prot · G309112 · 1979-12-31 00:00:00 — I den situationen är det mycket olyckligt att man underdenna tid tillåtit en fortgående försämring av bostadsbidragen, som trots mångabrister dock är den enda och bästa form vi har för riktat stöd till demest utsatta grupperna. De borgerliga regeringarna brukar i januaripresentera en skrytstatistik över påstådda förbättringar avbostadsbidragssystemet. Men sanningen är att bostadsbidragen för varje årsvarar för en allt mindre andel av bostadskostnaderna och att allt flerförlorat sina bostadsbidrag ulan att för den skull ha fått en högre reallöneller levnadsstandard. Det framgår av utskottets betänkande och avbosladsslyrelsens petita att 89 000 hushåll eller har förlorat sina bostadsbidrag mellan . De allra flesta eller 75 000 är barnfamiljer. Många fler har fått kraftigt försämrade bidrag. Socialdemokraterna har år motsatt sig dessa försämringar, men vara förslag har regelbundet avvisats av de borgerliga partierna. Vi har kommit till den situationen att de ackumuleradeförsämringarna är så stora att det inte finns någon möjlighetatt i ett enda steg ta igen försyndelser. Just denna mycketallvarliga situation gör det nödvändigt att jag, innan jag går in på de krav viställer i detta sammanhang, gör ett par principiella markeringar försocialdemokratins räkning: Vi anser det nödvändigt attåtgärder för att hålla nere hushållens hyreskostnader ges en framskjuten platsi en samlad ekonomisk politik på det sätt som vi har utvecklat i vårapartimotioner om bostadspolitiken och den ekonomiska politiken och i vårreservation till finansutskottets betänkande om den ekonomiska politiken. Viåterkommer till de frågorna när utskottets betänkande om bostadspolitiken behandlasotn . Vi är medvetna om att det finnsbrister i del nuvarande bostadsbidragssystemet som vi måste ta itu med. Men vianser att delta stöd måste utnyttjas och bibehållas så länge vi inte har någotannat och bättre att sätta i stället. Detta har vi bestämt uttalat ireservation 1, där vi säger: "I avvaktan på alt nu pågående utredningsarbetefärdigställs och alt resultatet därav föreläggs bör inga sådanaförändringar inom nuvarande system företas som medför att den principiellainriktningen och effekterna därav för de berörda grupperna väsentligtpåverkas." Den ekonomiska nödsituation som denborgerliga politiken försatt oss alla i har tvingat oss att inskränka osstill att kräva endast ett par från social synpunkt mycket angelägnaförbättringar, nämligen alt nedre inkomstgränsen höjs till . förbarnfamiljer, och att nedre inkomstgränsen även i fortsättningen skall varalika för familjer med en och två föräldrar. Tillsammans motsvarar dessa krav enkostnad på 50 milj. kr. Som jag framhöll har ett mycket stort antal hushåll -främst barnfamiljer - förlorat eller fått starkt försämrade bostadsbidrag, bl.a. därför att inkomstgränserna inte höjts i takt med de nominella löneökningarna.Det innebär att bostadsbidragen numera minskar eller upphör vid enlevnadsstandard som ansågs motivera ett rejältbostadsstöd. Effekterna kan också utläsas ur de kraftiga besparingar för staloch kommun och motsvarande försämringar för bidragsmoltagarna som enbart deoförändrade inkomstgränserna medför. Enbart motsvarar dessa oförändradeinkomstgränser ungefär 300 milj. kr. i minskade utgifter för staten och ca 400milj. i minskade bostadsbidrag. Störst betydelse i detta sammanhang har den nedreinkomslgränsen, som inte höjts . Enligt bosladsstyrelsen skulle denbehöva höjas med . för barnfamiljer och . för hushåll utan barnenbart för att motsvara den nominella inkomslulvecklingen mellan 1978 och 1979.Vårt förslag om en höjning med . för barnfamiljernamåste därför ses som ett absolut minimum. Förslaget att sänka gränsen för oreduceratbidrag . för ensamföräldrar har upprört oss djupt!Det är både orättfärdigt och illa genomtänkt! Vi kan inte tolka förslaget somannat än uttryck för undfallenhet mot den moderata fördelningspolitiken och denvulgärpropaganda som bedrivits mot