prot · G309164 · 1979-12-31 00:00:00 — Man utvecklar ochförnyar produktionskapaciteten och har 5 iuni 1980 ' sedan i hand när den verkligenbehövs. Del är det ena sättet. Men detandra sättet är alt man river ned kapaciteten Vissa varvsfrågor ""''SS*" "" '" ° ''' " massa kostnader för avveckling ochnedläggning. Sedan måste man ta en massa kostnader för alla sociala utgiftersom kommer till för de människor som blir arbetslösa eller slås ut. Vidaremåste man ta en massa kostnader för att om kanske bygga upp denkapacitet som man då kommer atl behöva. Jag kan inte se alt det Äslingska perspektivet mednedrivning, utslagning oeh återuppbyggnad skulle vara mera rationellt och ledatill större lönsamhet än det alternativ som innebär atl man bevarar varven ochsläller om dem för deras framtida uppgift. () replik: Industriministern har plötsligt blivit såfrom. Han talar om fromma förhoppningar och fromma önskningar. Han återkommertill vär tidigare debatt om utvecklingen vid varven - vad del är för beslut somvi skall fatta. Jag menar atl industriministern ger uttryck för sittstatiska tänkande när del gäller svensk industri. Den inställning sominduslriministern har till varven och lill all annan svensk industri är farligför vår industriella utveckling - inga möjligheter lill nya marknader, ingamöjligheler till ny produktion på olika områden, utan det som vi redanhar i våra näringsgrenar måste delas upp på de befintliga enheterna. Det är motden bakgrunden industriministern i nästa andelag säger: Därför rnåste vi haneddragningar, avveckling osv. Det är viktigt atl komma ihåg att de svenskavarvens verksamhet redan har skurits ned kraftigt, , Delär antagligen, näst , den kraftigaste neddragningen något land har gjorl.Det är också viktigt att komma ihåg atl en rejäl omställning inomvarvsindustrin har ägt rum från standardtonnage till specialbätar ochoffshore-byggande. När vi började tala om delta blev vi förlöjligade. Det vardå också en kampanj mot socialdemokratin. Men vi fick rätt. spelar denna nya verksamhet vid varven en stor roll. Det blev något av en epok för varvsindustrin. Jag vill uppmana industriministern alt läsa en skrift som Arendalsvarvet gett ut om sin egen verksamhet, den heter Varvet fick chansen. Där står att utan det stöd man fått frän statsmakternas sida hade produktionsvolymen vid varvet varit annorlunda. Vi menar alt det är denna väg vi skall gå vidare på och att svensk varvsindustri har en framlid när del gäller specialfartyg och avancerade produkter. Men skall detta framtids perspektiv bli möjligt behövs tid och resurser alt bygga upp en konkurrens kraftig industri. Det är vi socialdemokrater beredda alt satsa. För oss fåricke en strukturomvandling bara betyda nedläggning, det måste också få betyda utveckling. 38 Här skiljer sig åsikterna mellan socialdemokraternaoch regeringen. lika bra att erkänna att vi har olika syn på saken. Men vikan inte bygga vår industriella framtid på ett så statiskt tänkande sominduslriministern visar upp genom alt i nästan säga nej tillutveckling och mena att flera av våra industribranscher skulle vara dödsdömdaoch icke ha någon framtid. Med en sådan filosofi har heller icke någonframlid som industrination. Elt sådant resonemang befäster bara ytterligaremånga människors bristande framtidstro. Vissa varvsfrågor, m. m. ville göra gällande alt jagansvarade för att molsätlningsfrägorna förts in i varvsdeballen. Jag erkänneralt jag i den här frågan åberopade landshövding skrivelse lillpartiledarna. Jag tycker nämligen att den skrivelsen är ganska intressant. Detär en skrivelse från en socialdemokratisk f. d. regeringsledamot. Det är alltsåen skrivelse från en man som vet hur politik fungerar, även sett fränkanslihusets horisont. Han är länschef i elt län som drabbats av svärastrukturproblem. Jag tror det är fel att nonchalera en sådan opinionsyttring. Vad han pekar på är just problemet alt fä en rimligavvägning av samhällets trots allt relativt begränsade resurser