligt utskottets meningskäl som talar för atl abortlagen bör bli föremål för en utvärdering." Vihar sedan också försökt ange vissa områden för denna utvärdering. EvaHjelmström sägeratt hon vill ha en utredning utan att man tummar på principernai den nuvarande lagstiftningen. Jag har här sagt att huvudprincipenligger fast - den tummar vi inte på, ulan del gäller en utvärdering. EvaHjelmström lägger nu fram ett yrkande i fyra punkter. Det är rätt intressant.De tre första punkterna, a-c, gäller sådant som utskottet angivit som viktigaområden. När vi sedan kommer till den fjärde punkten, finner vi att EvaHjelmström inte heller hittat på den själv. Var finner vi den? Jo, den finns imotionen 1846, väckt av förste vice talmannen 11 protokoll 1979/80:33-34 fl., där del stär:"Vad är anledningen till det stora antalet oönskade graviditeter, trotsdet rikhaltiga utbudet av preventivmedel?" Det är alltså bara fråga om enomskrivning av vad som står i motion. Det är rätt intressant attsälta det i relation till den inledning som höll. EvaHjelmström säger till slut att utredningen inte skall ha medabortlagstiftningen att göra. Men det ärju frågor kring abortlagstiftningen ochhur den har fungerat som vi har diskuterat. Och det är detta vi vill ha enutvärdering av. (vpk) replik: Som jag framhöll tidigare: 1 en utvärdering ligger också möjligheternatill en omprövning och en förändring av lagstiftningen. När till p. 2 i utskottets hemställan och den utvärdering som skall görasså ligger däri en hänvisning till motioner där motionärerna är klaramotståndare till nuvarande lagstiftning. Det kan inte springaifrån. Och detta är mycket märkligt. Våra misstankar att detta innebär attlagstiftningen kan komma att omprövas skingras alltså inte. Sedanlill detta med forskning: De motionsförslag som vi ställt år om ökadeanslag till forskning om preventivmedel för både män och kvinnor har samtligaövriga partier varit med om att avslå. kan inte nu gå upp ochförklara atl han på något sätt har bidragit till att denna så oerhört viktigafråga har fått ett fall framåt. Tvärtom: såvitt jag kunnat utläsa urutskottsbetänkandet avstyrks också den motion han åberopar. RUNEGUSTAVSSON (c) replik: När tar p. 2 i utskottets betänkande som stöd för atlhävda att, som hon säger, i en utvärdering ligger också möjligheten till enförändring av abortlagens innehåll, tycker jag att hon har eu mycket dåligtunderlag. Det vi har tagit upp där är de stora regionala skillnaderna iabortfrekvensen, och vi har ställt frågan vad som är anledningen till dem. Delär väl inte oväsentligt, , att vi har så stora skillnader. Jagtog upp dem förut, men jag kan ta dem igen. Närdet gäller kvinnor i åldern är aborterna per I 000 kvinnor iStockholms län 24,7, i 25,8, i 12,5 och iGotlands kommun, där man har gjort speciella insatser, 14,4. Är det ointressantatt göra en utvärdering för att komma underfund med vad som är anledningen tilldessa stora variationer i abortfrekvensen? Men det finns väl därför inga skälall säga alt just det innebär att utskottet vill ändra på abortlagen. EVAHJELMSTRÖM (vpk) replik: Jag tvingaskonstatera att över huvud taget inte lyssnar på vad jag säger.Det var självfallet inte den p. 2 som jag åberopade, utan det var p. "Utskottethemställer", där utskottet såsom motivering för en utvärdering åberoparmolioner vilkas undertecknare är klara motståndare till den nuvarandelagstiftningen - detta har framgått, inte minsl av dagens debatt. Förklara förmig, , varför man måste lägga abortlagstiftningen som grund föratt kunna genomföra en rad positiva åtgärder på det här området! Skulle inte ensådan utredning kunna göras utan att man över huvud taget behövde blanda inabortlagstiftningen? Detfinns ingen logik i vare sig utskottets resonemang eller vad nuframhållit. Den här utredningen är fullt möjlig ulan att man tummar pänuvarande