ensamföräldrarna. Enligt dennapropaganda skulle ensamföräldrar utgöra en i förhållande till andra grupperorättvist gynnad grupp. Och visst kan man, om man jämför förhållandet för olikafamiljer med samma och relativt höga inkomst, komma till ett sådant resultat.Det är inget tvivel om att i inkomstlägen som ligger över medelinkomstnivån är ensamföräldrargynnade av olika regler om skatter, underhållsbidrag och bostadsbidrag. Det ärbara det att det knappast finns några ensamföräldrar i sinnevärlden som harsådana höga inkomster. Verkligheten är alt den helt övervägande delen avensamföräldrarna redovisar väsentligt lägre inkomster än familjer med tvåföräldrar, vare sig båda eller enbart den ena förvärvsarbetar. hade62 % av ensamföräldrarna en inkomst . och en inkomst under60 , medan av tvåföräldersfamiljerna tjänade . Deförmåner som ensamföräldrarna har är därför i hög grad motiverade för att gedem en någorlunda dräglig levnadsstandard. De försämringar som genomförs motsvarar drygt 1 000 kr.per år eller . De drabbar med full effekt en fjärdedel av allaensamföräldrar eller 30 000 hushåll som haren inkomst mellan . Det totala antal som drabbas av någon form av försämringar är långtstörre. Ensamföräldrar med tonårsbarn som är berättigade tillstudiestöd drabbas ännu hårdare, eftersom motsvarande försämring föreslås närdet gäller studiestödet. En ensamförälder med två tonåringar i gymnasietdrabbas i ett slag och fullständigt oförberedd av en försämring på . Detta är mycket allvarligt med tankepå att barn till lågavlönade ensamföräldrar redan är kraftigtöverrepresenterade bland dem som inte skaffar sig någon ordentlig utbildningeller som tvingas nöja sig med för kort utbildning. Detta har också påpekats iupprörda brev från och från eleverna i många enskilda skolor. Men även för småbarnsföräldrar kan denna försämring tvingafram drastiska förändringar som går ut över barnen. Sedan regeringsförslagetredovisades har många ensamföräldrar hört av sig för att fä hjälp all avvärjavad de uppfattar som ett hot mot sin och barnens hela livssituation. De harnämligen för alt orka med att ta hand om barnen på rätt sätt förkorlat sinarbetstid - del är det som ofta förklarar deras låga årsinkomst. Eftersom denborgerliga lagstiftningen om rätt till ledighet för vård av barn inte inrymmernågon ersättning för förlorad arbetsförtjänst har underhållsbidragen ochbostadsbidragen varit det som gjort det möjligt för lågavlönade ensamföräldraralt få ekonomin att gå ihop i en sådan situation. Ställda inför hotet avkraftigt försämrade bostadsbidrag ser sig dessa föräldrar, som mer än någraandra behöver sextimmarsdagen, tvungna att återgå till full arbetstid. Jagtycker, herr talman, att del skulle strida mot allt vad vi i högtidligasammanhang talar om när det gäller barns och ungdomars levnadsvillkor om dettaskulle behöva ske. Självklart strider det också mot de allmänna riktlinjer förbostadsbidragen som både bostadsministern och utskottet uttalar sig för: attbostadsbidragen i första hand skall gå till hushåll som hårde största behoven. Att förslaget är illa genomtänkt märks också imotiveringarna och konstruktionen i övrigt. Det är ju t. ex. obegripligt attbostadsministern hänvisar till gällande Irångboddhetsnorm när hon avvisar endifferentiering i förhållande till varje barn men inte lar hänsyn till attsamma trångboddhets- med en och två Nr 112 Bostadsbidrag m. m. norm anger samma behov av bostad för familjer föräldrar. Det är också obegripligt alt bosladsministern föreslår althänsyn till underhållsbidraget bara skall tas när det gäller ensamförälder,medan sammanboende eller gifta skall kunna uppbära underhållsbidrag ellerbidragsförskott utan att det påverkar bostadsbidraget. Orättvisan häri harockså påtalats i en centerpartistisk motion. Vi kan inte begripa hur utskottetkan avvisa den. Vi yrkar därför bifall till den motionen i våra reservationer,och vi hoppas att det skall finnas borgerliga ledamöter med tillräckligt avhjärta och rättskänsla för att stödja detta krav. Inte