förnäringspolitiken. Som en kommentar till inlägg tillät jag migfråga - del är en fråga som också kan riktas till objektiva grunder man tänker tillämpa för en fördelning av denäringspolitiska aktiviteterna när man underkänner lönsamhetskravet. Vad harman att sätta in i stället? Det är i del sammanhanget de fromma förhoppningarnaom möjligheler lill farlygsbyg-gande och någotöverdrivna tro på offshore-marknadens möjligheter kommer . Vi måste se till realiteterna, och vi måste i riksdagenförsöka göra en någorlunda rimlig avvägning av de näringspolitiska insatserna.Då måste man också ha en hållbar grund. Därför är målet lönsamhet 1985uppställt för varven. Når varven inte detta mål får man ta konsekvenserna avdet. Därmed finns garantier för att inle mer resurser än nödvändigt låses ivarvsnäringen. Del är ändå fråga orn en mycket generös offert från samhälletssida. Vi tolererar en ganska lång omställningsperiod, som vi nödgasransonera insatserna inom andra näringspolitiska områden till följd av denrådande budgetsituationen. Om man inle har della mäl utan bara låter det helarulla vidare, som och förordar, blirkonsekvenserna förödande för samhällets möjligheter till insatser inomskogsindustrin, järnhanteringen, verkstadsindustrin och för de regionalpolitiskainsatserna, eftersom vi med den budgelsituation vi har mycket strängt måsteransonera samhällets insatser. Ni måste klara ut denna socialistiska lankeoreda. Delfinns en fundamental brist i det resonemang på vilket ni bygger ernäringspolitik i del här avseendet. Det inger inget förtroende och är en myckelbräcklig grund all fota elt så pass långtgående näringspolitiskt beslul som delom den framtida varvspolifiken på. Får jagsedan lill säga några ord närmast som en Vissa varvsfrågor, m. m. kommentarlill hans tidigare inlägg, där han sade att del inle finns någon anledning atlfatta beslul nu om lönsamheten och om den framlida varvsstrukturen. Han menadeatt man fär vänta för atl få mer fakta. Vad är det för fakta som ThagePeterson väntar pä? Är del atl flera mindre och medelstora varv skall läggasned? Det är ju i hög grad den risk man löper. Är det det nya faktaunderlag somsocialdemokratin behöver? gav det omdömet om min industripolitik attden skulle präglas av statiskt länkande. Till det vill jag säga; Nej, tvärtom!Vi har lagt fram della förslag för att dels få ett mäl för varvspoliliken, delsfå etl klart besked till de anställda och varvsledningarna. Dessutom blir delen till effektiv produktion och till alt spara resurser som kan styrasöver till andra och mer offensiva industrigrenar. När säger alldenna industripolitik är statisk vänder han svart till vilt. Regeringensförslag är etl uttryck för en målmedveten strävan till en satsning påutvecklingsdugliga industrier och inte till att konservera en befintligindustristruktur. Sedan vill jag också säga - och på den punkten är ThagePeterson och jag överens - atl det här förslaget grundar sig pä en bestämd tropä industriella framtid. Den ligger just i förmågan till förändringoch till att använda resurser där vi har de bästa konkurrensförutsättningarna. JÖRNSVENSSON (vpk) replik; När nu industriminister ännu en gånghåller en läng utläggning och lyfter fram brevet från landshövdingen iVärmlands län må vi väl en gång för alla kunna fastslå alt han gör detta isyftet att splittra opinionen. Detta är ren taktik och icke någon omsorg omfolkflertalets intressen. Vi som har denna "socialistiska tankeoreda" haråtminstone den fördelen att vi tänker något på det som är bortom 1984 oeh påSveriges industriella framlid. Hur orediga industriministern än tycker att viär, så borde han inse atl det är bättre att tänka litet grand än att somregeringen inle tänka alls. Alt ni inte tänker alls bortom 19841985 beror påatl ni i själ och hjärta inle vill ha någon varvsindustri i det här landet. Detär ju det som finns under ytan. Naturligtvis måste man ha en marknad alt avsätta saker oehting pä. Men det är ju inte bara så alt marknaden kommer