prot · G30973 · 1979-12-31 00:00:00 — För är denna återhållsamhet i den offentligasektorn inle något självändamäl. Tvärtom vet vi att mänga angelägna behov ochvikliga reformer återstår. Men det är ändå nödvändigt - just för all vi en gångskall kunna få råd att tillgodose dessa nya behov - alt nu återvinnastabiliteten i ekonomin genom en återhållsam finanspolitik. Lyckas vi intebemästra problemen nu kommer de all växa sig än större . Oppositionen har under de här för ekonomi sväraåren i huvudsakvalt att ställa sig vid sidan om ansvaret församhällsekonomin. Man har valt att driva dålig propaganda i stället för altförsöka föra en konstruktiv debatt om hur problemen skall lösas. När vi devalverade därför att företagen inte kunde säljapå export, förnekade socialdemokraterna alt det över huvud taget existeradenågonting som kunde kallas för ett kostnadsproblem. När vi minskade näringslivets kostnader för att tryggasysselsättningen, försökte socialdemokraterna skapa intryck av att vi var uteför att gynna företagarnas och andra aktieägares privatekonomi. När vi stramade åt ekonomin men skyddade barnfamiljer ochpensionärer, anklagade socialdemokraterna oss i alla fall för alt föra vad dekallade en När vi ville reformera skattesystemet, sänkamarginalskatterna, göra att det lönade sig att arbeta för människor i devanliga inkomstlägena, fick vi vela att vi bara var ute efter att gynnahöginkomsttagare. verkar del dess bättre som om rnan kan skymta entillnyktring i den socialdemokratiska ekonomiska tankegången. Sambandet mellanförelagens kostnadsläge å ena sidan och konkurrenskraft, tillväxt ochsysselsättning å andra sidan betonas i den ekonomiska motionen frånsocialdemokraterna. När det gäller inställningen till marginalskalleproblemethar tillnykiringen skett med sådan hastighet att man nästan kan känna en vissoro inför patientens tillstånd. Det som för bara några månader sedanväsentligen var all gynna människor rned de höga inkomsterna har plötsligt,med hjälp av en modell lånad från , blivit högsta socialdemokratiskavisdom. Men vi skall inte klaga över delta, utan vi skall hälsasocialdemokraterna välkomna till den skattepolitiska verklighet som alla utomett fåtal socialdemokratiska riksdagsmän har upplevt . Men även återkommer t, ex, förslaget om en s. k,strukturfond finansierad genom en avgift som naturligtvis kommer all påverkakostnadsläget, i en situation där vi är beroende av varenda krona som kan drasin genom ökad export. Och inte heller finns det egentligen något som helstsamband mellan den högljudda kritiken av budgetunderskottet - en kritik som vitar på allvar och ett förhållande som vi känner oro inför - och partietskonkreta budgetförslag. Bara de ytterligare subventioner av matpriser och hyrorsom förutsätts i den socialdemokratiska uppläggningen skulle öKa budgetunderskottet- om de prognoser som socialdemokraterna utgår från är riktiga -med istorleksordningen . Detta föreslår man utan att föreslå någrareella besparingsförslag sorn skulle kunna möta de nya utgiftskraven. Vi måste emellertid, fru talman - det är alldelesofrånkomligt - inse sambandet mellan de resurser vi faktiskt förfogar över ochde anspråk och krav vi ställer på både den privata konsumtionen och detoffentliga reformarbetet. Gör vi inte det, då för vi medvetet folk bakomljuset. Vi får dessutom en samhällsdebatt som är förflackad och präglad av enkortsiktig opportunism, ett obehärskat flirtande med tillfälliga opinioner, I denna politikens hötorgskonst stär det andraoppositionspartiet, kommunisterna, verkligen i en klass för sig,Sorn ett Glistrupparti av värsta sort jämrar man sig oavbrutet över priser ochskatter, utfärdar löften utan täckning och lovar oss elt bättre samhälle utanatt någonsin med ett enda ord beröra vad detta samhälle skulle kosta oss, varesig rent ekonomiskt eller i form av förlorad frihet. Vad är del då för elt samhälle vi skulle få med denpolitik som partiet bakom de oskyldiga bokstäverna vpk lovar oss? Ja, inteskulle vi uppnå en högre levnadsstandard för svenska löntagare. Vpk ströromkring sig löften om prisstopp och hyresstopp, kortare arbetstid, momsfria livsmedel och en nästan obegränsadutbyggnad av