prot · G309139 · 1979-12-31 00:00:00 — Den som vill att kammaren bifaller trafikutskottetshemställan i betänkande 10 mom. 27b röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit motion 546 av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåSven begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 306 Nej - 17 Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels utskottets hemställan med den ändring däri som föranleddes avbifall till motion 546 av m. fl. i motsvarande del, och förklaradesden förra proposifionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan SvenHenricsson begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition; Den som vill att kammaren bifaller trafikutskottetshemställan i betänkande 10 mom. 28röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit utskottets hemställan med den ändring däri somföranleds av bifall till motion 546 av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåSven begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 305 Nej - 17 Propositioner gavs på bifall tilldels utskottets hemställan, dels motion 546 av m. fl. i motsvarandedel, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad.Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition; 6 protokoll 1979/80:139-140 Den somvill att kammaren bifaller trafikutskottets hemställan i betänkande 10 mom. 29röstar ja. den det ejvill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallit motion 546 av . Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåSven begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 306 Nej - 17 Utskottets hemställan bifölls. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels motion 379 av m. fl. i motsvarande del,och förklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller trafikutskottetshemställan i betänkande 10 mom. 31a röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit motion 379 av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 305 Nej - 17 Kammaren biföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Propositioner gavs på bifall tilldels utskottets hemställan, dels motion 379 av Marie-.\nn m. fl. imotsvarande del, och förklarades den förra propositionen vara med övervägandeja besvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller trafikutskottetshemställan i betänkande 10 mom. 32röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit motion 379 av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-proposifionen. begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Proposifionergavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels motion 383 av m, fl,, och förklarades den förraproposifionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposifion; Den som vill att kammaren bifaller trafikutskottetshemställan i betänkande 10 mom. 33röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit motion 383 av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåSven begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 306 Nej - 17 Kammarenbiföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Propositioner gavs på bifall filldels utskottets hemställan, dels motion 210 av m. fl. i motsvarandedel, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad.Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition; Den som vill att kammaren bifaller trafikutskottetshemställan i betänkande 10 mom. 38röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit motion 210 av m. fl. Nedrustning m. m. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärderösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gavföljande resultat: Ja - 306 Nej - 17 1979/80:48 med anledning avproposifionen 1979/80:106 om internationellafredsforskningsinstituts () organisation och verksamhetsformer, m. m.,såvitt propositionen hänvisats till skatteutskottet 1979/80:21 med anledning avproposition 1979/80:106 om Sr\-kholms internationella fredsforskningsinstituts() organisation : 'i verksamhetsformer, m. m. Kammaren biföll vad utskotten i dessa betänkanden hemställ § 11 Nedrustning m. m. Föredrogs utrikesutskottetsbetänkande /80:22 med anledning av motioner om nedrustning m. m. I dett,a betänkande behandlades motionerna 1979/80:415 av m. fl. (vpk), vari såvitt nu var i frågaföreslagits att beslutade 1. att uttala attSverige i det fortsatta arbetet i olika nedrustningsorgan kraftfullt verkade föratt nya typer av kärnvapen, som t. ex. neutronbomben, förbjöds, 2. att hosregeringen hemställa att denna skulle uttala ett fördömande av NATO:5 beslut ominrättande av ett kärnvapenbärande raket- och robotsystem i , 3. att hosregeringen hemställa att denna tog initiativ i internationella organ somsyftade till att begränsa kärnkraftsteknologins och därmed kärnvapnensspridning, 4. att hosregeringen hemställa om åtgärder för att inte skulle bidra fillspridningen av kärnkraftsteknologin, 5. att uttala atten svensk nedrustning var en förutsättning för ett kraftfullt agerande förinternationell nedrustning. 