av sig själv, av enslump. Marknaden är inte någonting som blir över när alla andra har huggit försig av sitt marknadsutrymme, utan det finns ju möjligheter att pä läng siktutveckla, skapa och slå sig in på marknader. Om man satsar på en kraftigutbyggnad av den inrikes sjöfarten, vilken har stora iransportpolitiskafördelar pä 20-25 ärs sikt för del här landet, då skapar man därmed en vidgadmarknad för en viss del av varvsproduktionen. Om man ser till atl planmässigtförnya nedgångna anläggningar inom processindustrin skapar man också enmarknad för en typ av anläggningar, i vars uppbyggande varven med en vissomställning kan spela en viktig roll. Om man skall behälla försprånget för densvenska färjesjöfarten måste man ha en snabb förnyelse av färjeflottan. Om manstyr den processen i förtänksamma och planmässiga former, har man där ettutrymme för svensk varvsproduktion. Det finns alltså etl utrymme för planmässigfrarnförhållning och Nr 164 skapande åtgärder. Man skall inte barasitta oeh vänta på att det skall bli över Torsdaeen den någol litetmarknadsulrymme som de svenska varven lill nöds skall kunna jpj ggQ göra siggällande pä. Detta är tvä helt olika synsätt: det passiva och det Vissa varvsfrågor, m. m. Om industriministern kallar del aktiva ochoffensiva synsättet för socialistisk tankeoreda, sä må det stå för hansräkning. Jag tycker del verkar förnuftigt och framsynt. THAGEPETERSON (s) replik: börjar vi kunna känna igen vårindustriminister. har han kommit in i debatten, nu talar han om lankeoreda,och alla hans vanliga uttryck-"rulla pä" osv. -börjar plötsligt dykauppträn talarstolen. När han är i den formen hjälper det inte alt hänvisa tillfakta, för då lyssnar inle . Jag har i mina inlägg sagt att socialdemokraterna slällerupp på det viktigaste i Svenska Varvs strukturplan. Del gäller specialiseringenav varvsproduklionen, ansvarsfördelningen mellan varven och kravet pålönsamhet. Vår inställning är klar: Vi måste få en sådan struktur- ochproduktionsinriktning på varven alt vi uppnår en långsiktig konkurrenskraft.Men vi vill att varven skall få tid och resurser för den omställning som nuförestår. En strukturomvandling - jag upprepar del - fär inle bara betydaavveckling och neddragning. Den måste framför allt få betyda ulveckling ochsatsningar pä framtiden. Vad hade hänt om hade följt då del var aktuellt att skulle läggas ned? fickchansen, och har Arendalsvarvet i trots alla nedläggningshot ochallt tal om atl det är dödsdömt visat att man har satsat rätt. Varvet har fåttstöd från , oeh det kommer att betyda myckel för vär industriellaulveckling. Varför kan inte industriministern erkänna detta? Visst fortsätter att ställa region mot regionoch människa mot människa! I replik efter replik går hans inlägg ut pådet. Detvardärför jag tog upp sysselsättningsfrågorna och sade att krislänen i norrinle utarmas av alt vi slår vakt om industrin i väster och söder. Den utarmas islället av den passiva industripolitik som bär namn. Eftersom jag vet att industriministern har flera replikerlill sitt förfogande vill jag upprepa min fråga: När stoppade vi senast iriksdagen, , ett industriprojekt som föreslog? Vad ärdel för industriprojeki som har stoppat och som skulle ha gått tillkrislänen eller som inle kan komma lill stånd på grund av varvsslödet? tog igen upp frågan om . Han gör delt. ex. utan koppling till varven och underleveranlörsledel, som är såbetydelsefullt också för t. ex. . Del finns en studie som ligger iindustridepartementet. Den gjordes 1977. Lät vara alt alla varv ingick i denoch att branschen dä var avsevärt större. Den visade att alla varvsunderleverantörer 1975 sysselsatte 16 000 personer. Utvecklingsfondeni har uppdaterat en någol Nr 164 gammal studie av della problem. Manhar funnit alt 2 000 sysselsättnings- tillfälleni är direkt eller indirekt beroende av varven. Kan inteindustriministern erkänna atl del inte är så enkelt som atl bara koncentreraproblemen till de enskilda varvsorterna? Varven har