vårdplatser, utbildningsplatser och arbetstillfällen. Men alltdetta, fru talman, är i vpk-munnar ingenting annat än tomt prat, för med dennäringspolitik som vpk förordar- nya handelshinder, förstatligande på bredfront, rasering av marknadsekonomin-skulle vi i själva verket bli ett oerhörtmycket fattigare folk, med växande arbetslöshet, högre matpriser, socialnedrustning och strypta resurser till de olika offentliga insatserna. Man säger sig t, ex, försvara de boendes intressen, mensamtidigt går man in för en energipolitik som utan minsta tvivel kommer allhöja uppvärm-ningskoslnaderna i alla vara bostäder. Men ordar vitt och brett omatt satsa på förädling av råvaror i , men går in för enenergipolitik som kommer att slå ut en stor del av just den norrländskaförädlingsindustrin och tvinga fram del som rnan har brukat kalla för en nyflyttlasspolitik. Energifrågan belyser också partiets vacklande hållningtill konsumtionssamhället som sådant. Medan praktiskt laget alla dekommunistiska broderpartier som vpk upprätthåller täta kontakter rned ivrar fören ohämmad utbyggnad av kärnkraften, har det svenska partiet gått in för ensnabb avveckling. I den här frågan identifierar sig vpk med de strömningar ochgrupper som revolterar mot konsumtionssamhället, men i andra sammanhangframträder samma parti just som den främsta förespråkaren för högre privatkonsumtion, för högre materiell levnadsstandard. När det passar blåserkommunisterna under de materialistiska strömningarna, men när det är meropportunt stöder rnan de rent antirnaterialistiska tendenserna. Om jag förståttnågonting av marxismen, är detta inte någon röd marxism, utan en ren och skäropportunism. Det viktigaste i sammanhanget är kanske ändå att de bådavisioner som vpk frammanar är vilseledande. Som jag har försökt visa skulle vinämligen med vpk:s politik varken få en högre levnadsstandard eller ett suntlågkonsumlionssamhälle, utan ett fattigt och hårt samhälle, genomreglerat ochofritt. Det är en dyster bild vi tvingas tecknaav och av världen. Men en dyster verklighet får inte förlama oss, inteheller fördunkla det positiva som ägt rum under det 1970-tal vi nu har bakomoss. Bakom det som för oss är en oljekris finns ocksåframväxten av kravet på en ny ekonomisk världsordning. Oljan har givitu-länderna som grupp en ny självtillit och en ökad tyngd i deras krav pä enrättvisare fördelning av jordens resurser. Ett annat inslag under 1970-talel har varit den politiskadebatten om tillväxten. Efter 1960-talets blinda tro pä den ekonomiskatillväxtens välsignelse har följt 1970-talets mer nyanserade debatt om vad viegentligen skall använda tillväxten till. Jag skall här gärna passa på atthålla med oppositionsledaren om att det, som han sade, är merlivgivande att smida plogbillar än alt bygga stridsflygplan och tanks, I denmän som denna slutsats om hur vi skall använda tillväxt och offentlig sektorkan vinna en bredare anslutning kan vi också uppnå en fredligare värld. Visst harindustrialismen givit oss välstånd. Den har utrotat fattigdom. Nr 73 eliminerat barnarbete, avskaffat enomänsklig förslitning i arbetsliv Onsdagenden °'-h hemarbete, givit oss kunskaperoch frihet att välja. Men den har också 30janviari 1980 skapat specialisering, isolering och ensarTrhet, har priset för välståndetbetalats av dem sorn inte hänger med i arbetslivet, av dem som Allmänpolitisk isolerats pä långvårdssjukhus ulanbesök av anhöriga, av barn som fått vistas debatt alltför länge på dagis och fällalltför kort lid tillsammans med föräldrar- För oss liberaler ligger det en utmaning i att kompenseraindustrisamhällets avigsidor, att bygga in mer gemenskap i bostadsområdena,alt la vara på människors engagemang i vården av sjuka, alt låta generationernamötas i omsorg om barnen. Vi vill åstadkomma delta inte genom att i konservativanda sätta stopp där vi just nu är eller genom all förneka teknikensmöjligheter att göra det bättre för människorna, inte heller genom mer avkollektivisering och centralstyrning utan genom all åstadkomma en frihet igemenskap. Vi behöver 1, ex, den gemenskapen om vi skall kunna hindraalt en stor del av vår ungdom bryts ned av drogmissbruk. På 1930-, 