1979/80:809av m. fl. (c) såvitt nu var i fråga (yrkande 1979/80:1130av m. fl. (s), vari hemställts 1. att riksdagenbegärde att regeringen skulle genomföra en kartläggning och analys avrustningssituationen och utarbeta ett samlat förslag för nedrustning och andrarustningsbegränsande åtgärder med målet ett kärnvapenfritt , 2. att riksdagenuppmanade regeringen att i samband med i inbjuda till eneuropeisk nedrustningskonferens i , och Nedrustning m. m. 1979/80:1621 av m, fl,(c), vari såvitt nu var i fråga hemställts 2, att riksdagenuttalade att i FN och andra organ borde verka för en internationellöverenskommelse om stopp för upparbetning av använt kärnbränsle, 3, att riksdagenhos regeringen skulle anhålla att möjligheterna att inrätta en lekmannastyrelseför FOA prövades, 5, att riksdagensom sin mening gav regeringen till känna vad som anförts i motionen beträffandedet svenska arbetet för rustningsbegränsningar, 6, att som sin mening gavregeringen till känna vad som anförts i motionen beträffande densäkerhetspolitiska situationen i . 1. att riksdagenförklarade motion 1979/80:1130 yrkande 1 angående kartläggning och analys avrustningssituationen besvarad med vad utskottet anfört, 2. att riksdagenförklarade motion 1979/80:1621 yrkandena 5 och 6 angåenderustningsbegränsningar och den säkerhetspolitiska situationen i besvaradmed vad utskottet anfört, 3. att riksdagenförklarade motion 1979/80:1130 yrkande 2 angående en europeisknedrustningskonferens i besvarad med vad utskottet anfört, 4. att riksdagenskulle avslå motion 1979/80:415 yrkande 1 angående neutronbomben, 5. att riksdagenskulle avslå motion 1979/80:415 yrkande 2 angående ett regeringsuttalande omNATO-beslutet om robotsystem i , 6. att riksdagenskulle avslå motion 1979/80:415 yrkande 5 angående svensk nedrustning, 7. att riksdagenförklarade motion 1979/80:415 yrkandena 3 och 4 angående spridning avkärnkraftsteknologi m. m. besvarad med vad utskottet anfört, 8. att riksdagenskulle avslå motion 1979/80:1621 yrkande 2 angående upparbetning avkärnbränsle, 9. att riksdagenskulle avslå motion 1979/80:809 yrkande 1 angående ombildning av lAEA, 10. att skulle avslå motion 1979/80:1621yrkande 3 angående lekmannastyrelse för FOA. Nedrustning m. m. Följande två reservationer hade avgivits av TorstenBengtson, och (alla c): 1. beträffande upparbetning avkärnbränsle, vari reservanterna ansett att utskottet under 8 bort hemställa att med bifall till motion 1979/80:1621 yrkande2 som sin mening gav regeringen till känna vad reservanterna anfört angåendeupparbetning av kärnbränsle. 2. beträffande lekmannastyrelse förFOA, vari reservanterna ansett att utskottet under 10 bort hemställa att rik;;dagen med anledning av motion 1979/80:1621yrkande 3 hos regeringen hemställde om en prövning av möjligheterna att öka detreella lekmannainflytandet i styrelsen för (). Till betänkandet hade fogats ett särskilt yttrandebeträffande internationella atornenergiorganet (lAEA) av ,och (alla c). GUNNELJONÄNG (c): När vi nu skall behandla utrikesutskottetsbetänkande /80:22 om nedrustning m. m. vill jag främst uppehållamigvid tvåviktiga frågor, nämligen situationen i och den andra granskningskonferensenkring icke-spridningsfördraget NPT, . Först en bakgrund: Det är och förblir en skamfläck förvärlden och för vår generation att människors grundläggande behov för sinexistens är mindre viktigt och mindre intressant än att utveckla nyaraffinerade vapensystem, att mer pengar satsas på kanoner än på bröd. Denna skamfläckkan aldrig tvättas bort - vi är redan dömda av historien. Vi kan nu endast söka lindra verkningarna av vanvettet ochsöka medverka till en förnuftigare utveckling i världen. När det gäller avspänning och nedrustning i världen harutvecklingen gått bakåt i stället för framåt under det senaste året.Den avspänning som byggts upp efter har förbytts, och vi ärtillbaka i det dagar. Det visar hur bräcklig avspänningen är ochhur hastigt den kan krasas sönder. Ett misstag från en av supermakterna kan fåförödande följder. Ett beslut i hastigt mod kan tända en världsbrand. Enpresidentvalskampanj i kan påverka utvecklingen internationellt. Vi serexempel på det när det gäller SALT , som