minst gäller denna vårförhoppning naturligtvis motionärerna själva. : Bostadsministern och utskottsmajoriteten menaratt förslaget innebär ett tillmötesgående av ett tidigare riksdagsbeslut. Detbeslutet våren lotterivinst för en borgerlig reservation . Sedan desshar enhälligt godkänt del dåvarande och nuvarande ansvarigastatsrådets förslag att detta tidigare riksdagsbeslut inte skulle föranledanågon ändring. Därefter har en enhällig riksdag krävt en översyn avbosladsbidragssystemet. Denna översyn pågår nu i bostadsbidragskom-mitlén, sommed anledning av enhälliga uttalande för mindre än hartill första uppgift att se över de regler som gäller för inkomstprövningen isyfte alt finna bättre och rättvisare begrepp än de nuvarande. Kommitténuppmanas särskilt alt samråda med socialpolitiska samordningsutredningen,ensamförälderkommitlén och sludieslödsutredningen. Jag tror, herr talman, att del har framgått att det hadevarit klokt att avvakta det arbetet. Men har en möjlighet altgenom all bifalla de socialdemokratiska reservationerna rätta till regeringensmisstag och se till alt dessa frågor får prövas i vanlig ordning i den nuarbetande utredningen. Det är, herr talman, viktigt alt detta illa genomtänktaoch socialt orättfärdiga förslag avvisas. Jag yrkar bifall iförsta hand till reservationerna 1,2 b och 3 a. Det innebär alt nedreinkomstgränsen höjs till . och fastställs till att vara lika för en-och tvåföräldersfamiljer. I andra hand yrkar jag bifall till reservationerna 2a och 3 b. Det innebär att nedre inkomslgränsen behålls vid . mensätts lika för en- och tvåföräldersfamiljer. I båda fallen innebär beslutetbifall till centermotionen 1495 och avslag på regeringens ochulskottsmajoritetens förslag om olika inkomstgränser för ensamstående föräldraroch tvåföräldersfamiljer. INGA (vpk): har bostadskostnadernastigit snabbare än priserna i allmänhet. Detta konstaterar ocksåbostadsministern i årets budgetproposition. En väsentlig orsak till denogynnsamma hyresutvecklingen anges vara de kraftigt ökade bränslekostnaderna.Dessutom har hyreshöjningarna på grund av den långsamma inkomslulvecklingeninneburit att bostadskostnaden kommit att ta en allt större del av hushållens Bostadsbidrag m. tn. konsumtionsulrymme i anspråk. Kraftigt förbättradebostadsbidrag är därför nödvändiga för att ge barnfamiljer, låginkomsttagareoch övriga samhällsgrupper med stor försörjningsbörda möjlighet att erhålla engod bostad eller efterfråga en bättre. De skillnader i hushållens bostadsstandard som finnsundanröjs emellertid inte genom enbart ökade bostadsbidrag utan självfalletfrämst genom en förändrad bostadspolitik. kommunisterna harunder , bl. a. genom förslag i , visat hur en sådanbostadspolitik skall utformas. Även lämnar vi i en särskild motion förslagom bostadspolitikens inriktning och uppläggning. I avvaktan på all dennapolitik genomförs är det emellertid nödvändigt att åstadkomma olikaförbättringar av bostadsbidragen. Även om regeringen i budgetpropositionen föreslår vissaförbättringar i bostadsbidragssystemet, måste vi konstatera alt många hushållmed låga inkomster kommer att få stora försämringar, om regeringens förslag ifråga om bostadsbidragens utformning genomförs. Därför har vänsterpartietkommunisterna föreslagit en rad förändringar i förhållande till regeringensförslag. Statskommunalt bostadsbidrag utgår inom vissahyresgränser. Den nedre hyresgränsen - f. n. i bostadskostnad- är gemensam för samtliga bidragstagare. Den övre hyresgränsen varierar medfamiljens storlek. I budgetpropositionen föreslås att den nedre hyresgränsenhöjs från "! Detta innebär att borgerligaregeringar föreslagit höjning av denna gräns. Vi i vpk hartidigare alllid motsatt oss en sådan höjning och gör så även . Isolerat innebärhöjningen att de som har bostadskostnader under den övre hyresgränsen får ettminskat bostadsbidrag med . De övre hyresgränserna varierar, som jag sade, medfamiljens storlek. I regeringsförslaget föreslås att dessa gränser höjs med ca10 % för . Denna