en betydelse för hela Vissa varvsfrågor " näringsliv i . Bordeändå inte en industriminister kunna se varven m. m. försökte förklara hur man i ensocialistisk planekonomi skulle kunna undvika alt använda sig av lönsamheten iett företag såsom mått på en ändamålsenlig resursfördelning. Det heter alltså"planmässig framförhållning". Jag skulle vilja fråga kammarensledamöler: Blir man myckel klokare av detta? Är det inte elt ytterligare beläggför atl denna diskussion egentligen rör sig bara om ord? ochvpk:s agerande i fråga om varvspolitiken är fotat på fromma förhoppningar oehlöst tal. Det finns ingen substans däri, oeh jag är ledsen att behöva sägadelta. En pappersarbetare, låt oss säga i , som ärangelägen om all hans massafabrik skall integreras mot papper och som väntar päen investering i en pappersmaskin, förstår naturligtvis att svenskkapitalmarknad är begränsad oeh alt de resurser som vi har till vårt förfogandeför näringspolitiska åtgärder är begränsade. Nödgas vi lägga en miljard mer ännödvändigt på varven, vilket del socialdemokratiska förslaget innebär, blir delen miljard mindre lill t. ex. integrationssträvandena inom skogsindustrin.Pappersmaskinen i kanske får vänta, inte bara ulan fyra femår till följd av della beslut. Även om pengarna inle är öronmärkta eller mankan se elt direkt kontraktsbundel sammanhang, är delta den enkla ochrealistiska konsekvensen av det riksdagsbeslut i fråga om näringspolitikensorn vi nu skall fatta. Massaarbetaren i rnåste fråga sig: År delta enrimlig användning av samhällets resurser? Vilken utgångspunkt har han då? Jo,lönsamheten i det projekt som diskuteras. Han måsle rimligen fråga sig: Vad ärlönsamheten eller avkastningen lill samhället på miljarden lill varven jämförtmed miljarden till pappersbruket? Det är den enda utgångspunkt han har för sittställningslagande, och i realiteten är det den enda utgångspunkt vi har ocksåhär i kammaren. Delta rned planmässig framförhållning är socialistisktankeoreda och ingen bas för en framålsyftande näringspolitik. sade all man ställer upp på det viktigastei strukturplanen'. Det noterar jag, och del tycker jag är bra. Men rninhuvudanmärkning mot socialdemokratins förslag - såsom del framgår avreservationen 1 - är att socialdemokratin inle släller upp på det som verkligenskulle sälta strukturplanen i funktion och göra atl vi får kontroll öververksamheten inom varvsnäringen också i ekonomiskt avseende, dvs.lönsamhetsmålet 1985. innebär atl hela basen för varvspoliliken ärundandragen. Jag vill, , gärna vitsorda all ,både ledning oeh 42 arbetare, har gjort ett utniärktjobb. Jag betraktar den framgång som man har nåttpä offshoremarknaden såsom lovande. Därför bekräftas i proposi- Nr 164 tionen attdet risklagande som i strukturplanen föreslås bör få gå vidare. det är ettstort risktagande. Man skall inte, tror jag, dra några växlar på de c jpjigon långsikligamöjligheterna, utan man bör låta Arendalsvarvet nu få arbetsro Vissa varvsfrågor, m. m. så all mankan göra vad som maximalt är möjligt inom det här områdel. tar åter upp frågan orn det finns någotindustriprojeki som man frän socialdemokratiskt håll har sagl nej till. Nej,men det fungerar faktiskt så, eftersom man normalt arbetar med ramar påkreditmarknadens villkor, au om man för över resurserna lill etl område går detut över möjligheterna lill satsningar på andra områden. Jag förde etthypotetiskt men icke osannolikt resonemang beträffande en pappersmaskin iÅdalen, mot bakgrunden av en satsning på varven. Det kan också få vara elt svartill . På den punkten måste socialdemokraterna skärpa sig och selill alt de verkligen har en grund för sina beslul - man måste också ha etlsvar alt ge massaarbetaren i när man nu går all gräva ned kanske enmiljard för alt konservera en näringsstruktur på ett område som inle har sammagoda förutsättningar. vice talmannen anmälde atl och anhållit att fill protokollet fä antecknat alt de inte ägde rätt tillytteriigare repliker. JOHANOLSSON (c); Ingen