abortlagstiftning. Förstevice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet fäantecknat atl han inte ägde rätt till ytteriigare replik. ALLANÅKERLIND (m): Abortfrågan ärbokstavligen en fråga om liv eller död. Vireagerar nästan mot det våld som utövas när människor misshandlas, närmänniskor dödas eller när barn eller vuxna far illa på olika sätt. Sådanahändelser griper tag i oss, och jag önskar att vi kunde få enannan anda i vårt land: en anda, där människor respekterar varandrasåsom lär. sådan anda, där man respekterar varandra, blir det inte heller så mångaoönskade barn därför atl kärleken och respekten för motparten är större. I denandan har vi också respekt för livet. Vi vill skydda liv och rädda liv. Dåmåste man också göra klart för sig Var livet börjar. Livetbörjar i och med befruktningen. Detta torde få kunna argumentera emot. Men detär inte rimligt att säga att det befruktade ägget skall skyddas från dentidpunkten. Fostrel kan inte tillförsäkras rättsskydd förrän man vet attfostret/barnet existerar. Men från den lidpunkt då detta med säkerhei kankonstateras måste också barnet i moderiivei enligt min mening ha fullträttsskydd. Ulifrånden grundläggande uppfattningen måste sedan ställning tas till frågan i vilkafall man kan anses ha rätl all göra avsteg från principen om fullt rättsskyddoch alltså tillåta abort. Den övergripande målsättningen måsle vara attnedbringa antalet aborter till ett minimum. Lagstiftningen måste också utgåfrän all barnet i moderlivet har ett egenvärde och atl dess liv skall skyddas. Delfinns naturligtvis situationer när liv står mol liv och där abort i så fallmåste accepteras. Det finns haturiigivis gränsfall där del måsle avgöras ivilken mån moderns hälsa står på spel. Vi har också våldtäktsfallen. Menprincipen måste bli att bai-net i moderiivei skall skyddas och ha sammarättsskydd som vuxna människor. Del finns ingen anledning alt säga all barnet imoderiivei inte skall skyddas därför att det inte kan föra sin talan själv.Tvärtom har vi som riksdagsledamöter ett särskilt ansvar för barnen -både föddaoch ofödda - därför au de inte kan försvara sig själva. Jag hörde en gäng endiskussion mellan ungdomar, där några hävdade att del skulle vara helt frirätt atl göra abort. En ung man i sällskapet berättade då att hans mor blevutsatt för påtryckningar frän anhöriga för att göra aborl när hon var gravidoch bar på honom, men hon vägrade. Och hans fråga till de andra ungdomarna var:Tycker ni att hon skulle ha dödat mig? Frågan ställde saken på sin spets ochden förblev obesvarad. Det var ingen som ville säga någonting mer. EvaHjelmström sade någonting intressant som jag kan instämma i. Hon sade att vi lever i ett barnfieniligt samhälle. Planeringen görs utan hänsyntill barnen. Jag instämmer i det, särskilt när det gäller abortfrågan. Barnen som riskerar abort lever, så länge de får leva, i ett barnfieniligt samhälle som planerar deras liv eller död utan hänsyn till dem. Det är en fråga om barnskall dödas eller inte. År1979 har proklamerats som barnens år. Hur många barn skall dödas bara i vårtland under barnens ? griper både sorg och skräck tag i mig närjag tänker: Hur stort ansvar harjag som riksdagsman för au detta får ske? Hurstort ansvar har var och en av oss som sitter i den här kammaren? Imotionen 1978/79:365 har vi tagitupp några av de frågor jag nu berört ombarnens rätt liM rättsskydd. Vimenar där att en utredning måste tillsättas för att snabbt arbeta fram förslagtill en ny abortlagstiftning, vilken skall ta hänsyn till barnens rätt attleva. Nuhar utskottet föreslagit att aborflagen blir föremål för en utvärdering. Dettycker Jag är myckel bi-a, och jag hoppas all den utvärderingen kan gå snabbt,eftersom ett ställningstagande för barnens rätt brådskar. Jag tycker också attdel är bra alt man i det särskilda yttrandet från ledamöter sagtifrån att.man inte skall ta ställning till abortlagens konsekvenser