höjning är enligt vår mening otillräcklig.Hyreshöjningarna kommer troligen alt bli myckel kraftiga under det närmasteåret, bl. a. beroende på de oljeprisökningar som kommit ochvintern 1979-1980. Den höjning av de övre hyresgränserna som regeringenföreslår är alltså inte tillräcklig för att ge barnfamiljerna ett verkligtförbättrat bostadsstöd. Av anslagsframställning framgår altdrygt hälften av barnfamiljerna hade bostadsutgifter som översteggällande övre hyresgränser. Andelen var högst för hushåll med två barn. Även omhänsyn tas till de justeringar som skett är de övrehyresgränserna både för barnfamiljer och för hushåll utan barn alltför låga. har återigen föreslagit alt de övrehyresgränserna differentieras för varje barn upp t. o. m. fem barn och inte somnu är desamma för ett- och tvåbarnsfamiljer resp. för tre- ochfyrabarnsfamiljer. Genom en differentiering per barn uppnås en bättre överensstämmelsemellan faktiska bostadsutgifter och familjernas utrymmes- och bostadsbehov. Viföreslår att de övre hyresgränserna differentieras och utformas enligt bosladsslyrelsens förslag fr. o. m. den 1 januari 1981.Delta innebär följande övre hyresgränser. Enligt nuvarande regler minskar bostadsbidrag tillbarnfamiljer av den bidragsgrundande inkomsten mellan . och av inkomsten . För hushåll utan barnminskar bostadsbidraget av den bidragsgrundande inkomsten mellan I budgetpropositionen föreslås inga höjningar avinkomstgränserna. Däremot föreslås att den nedre inkomstgränsen sänks från . för ensamstående med barn. har antalet bidragstagare minskat med ca 30 000. En undersökning visar att antalet bidragstagare sjunkit ytterligare och då uppgick till ca 502 000 varav 412 000 var familjer med barn och ca 90 000 hushåll utan barn. En starkt bidragande orsak till att antalet bidragstagareminskar är att den nedre inkomstgränsen höjts i alltför långsam takt och intemotsvarat löneökningarna. Alt mot bakgrund av dessa omständigheter inte föreslånågra uppjusteringar av inkomstgränserna är ytterligare ett bevis påregeringens ovilja att medverka till all hushåll med låga inkomster fårbostadsbidrag som bättre än f. n. täcker hushållens ökade bostadskostnader. Det är närmast otroligt att regeringen inte nöjer sig medatt föreslå att inkomstgränsen för ensamslående med barn åtminstone skall varaoförändrad, utan föreslår att gränsen för denna grupp skall sänkas från 38 000kr. till , något som isolerat innebär att bostadsbidraget minskar med100 kr. Vpk avvisar bestämt regeringens förslag om sänkta elleroförändrade inkomstgränscr. Enligt vår uppfattning bör i ställetinkomstgränserna höjas för samtliga grupper enligt följande. Den nedreinkomslgränsen höjs med . för hushåll med barn, och med4 . för hushåll utan barn. Den övre inkomstgränsen höjsmed . Våra förslag innebär ett väsentligt bättrebostadsstöd för stora grupper bidragsberättigade. Dessa höjningar föreslog viredan förra året i vår motion om förbättrade bostadsbidrag. Med detta yrkar jag bifall till vpk-moliönen 1011. Bostadsbidrag m. m. IVARFRANZÉN (c): Jag tror att vi alla är mycket medvetna omatt vårt nuvarande skatte- och bidragssystem efter hand har kommit helt i olaktmed liden och skapar ett helt ohållbart motsatsförhållande mellan vad somär samhällsekonomiskt riktigt och vad som upplevs som; privatekonomisktvettigt. Detta förhållande och den ekonomiska kris som hotar vårtland gör all frågan om att radikalt förändra vårt skatte- och bidragssystemmåste få allra högsta prioritet. Skall vi klarade mycket stora ekonomiska belastningar som väntar den Bostadsbidrag m. m. svenska ekonomin, så måste alla stimuleras till myckelkraftfulla insatser. Delta är inte möjligt om del inte upplevs meningsfullt altgöra en extra insats. Om vi fördelar det troliga budgetunderskottet 1980/81 påalla arbetande svenskar så blir beloppet bortåt . för var och en. Detbehövs alltså en extra insats av var och en motsvarande mer än . permånad om vi skall balansera budgetunderskottet. Det är mot denna bakgrund som motion 