fråga av industripolitisk nalur har välkrävt mer tid och mer anslag av än varvsfrågan. har vi iSverige kunnat sola oss i glansen av att vara tvåa bland världensfarlygsproducerande nationer, och ibland har vi kunnat glädja oss åt avanceradenykonstruktioner och hög kvalitet på produkterna från våra svenska varv.Däremellan har vi dragits med ekonomiska bekymmer, strukturförändringar ochneddragningar av kapaciteten med kännbara återverkningar för anställda,underleverantörer och berörda kommuner. Del hade givetvis varil på sin plats att göra en historisktillbakablick på de senaste två tre decenniernas ulveckling för atl få denrätta bakgrunden lill dagens frågor, inte minst för dem sorn lar del avprotokollen från vår debatt. Detta skulle emellertid ta för läng tid, ochdessutom torde mänga av ledamöterna väl känna till utvecklingen när det giillervarvsfrågorna. Det långsiktiga skeendet i svensk varvsnäring får väl utvärderasi etl senare sammanhang. Frågan torde komma åter till inom en inlealltför avlägsen framtid. Den proposition som vi nu behandlar innehåller i huvudsakförslag som syftar lill atl omstrukturera verksamheten vid våra svenska varv,sä att denna kan bli meningsfull och lönsam och ge överlevnadsrnöjligheter päsikt. Förslagen syftar lill alt produktionen vid varven skall inriktas pådelvis nya produkter och områden samt på all förlustbringande verksamhet skärsner. Etl omfattande stöd till varven föreslås och vidare en omläggning ochförändring av formerna för stödet. Även de mindre och medelstora varven Vissa varvsfrågor, m. m. kan tillgodoräkna sig visst stöd. Bakgrunden till propositionens förslag är att marknadenför varven successivt försämrats och alt det inte finns rimliga utsikter attdenna skall förändras i positiv riktning inom överskådlig tid. Detta harsocialdemokraterna erkänt såväl i sin motion som vid behandlingen av frågan iutskottet. En rad orsaker kan åberopas som anledning lillvarvskrisen; sjöfartsnäringarnas och rederiernas dåliga lönsamhet, förekomstenav en rad olika former av subventioner i flera länder m.fl. händelser. Enavgörande betydelse har konkurrensen från varvsnationer som och Sydkoreahaft, som inneburit en skillnad i pris på till vär nackdel. De svenskavarvens goda teknik och kvalitet har till en del kunnat kompensera dennaprisskillnad men i längden har priskonkurrensen gett negativa utslag för våravarvsenheler. Del är uppenbart - mot denna bakgrund - atl man nu måstevidta åtgärder av den typ som föresläs i propositionen. haröver av statsmedel fält anslås till varven i olika former.Över en halv miljard per anställd har anslagits . De nuföreslagna ätgärderna kräver ytterligare över 3,5 miljarder. Åtskilligamiljarder har också fält pumpas in i varvsföretag oeh koncerner avskattemedel. Det gäller nu att la bestämda grepp, ge ansvar ät dem somhar att driva verksamheten och bilda en grund att stå på som harförutsättningar att bli framgångsrik. har pä regeringens uppdrag utarbetat enstrukturplan för handlandet fram till mitten av 1980-talel. I detta arbete hardeltagit elt flertal experter och konsulter liksom de anställda vid koncernenoch ledningen för Svenska Varv. Propositionen släller sig bakom denna strukturplan i deväsentliga delarna. Del innebär också att ansvaret vilar i hög grad på SvenskaVarvs ledning att genomföra de förslag man ställt och ansett nödvändiga ochmöjliga. Utskottet har ägnat betydande tid och intresse ätvarvspropositionen. Rätt omfattande kompletteringar och justeringar harutskollet förvisso gjorl i propositionen, vilket framgår av de mångatillkännagivanden vi föreslår atl skall ge regeringen. En hel del av dessa kommer från väckta motioner, inleminst från den socialdemokratiska sidan. Jag vågar hävda att vi i utskottetvarit generösa i våra diskussroner för att komma till gemensamma lösningar imånga frågor. Jag vill påstå alt när jag för precis tio är sedan hade anledningatl diskutera varvsfrågor i första kammaren var det myckel svårare alt kommatill