1940- ochkanske också en bil in trodde vi att materiella förbättringarskulle räcka för att avskaffa alkoholmissbruket. Med välfärden har dessaförbätlringar kommit, men alkoholmissbruket har blivit än värre. Till delta harkommit narkotikamissbruket som drabbar färre men som drabbar desto hårdare demdel gäller. Det krävs inte bara materiella förbätlringar för att bota del onda,även om vi måste göra allt för att sälta in vårdresurser av skilda slag. Vadman emellertid också nråste ha är mera värme i samhället, mer av solidaritet,rner av beredskap hos var och en av oss att bry sig om sin nästa, alt ta ettpersonligt ansvar. Ökad gemenskap mellan föräldrar och barn krävs också föratt jamställdhetsarbetet skall kunna drivas vidare och jämställdheten bli enverklighet. Men hemmet är fortfarande oerövrat av männen. Jamställdhetsarbetetmåste nu präglas av pappornas rätt lill sina barn och barnens rätt lill sinafäder. På sä sätt ökar jämställdheten mellan köiien. och tryggheten för barnen. Ett annat område där 1970-talets utveckling har lagtgrunden för fortsatta förändringar är arbetslivet. Det var under 1970-tilet somden liberala idén om medbestämmande och vidgat inflytande vann insteg. Del är en vidareutveckling av det inflytandet som kan visasig vara nyckeln till den industriella expansion som vi nu efterlyser. Genomatt de anställda görs delaktiga också i det ekonomiska resultatet kan deacceptera att avstå från det utrymme som behövs för att investeringarna skallöka. Rätt utformade kan därför, fru talman, löntagarfonderförstärka och utveckla den socialt styrda marknadsekonomin. Löntagarfonder i fondsocia- lisrnens skepnad kommer däremot alt krama en effektivt fungerande marknadsekonomi till döds. Det är därför viktigt an ett fondsystem främjar konkurrens och inle ökar monopoliseringen, att den enskildes ekonomiska frihet ökas och inte minskas, 64 En rätt utformning av de anställdasinflytande och delägande kan också bidra tillatt minska den tilltagande stelhet som arbetsmarknaden har präglats Den stelheten drabbar i dagungdomar, kvinnor och äldre som vill fortsätta i arbetslivet. Den drabbar ocksåde många som vill byta sysselsättning men tvekar därför att de vet attgeografiska områden och stora förelag ofta fungerar som slutna system där detär svårt att komma in utifrån. Den drabbar även nyskapandet i ekonomin, därför attsrnåförelagandets villkor blir mindre gynnsamma. Alldeles bortsett frånsamhällsekonomiska konsekvenser leder en orörlig arbetsmarknad till störreofrihet och sämre valmöjligheter för de enskilda människorna. Det här är några av de frågor som sysselsätteross liberaler och präglar det programarbete som vi just nu ärberedda att starta. Går det att utjämna klyftorna i världen - klyftorna mellande verkligt rika och de verkligt fattiga? Går det att skapa ett mänskligtindustrisamhälle som främjar gemenskap och jämställdhet? Kan vi utvecklaekonomin sä alt den på nytt skapar sysselsättning ål alla och resurser förframliden? () replik: Jag sade att vpk framstår som något aven filial åt . Det har verkligen visat sig vara riktigt.Ola hade en del kloka saker att säga om kommunisternas oklokaenergipolitik. Det låg verkligen kraft i de uttalandena. Men allt han sademåste gälla dubbelt upp för okloka energipolitik. alltså agera som ställföreträdare för . Se bara till såatt ni inte klämmer ner er så djupt i bänkarna att ni inte kan hålla rätt påvem som är vem! Debatten har pågått i många timmar - dvs. det har väl intevarit så mycket debatt utan mera anföranden från de borgerliga. För detframstår klart alt det inte finns någon gemensam borgerlig politik att visaupp, ingen aktivitet att vara stolt över. Det är kanske det som år förklaringentill att man berövade oss den extra tilldelning av tid som vi brukar ha för attfä jämvikt i debatten -det kom i går några hejdukar från er och meddelade attdet blir inte de vanliga , och vi fick göra om våra dispositioner.Men har vi fått förklaringen. Ni ville att tystnaden så mycket som möjligtskulle sänka sig över kammaren, ni ville hasa litet debatt som möjligt. Det ärsådana åtgärder som era tidningar brukar backa upp. Det är en dåligborgerlig politik och en katastrofal