amerikanska senaten ännu ejratificerat utan som skjutits upp delvis på grund av presidentvalskampanjen.Man kan tycka att en supermakts val av ministrar egentligen inte angår andraländer särskilt mycket. är det dock så att dessa personval kan ha enavgörande betydelse för utvecklingen, inte bara i det egna landet utan ocksåför andra länder. De berör därmed oss alla. Så är det t. ex. negativt också förandra länder när en man som utrikesminister med sin vilja ochförmåga till samtal med tvingas avgå. Det öppnarockså dörrarna för den säkerhetspolitiske rådgivaren , somsannerligen inte är den mjuka linjens man. Den sovjetiska inmarschen i innebar - det haromvittnats tidigare här i kammaren - ökad oro och spänning mellansupermakterna, samfidigt som det nu måste stå klart för alla - även förSovjetunionen - att det var ett stort misstag av att på detsättet äventyra sitt eget anseende. Händelserna i och det misslyckade fritagningsförsöketfrån president sida förde världen in i en krissituafion. MellerstaÖstern är fortfarande en av de stora konflikthärdarna. Vi i framhåller i vår motion att säkerhetsläget iEuropa kommit i blickpunkten på ett särskilt sätt. Vad är det egentligen som sker? Det förefaller mer och mersom om är en bricka i supermakternas spel. Det finns ingenstans iväriden en sådan koncentration av kärnvapen och trupper och vad som ytterligarekan behövas av militär rekvisita för ett krig. Varför är det så? Är det risk för att länder och folk skall börjakrig med varandra? Någon enstaka lokal oroshärd flnns förstås, men den riskenär i det närmaste obefintlig. Om består av gentemot varandra fredligt sinnadefolk - vad skall vi då med alla dessa vapen? Sanningen är ju att detta är supermakternas spel. De villnaturligt nog skona sina egna länder. Skulle en konfrontation mellan dem kommatill stånd har tydligen ingen av dem något emot att åter göra till enkrigsskådeplats. Ett nytt krig i - ett tredje väridskrig - är inte ettkrig mellan länder- utan det är maktkampen mellan supermakterna som iså fall skulle utspelas där. Det är en möjlighet som kan bli en fruktansvärd sanning -även om upprinnelsen till ett krig i och för sig kan ske i Mellersta Österneller kring . På detta sätt kan länder bli något avmarionetter där andra rycker i trådarna. Den upprustning som sker i innebär ökade riskerför kärnvapenkrig - och det berör också vår egen säkerhet. De nya eurostrategiska vapnen som NATO beslutade om idecember 1979 och som var ett svar på moderna och träffsäkra SS 20 ökarriskerna för supermaktskrig i . De nya vapnen aktualiserar också fråganom neutralitet och våra möjligheter att hävda den i enkonfliktsituation och med kryssningsrobotar över vårt territorium. Här måste enberedskap utvecklas för att skydda vår neutrahtet. måste verka för förhandlingar mellan NATO ochSovjetunionen om medeldistansrobotarna. Att NATO-beslutet satte en käpp ihjulet för dessa förhandlingar är uppenbart. Men NATO-beslutet kommer ju inteatt effektueras /83. Vi måste under denna fid utnyttja alla vårakanaler och möjligheter för att hindra att beslutet förverkligas. Självfalletkrävs då också att fryser ytteriigare utplaceringar av SS 20. I dettaläge måste vårt nedrustningsarbete koncentrera sig på nedrustning- Nedrustning m. m. Nedrustning m. m. en iEuropa, Det behövs, som utrikesminister sade i den utrikespolitiskadebatten, ett samlat program för europeisk nedrustning. Tanken på en europeisknedrustningskonferens har aktualiserats, och i har regering ochopposition ställt upp för en sådan konferens, skulle kunna göra eninsats genom att fungera såsom värdland. Vi skall dock naturligtvis varamedvetna om att en sådan konferens kan innebära mycket stora svårigheter ochproblem. Konferenser löser i och för sig inga problem, utan det krävs ävenhandling på annat sätt. Målsättningen för nedrustningen i är - står det ibetänkandet - ett kärnvapen fritt , Det är en bra målsättning, men den ärmycket långsiktig och rymmer mycken problematik. Bara den geografiskaavgräns-ningen kan vålla problem. Jag tror att en förutsättning för ettkärnvapenfritt fakfiskt är en upplösning av de militära allianserna. Enkärnvapenfri zon kan endast bestå av självständiga stater, som inte ärallierade med någon supermakt. Eftersom ett framtida krig är en maktkamp mellansupermakterna, dras också deras allierade med i kriget. Men vinsten med enkärnvapenfri zon skulle vara att kärnvapen inte skulle användas mot ländernainom zonen. Mot denna bakgrund står det klart att vi har en lång väg att gå föratt åstadkomma ett kärnvapenfritt , Målsättningen är klar, men liittillshar