tals med den då befintliga majoriteten. Ändå föreligger ett stort antal reservationer. Några avdem betraktar jag som onödiga. De får ses som ansatser lill profilering frånsocialdemokraternas sida mer än hävdande av sakinnehållet. Trots dessa tillkännagivanden sä förändrar vi intepropositionens förslag i de stora frågorna. Vi föreslår inte högre anslagtotalt. kan bli följden av våra skrivningar, rnen del ankommer päSvenska Varv atl bedöma och genomföra dessa omfördelningar. De merkostnader somi vissa fall kan uppstå oeh som vi inle nu kan beräkna kommer alt blibegränsade. Utskottet ställer upp pä den viktiga målsättningen alt nuge klara besked om framtiden. Ovisshet är negativt i sådana sammanhang såvälför företagsledningar som för anställda och berörda orter. Det kan innebärahandlingsförlamning. Vi menar också alt del nu måste ges en klaransvarsfördelning. Därför understryker vi målsättningen att varven skall blilönsamma till 1985. Socialdemokraterna vill tyvärr inte godta dennamålsättning. Deras förslag innebär en uppluckring av ansvaret som ivissa lägen kan innebära att man bortser från kravet på ekonomi - det är justaten som står för kostnaderna, kan man länka. Här går en skiljelinje mellanutskottsmajoriteten och socialdemokraterna. Den andra slora skiljelinjen går i frågan ornslrukturplanens förslag om Irevarvslösning - socialdemokraterna föreslär atlalla fyra slorvarven skall vara kvar. Jag vill göra ett enda citat i milt inlägg, och del kommerfrän Svenska Varvs strukturplan där jag citerar ur propositionen 1979/80:165 pås. "Svenska Varv framhåller, atl den proportionellaminskningen av produktionsvolymen vid vart och elt av slorvarven under senareår har gjort atl samlliga storvarv har etl lågt kapacitetsutnyttjande.Della har försämrat varvens konkurrenskraft. Fortsatta proportionellaminskningar skulle ytterligare försämra konkurrensförmågan på etl sådant sättalt varje varv blir nedläggningshotal. Den starka minskning avproduktionsvolymen som förutses är därför inte möjlig att genomföra genomyllerligare proportionella minskningar vid varje varv. Det blir därförnödvändigt all lägga ned en eller flera varvsenheter." Propositionens oeh utskottets förslag innebär attOresundsvarvel läggs ned. Motiven härför är bl. a. all struklurplanen i stortsett slås sönder, om rnan väljer fyravarvslösningen. Enligt vår åsikt räckerinle marknaden för samtliga slorvarv, ulan tillgängligt marknadsulrymme måslefördelas på de varv som finns kvar. Annars äventyrar vi för samtliga varvmöjligheterna till överlevnad. i skulle få störresvårigheter, om Oresundsvarvel blir kvar. De små och medelstora varven, även deprivata, skulle fä större svårigheter. Det går ej alt bortse från delta, vilketman har gjort tidigare i debatten. 1 en bristsituation måsle de varv som blirkvar givetvis också ta upp sådan verksamhet som den som förekommer vidÖresundsvarvet. Man har faktiskt även diskuterat en tvåvarvslösning, som frånföretagsekonomiska synpunkter skulle vara den bästa, men med hänsyn tillkonsekvenserna för bl. a. sysselsättningen har man stannat för förslaget atltre storvarv skall vara kvar. Ett annat skäl för den irevarvslösning som viförordar är atl denna blir avsevärt mindre kostsam än en fyravarvslös-ning. Vi hävdaratl utsikterna för en tillfredsställande produktionsvolym vid alla Vissa varvsfrågor, m. m. Nr 164 fyra varven är obefintliga. Därför skulle det av socialdemokraterna ~ , , föreslagna uppskovet bara innebära en fördröjning av nedläggningen. . . ..r.on har uppskattat altkostnaderna för detta alternativ fram till 1984överstiger kostnaderna för trevarvsalternaiivel med mer än 1 miljard Vissa varvsfrågor, m. m. Del allvarliga är att hela struklurplanen skulle äventyras.Skulle socialdemokraternas förslag vinna här i kammaren, skulle del innebäramera förvirring och osäkerhet, och det skulle äventyra ansvarsfördelningen föruppnåendet av erforderlig lönsamhet till 1985. I struklurplanen föreslogs avveckling till 1983.