1979/80:399 skrevs,för att idémässigt redovisa en möjlighet att komma till rätta med ettbidragsproblem som diskuterats ganska mycket - bostadsbidragen. Det har förekommit mycken kritik av fusket medbostadsbidragen. Stora kostnader har lagts ned på kontroll för all minskabidragsmissbruket. Dessutom ger nuvarande system sådana marginaleffekter attnettoeffekten av ytterligare arbetsinsatser i vissa fall t. o. m. blir negativ.Rolf och jag föreslår i motionen att bostadsbidragsansökan skallomformas och samordnas till en "skatlejämkningsansökan" och altbidragssökande skall få en skatteminskning motsvarande beräknat bostadsbidrag.I samband med beräkning av slutlig skatt justeras skatteminskningen till exaktbelopp i förhållande till då helt känd inkomst, boendekostnad,familjeförhållande m. m. Om reduceringen varit för hög blir det restskatt, ochom den varit för låg blir det återbäring. Den som råkar ut för oförutsedda inkomstbortfall ellerhyreshöjningar får på detta sätt ett retroaktivt bostadsbidrag ulan någon extraomprövning. Reduceringen sker med samma automatik, om inkomsten blir högre änberäknat. Resultatetav ett system enligt denna idé bör bl. a. bli: Möjligheterna till bidragsfusk försvinner, om man intedeklarerar falskt. Administrationenblir enklare och billigare. Hyranbetalas med den egna lönen i stället för med bidrag. Deoffentliga utgifterna minskar. Sammantaget kan detta innebära mycket stora besparingar,som kan uppgå till flera hundra miljoner eller kanske t. o. m. något tusentalmiljoner. Ulskoltel har inte kommenterat förslaget, utan konstaterarbara att bostadsbidragskommittén har till uppgift att överväga de förslag somtas upp i motionen. Detta är i och för sig gott och väl och kan givetvis tolkassom ett visst instämmande i den avstyrkta motionen. Dock tror jag, medhänvisning till vad jag sade inledningsvis, att del hade varit värdefullt omulskoltel hade understrukit vikten av att problem av den art som las upp imotionen måste ges högsta prioritet. Givetvis kan det hävdas att bostadsbidragen är en detalj iett stort och komplicerat bidrags- och skattesystem. Molionsförslagel rymmerdock en del nytänkande som kan få betydelse för bedömningar inom andra delar avsystemet, och därför bör utredningen skyndas på för att man skall kunna se omidén är användbar. Jag har inget yrkande. Mitt anförande syftar i första hand till Nr 112 all pekapå det "jätteproblem" som vårt nuvarande skatte- och bidragssys- den lem utgöroch att alla goda krafter i detta hus borde samverka för att komma fram till konstruktiva lösningar som ger ett system där vad som är samhällsekonomiskt rikligt och upplevs somprivatekonomiskt vettigt står i Bostadsbidraa ,,, ,,, Jag tror inget ärende för denna kammare kanvara mer viktigt och brådskande! Vår strävan måste vara alt medbostadsbidragen stödja de hushåll som är trångbodda och de som har en storförsörjningsbörda. Då reglerna för bostadsbidragen blivit alltmerkomplicerade tillsattes en utredning som fick i uppdrag att se överbidragssystemet och ge förslag till ändringar. Syftet med översynen är allförenkla regelsystemet och administrationen utan att äventyra de bostadspolitiskaoch fördelningspoliiiska målen. I den del av budgetpropositionen som civilutskoltel harbehandlat i sill betänkande föreslås en höjning av bäde den nedre och den övrehyresgränsen. Förslaget innebär att stödet till barnfamiljerna i de flestafall förbättras . Antalet barnfamiljer som är bidragstagare har minskat,en minskning som troligen till stor del beror på förbättradekontrollmöjligheter samt på att allt fler kvinnor förvärvsarbetar och attinkomsterna för familjerna därigenom ökat. I vad gäller den bidragsgrundande inkomsten begärderiksdagen 1976 en ändring, så all underhållsbidrag och bidragsförskott skulleräknas som bidragsgrundande inkomst. Genom en differentiering av inkomstgränserna beroende påom det finns en eller två vuxna i familjen får vi en rättvisare fördelning. Det viktiga är alt vi skiljer på begreppen inkomster