vi från svensk sida uppenbarligen inte tagit fram några handlingslinjer föratt uppnå detta mål. Har vi satt upp ett mål, skall vi dock självfallet ocksåarbeta för att förverkliga det, MBFR-förhandlingarna i om truppreduceringar harstagnerat och ger tydligen inte mycket hopp. Men vårt arbete från svensk sidaär i full gång för att söka åstadkomma resultat när det gäller utbyggnad av deförtroen-deskapande åtgärderna inför i . Den andra stora fråga som jag vill ta upp är försöken atthindra kärnvapenspridningen i världen. Vi har ett aktuellt fördrag,NPT-fördraget, vars huvudsakliga syfte just är att hindra spridning avkärnvapen. Därvid måste enligt min mening artikel VI sättas i förgrunden införden andra granskningskonferensen nu i augusti-september i . Det är denartikel där kärnvapenstaterna lovar att förhandla om effektiva åtgärder för attvid en tidig fidpunkt få slut på kärnvapenkapprustningen. Det är ett löfte somsannerligen inte har infriats. Där måste kraven skärpas. Det råder i svensk politik stor enighet om vikten av dettafördrag, och så har varit fallet tillkomst. Det är viktigt attSverige fortsätter sitt aktiva arbete för att ytterligare stärka fördraget. Spridningsrisken är i hög grad knuten till upparbetningenav använt kärnbränsle, eftersom det leder till utvinning av plutonium, fulltanvändbart för vapenändamål. Om man verkligen menar någonting, om man verkligen villåstadkomma någonting för att främja icke-spridning, måste man naturligtvisockså försöka sätta stopp för upparbetning av använt kärnbränsle. Det ärcenterns uppfattning, och den är enkel och logisk. Jag ber i detta stycke att få yrka bifall till reservationnr 1 av centerpartisterna. Men låt oss titta på vad majoriteten i utskottet tycker:"Förslaget i motion 1621 om svensk aktivitet för en internationellöverenskommelse om stopp för upparbetning av använt kärnbränsle rimmar enligtutskottets bedömning illa med bl. a. åtagandena i NPT." Såvitt jag förstår är det egentligen precis tvärtom. Detrimmar mycket väl mot bakgrund av vad jag har sagt om huvudsyftet medfördraget, att verka för icke-spridning och för nedrustning. Sedan talar utskottet om villkorslagen: "Enligt densvenska villkorslagen är dessutom upparbetningsavtal, vid sidan av säkerdirektförvaring, en av de möjligheter som står den svenska kärnkraftsindustrintill buds för att få tillstånd att ladda ett kärnkraftverk." är det ju faktiskt så att villkorslagen erbjuder tvåmöjligheter, upparbetning eller direktförvaring. Den svenskakärnkraftsindustrin är alltså inte hänvisad fill upparbetning. Vi vet också attdet är svårt nu att teckna upparbetningsavtal - industrin är mer inne pädirektförvaring - och vi vet att det inte är särskilt lönsamt att upparbeta.INFCE säger i sin slutrapport att inga nya civila upparbetningsanläggningar börbyggas utöver de tre befintliga i , och . Utvecklingensynes alltså gå mot minskad upparbetning. Utskottet säger sist i detta avsnitt på tal omvillkorslagen; "Så länge denna lag gäller är det inte möjligt för Sverigeatt internationellt driva en annan linje." Det är ett mycket intressantuttalande av utskottsmajoriteten. Det innebär djupast sett att skallföra samma politik internationellt som man för hemma. Men varför slår inte denuppfattningen igenom i utskottsbetänkandet f. ö.? Varför använder man denargumentationen bara när det passar de egna intressena? För mig och för oss icentern är det självklart att vi måste föra samma politik internationellt somvi för hemma - i alla sammanhang. Svenska folket har sagt ja till en avveckling avkärnkraften inom högst , dvs. svenska folket tror inte på kärnkraften somframtida energikälla. Parfierna har lovat att respektera folkets utslag. Om det funnes någon logik hos utskottsmajoriteten, skulleden säga med sina egna ord: Så länge detta gäller är det inte möjligt förSverige att internationellt driva en annan linje. Men vad säger man? Jo,utskottet "utgår från att regeringen liksom i dessaförhandlingar" - alltså i NPT-förhandlingarna eller vidgranskningskonferensen - "söker tillgodose mycket strikta krav på varjetyp av export av kärnkraftsteknologi. kan önskemål om att erhållasådan teknologi för uteslutande fiedliga ändamål i enlighet med NPT:s stadgainte avvisas." Man visar alltså upp en praktfull dubbelmoral och agerarhelt emot den politik som svenska folket sagt ja till. Detta finner jag djuptoroande för vår trovärdighet över huvud taget. Att hyckla i internationellasammanhang ger inga resultat. Om inte i internationella sammanhang uppträderärligt, redovisar våra uppfattningar och vårt folks intentioner