förränutredningen har gjorts. Det är viktigt all inte låsasig pä det sätt somutskottet har gjort när man t. ex. skriver att"utskoitet således inte ärberett alt förorda en omprövning av den huvudprincip påvilken abortlagenbygger". Defär en mycket olycklig formulering. Jag tycker ätten sådan härutvärdering skall tillåtas att leda till det resultat den visaratt den måsteleda (ill. Jag hoppas i stället att den utvärdering som skall göras leder tillatl vi får.en ny abortlag som tar hänsyn till barnets räu tillliv. Ivår motion.' tar vi också upp frågan om vad som menas med ordet"livsduglighet". Vi rhenar all efter den 18:e havandeskapsveckan ärnästan alla barn livsdugliga om de får fortsätta atl växa i moderiivei och inteutsätts för våld ulifrån. Utskottet har inte anfört någon avvikande mening idet fallet, och det tolkar jag så att utskottet i princip instämmer i vårtresonemang när det gäller som är . Mensamma principiella resonemang kan också föras när det gäller barn som ännuinteär . De är också i allmänhet livsdugliga, såvida de får fortsältaalt växa i moderlivet utan atl utsättas för yttre våld. Vadvi snabbt behöver få är alltså en lagstiftning som lar hänsyn till de oföddabarnens räu till liv. Del är vår plikt att. värna även om dem här i kammaren.Nu skall vi få en utvärdering av lagen., och jag tackar för det. Jag hoppas altden utvärderingen går snabbt och att vi efter del kan få ell nytt lagförslag atl laställning lill - ell lagförslag som fullt ul tar hänsyn till de Nr 34ofödda barnen. Medhänsyn till den utvärdering som skall göras avstår jag från att yrkabifall till molionen 365. LiksomSven villjag understryka betydelsen av atl sjukvårdspersonalens synpå medverkan vid aborter kommer med i utvärderingen. Utvärderingen måslesjälvfallet få omfatta hela abortproblemet. Enligt min mening får ingendelfråga i förväg undantas, utan de som gör utvärderingen måste få möjlighetatl gå in på olika frågekomplex, så att vi verkligen får en utvärdering som ärvärd namnet. Utöver dessa synpunkter har jag ingetytteriigare atl anföra. Det är naturligtvis ingen tillfällighet att användningen av säkraprevenlivmedel drastiskt sjunker och atl vi i samband med delta för förstagängen fått en alarmerande höjning av aborttalen i värt land.Forskares rapporter om risker och biverkningar är alllid tacksamma instrumentatt spela på för den som vill sälja lösnummer på kvinnors inneboende-förnuftiga eller oförnuftiga - rädsla. Kan det också vara så, som EvaHjelmsiröm redan antytt, att de kvinnor i åldrar omkring som sägsstå för ökningen i aborttalen, numera redan hunnit äta p-piller ochhelt enkelt inte vill vara med längre? Denu åter stigande aborttalen har säkeriigen varit den ländande gnistan för denabortdebatl som flammat upp i landet. behandling av fråganberor inte på den aktuella debatten, men de sammanfaller utmärkt i tiden. Atlriksdagens socialutskott med anledning av en rad motioner enhälligt beslutatförorda en utvärdering av abortlag, dess tillämpning och följder ärutomordentligt tillfredsställande. Tiden är nu helt enkell, efter fem är, mogenför detta. Endast den som tror sig försvara en sjuk sak haranledning att vara rädd för en utvärdering. Jagtror, med erfarenhet av abortrådgivningsverksamhet, att jag vågar talaför den vårdpersonal som är engagerad på detta område, när jag säger alt ingenönskar tillbaka del krångliga förfarande, den mentalitet av förmynderi ochibland också fördömande som fanns på den gamla lagens tid. Men del är viktigtatt vi inte slår oss till ro och menarattallt är väl. Det är det inte, när enfjärdedel av alla graviditeter slutar med abort. Utvärderingen kanförhoppningsvis peka på områden där samhällets insatser kan förbättras. Deväsentliga frågorna är precis formulerade i molionen nr 1846 av IngegerdTroedsson: Vilkenhar effekten varil av att hela ansvaret lagts pä kvinnan? Hur upplever kvinnandelta psykiskt?