ochresurser. Vi ger ett betydande stöd till de ensamstående - med all rätt. Ävenmed detta förslag har dessa hushåll resurser som hushåll med två vuxna intehar. Genom den konstruktion som valls har ocksåflerbarnsfamiljerna gynnats, även de ensamstående med inånga barn. Detta ärbefogat, då enbarnsföräl-dern rimligen har större möjlighet att öka sin inkomstgenom en ökad arbetsinkomst. Genom en omfördelning av tillgängliga resurser ges ocksåett ökat stöd till de hushåll där det finns två vuxna och många barn. Del ärhushåll som haft det myckel bekymmersamt och där inkomsten har behövtvara mycket hög för all man skulle komma upp till existensminimum. Om avdraget för förvärvskälla överstiger . läggs det överskjutande beloppet till den taxerade inkomsten. föreslås alt underskottet i sin helhet skall räknas med. Det är rimligt, då man annars kan få bostadsbidrag på grund av alla typer av räntor, t. ex. konsumlionskrediter. Då avsikten med stödet skall vara att stödja de hushåll som är trångbodda och 137 har en stor försörjningsbörda är delta enligt utskottet enacceptabel ändring. En höjning av det statliga bostadsbidraget föreslås med360 kr. per barn och år. Detta tillstyrks av utskottet, liksom det tillstyrktede höjningar som skedde 1978 och 1979. Det finns naturligtvis, som här i kammaren har anförts,brister i systemet. Hade det varit ett bra system, hade bostadsbidragskommitténvarit onödig -och det är den definitivt inte. De brister som det talas om icenlermotionen 1495 kommer givelvis att beaktas. Även det som anförs imotionerna 399 och 1518 kommer att gås igenom och övervägas. Vid behandlingen här i kammaren av detta betänkande börman ha i minnet att samma regel som gäller för utredningen måste gälla här,nämligen att förbättringar måste föreslås inom de ramar vi har möjlighet attbestämma. Jag yrkar med detta bifall tillcivilutskoltels hemställan på alla punkter. BIRGITTADAHL (s) replik: Jag vet inte om avsikt var attförsöka motbevisa min beskrivning av de faktiska förhållandena. Om dettaverkligen var avsikten vill jag påstå att hon misslyckades. Hela resonemanget om att ensamföräldrarna skulle ha kraftalt klara en sådan här försämring och skulle vara orättvist gynnade bygger päfiktionen att ensamföräldrar i allmänhet har samma inkomst som familjer med tvåföräldrar. Men så är det ju inte. Det är ett mycket betydande gap mellan dessakategorier. Det är en skillnad i årsinkomst på i genomsnitt 20 000-25 000 kr.mellan å ena sidan ensamföräldrar och å den andra hushåll med två föräldrarvarav en hemarbetande. Väljer man ensamföräldrar och hushåll med tvåförvärvsarbetande uppgår den genomsnittliga skillnaden i årsinkomst till . Ensamföräldrarna är alltså inte i en orättvist gynnsamsituation. Del är i stället så, att det stora flertalet, , som tjänarmindre än . och som med full kraft skulle drabbas av dennareduktionsregel har så låga inkomster att de nuvarande bostadsbidragen äroundgängligen nödvändiga för att de skall kunna klara sitt uppehälle. Det ärdel som det handlar om. Och del är därför det är så orimligt att genomföradenna förändring. I synnerhet är det orimligt att genomföra den med förbigåendeav de överväganden som skall göras i bostadsbidragskommittén. Varför var det sånödvändigt att göra denna förändring , med ett - mot praxis - förbigående avdenna kommitté? Kommittén kunde väl ha fått pröva på vilket sätt man skulleanpassa reglerna så att de blev mer rättvisande än de är . Jag ärövertygad om att det inte skulle leda till en sådan förändring som den somregeringen nu har föreslagit. Däremot tror jag att för den lilla gruppenhögavlönade ensamföräldrar hade man kanske kunnat föreslå någon förändring, mendäremot icke för den stora grupp av utomordentligt utsatta föräldrar och barnsom drabbas av denna förändring. Ä andra sidan skall då etthushåll med två föräldrar med väsentligt högre inkomst enligt detta Nr 112 förslag fäforisätta att ha underhållsbidrag eller bidragsförskott utan att del den allspåverkar bostadsbidragets storlek.