och önskemål,då skall vi inte hoppas på att vare sig vinna förtroende eller kunna åstadkommanågra Nedrustning m. m. Nr 139 resultat när det gällernedrustningen i världen. Torsdaeenderi betänkande gör genom majoritetens skrivning åtminstone på mig ett 8 mai 1980 beklämmande intryck. Jag hai sagt det tidigare: NPT-fördraget är bristfälligt, men vi har inget Nedrustniiip ni annat, och vi skall vara rädda om det. Men ett oavvisligt krav förframtida trovärdighetär att vi talar om var vi står. Vi skall stärka fördraget, men vi måste iröstförklaring eller på annat sätt tala om vår syn på kärnkraften. Vi kan intemedverka till skrivningar som framhåller hur viktig kärnkraften är för attåstadkomma en progressiv utveckling och för att minska klyftorna mellan i- ochu-länder, eller stödja skrivningar om ökat bistånd till förkärnkraftsutbyggnad. Vi tror ju inte på detta själva. Vi kan naturligtvis vara med på skrivningar om hur viktigenergiförsörjningen är för en progressiv utveckling osv,, men det är ju enannan sak. Det som alltså krävs av oss är helt enkelt hederlighet -såvida man inte nonchalerar folkomröstningsresultatet. När det gäller FOA;s styrelse finner vi i detangeläget att en breddning sker av lekmannainflytandet. I styrelsen sitter nuframför allt representanterna för avnämarintressena. Det är chefer förförsvarsindustri och liknande och representanter för vetenskap. Självfallet måstede direkta forskningsintressenterna ha stort utrymme i en styrelse av dettaslag, och likaså kundintressena och forskningen. Men för insyn och debattfinner vi det angeläget att öka det reella lekmannainflytandet. Jag yrkarbifall till vår reservation också i denna del. , herr talman: har det gått ut enfredsappell från de nordiska kvinnorna. Jag citerar ur fredsappellen: "Nufår det vara nog! Vi är förtvivlade över utvecklingen. Mer och mer har detgått upp för oss att kvinnor över hela världen hyser samma tankar och sammafruktan: Har vårabarn en framtid? Vi vill - tillsammans med kvinnor över hela jorden - vändavår vanmakt till styrka. Vi undertecknare i vill inte längre stillatigandeacceptera maktkampen mellan stormakterna. Alla aggressionshandlingar måsteinställas, nedrustningsförhandlingarna tas på allvar - och leda till handling. Nedrustningför en varaktig världsfred! Nej tillkrig!" Under detta anförande hadeledningen av kammarens förhandlingar övertagits av tredje vicetalmannen. (vpk): För en stridsvagn kan man utrusta 500 klassrum i tredje världen,för en jetbombare 40 000 apotek, för en amerikansk jagare kan man 90 förse 13 städer och 20landsbygdsdistrikt och därmed omkring 20 miljoner människormed elektriskt ljus. Dessa siffror säger något om proportionerna i vadnedrustningssträvandena egentligen gäller. För den internationella arbetarrörelsen är strävan efterfred den viktigaste uppgiften. efter det är demilitära rustningarna större . Allt större del av världenstillgångar utnyttjas för militära ändamål. Detta ökar krigsrisken. Dettainnebär att andra angelägna ändamål får stå tillbaka. Och utgiftsexpansionen ärsärskilt stark i . Deras andel av världens samlade militärutgifterhar ökat från till . Det finns länder i tredje världen där över en fjärdedel avstatskassan går till militärutgifter, och det finns där vapenimportenutgör av deras totala import. Eller som vi framhåller i vårmotion: Generalerna skaffar sig kanoner medan barnen svälter. Aldrig i historien har mänskligheten befunnit sig i ensådan fara som . Om detta tror jag att vi alla här i kammaren kan vara heltöverens. Också utrikesutskottets ledamöter delar uppenbarligen uppfattningenatt nedrustning är en livsvikfig fråga för oss alla. Utskottet delar vidare inställningen att kapprustningenökar spänningen och misstron mellan nationerna - en spänning och misstro som isin tur driver på kapprustningen. Men berör man inte med ett ordkapprustningens grundorsaker, och man avstyrker flera av de konkreta förslagfrån vpk som skulle främja nedrustningsarbetet. Vilka krafter är det som har drivit fram militariseringeni världen? Vilka krafter är det som motverkar nedrustningsarbetet? Inteminst för arbetarrörelsen är det viktigt att ställa sig dessa frågor. I annatfall blandar man bort korten och jämställer socialismens krafter medimperialismens. Så har skett i utrikesutskottets betänkande. Därmed har man frånhänt sig den insikt somarbetarrörelsens pionjärer en gång kom fram till: att under kapitalismens hela historia har militarismenspelat en växande roll, att produktionen av militär upprustning har kommit attspela en allt större ekonomisk roll i ekonomierna i väst,