skötsel av statsfinanserna som har letttill detta underskott. Vi har lagt fram förslag i syfte att minskadelta underskott. Varje gång har man sagt för det första alt det är bra medbudgetunderskott, för det andra att de förbättringar på 5-10 miljarder som våraförslag skulle innebära medförde orimliga bördor och för det tredje attförbättringarna var för små. rör vi inte budgetsaldot direkt. säger viatt ni har kört skutan så djupt i kvav att det inte räcker att uppmanarorsmannen all försöka lägga om kursen - nu behövs det annat folk vid rodretsom lägger en helt ny kurs för den svenska ekonomiska politiken. Jag har kvar, och jag skall ställa fyra frågor till 5 protokoll 1979/80:73-74 Nr 73 utrikesminister . den Fråga 1: säger i sitt tal att genom att de anställda görsdelaktiga 30 januari1980 också i det ekonomiska resultatetkan de acceptera att avstå från det utrymmesom behövs för att investeringarna skall öka. AllmänpoUtisk tycker så, varför går han emot vårtförslag om en obligatorisk vinstavsättning (i(>batt som ett led i årets avtalsrörelse? Fråga 2: Utrikesministern säger i sitt tal att ökadgemenskap mellan föräldrar och barn kräver all jamställdhetsarbetet drivsvidare. Del gäller pappornas rått lill sina barn och barnens rätt till sinafäder. och socialdemokratin har alltid ansett attföräldraförsäkringen bör utformas så att den gagnar jämställdheten och inteförsvårar den. Vi anser alt ett vårdnadsbidrag av centermodell är ett hinderför jämställdhetsarbetet. har jag sett att har gjort ganskaövermodiga uttalanden i och på andra håll och sagt att honhoppas att det blir lyst på det här folkpartistiska talet omföräldraförsäkring, för det skall bli vårdnadsbidrag. Får jag mot dennabakgrund fråga; Innebär detta all ni i har gått med på centernsvårdnadsbidrag eller håller ni fast vid er tidigare uppfattning? Fråga 3: sade i sitt tal ganska goda ting omkampen rnot narkotika och alkohol. Betyder det att ni tänker stödja värtförslag om ett aktionsprogram mot missbruket? Fråga 4: Ni inom brukar tala om kampen motarbetslöshet och värnet om de svaga grupperna. Jag har hårt kritiseratregeringen och för att man tillåter ersättningen fill dearbetslösa att försämras realt - ner mot av lönen. Hur kan försin'del försvara alt man har tillåtit att detta sker, att just de grupper somhar det svårast i vårt samhälle, de som ställs utanför jobben till följd avnedläggningar och rationaliseringar, skall drabbas i svåra lider? Visocialdemokrater har motionerat om alt man skall justera ersättningen såsomförutsett var vid det enhälliga riksdagsbeslutet , Kommer attrösta för vårt förslag? Det år fyra frågor som är direkt härledda ur det anförandevi har hört hålla, (vpk) replik; Utrikesministern besvarade aldrig i sittanförande min fråga om hans statssekreterares uttalande. Låt mig därför upprepaden. Delar utrikesministern det uttalande som gjort, att linje 3 påett fruktansvärt farligt sätt ökar risken för ett världskrig? Det var helt säkert många fler än jag som förbluffades avförre utrikesministerns artikel i . EftersomHans Blix har ägnat hela sitt yrkesliv åt nedrustning och fredsarbete,internationella miljöfrågor och u-landspolitik väntar man sig ju något annat avhonom. har tydligen inte lyckats tillgodogöra sig dekunskaper hans 66 UD-kollega harbeträffande sambandet kårnkrafl-kärnva- "Stormakterna byggde först sina bomber, sedansina reaktorer", menar . På elt cyniskt sätt försöker förreutrikesministern förneka att spridningsrisken för kärnvapen ökar, om den civilakärnkraften kommer lill användning i fler och fler länder. Många av de u-ländersom önskar få tillgång lill egen kärnkraftsproduktion är naturligtvis ävenintresserade när del gäller kärnvapen. Flera av dem vill med vapenmakt spelarollen som ledare inom sina resp. regioner. För det första blir efterfrågan på olja lika stor vare sigja-linjerna eller nej-sidan vinner. Ett genomförande av nej-linjen kommer inleatt öka oljeanvändningen under eller efter avvecklingstiden på tio är. Tvärtomkan oljeanvändningen minskas om linje 3 vinner. För del andra är det just för att minska hotet motvärldsfreden som linje 3 systematiskt verkar för övergång till flödandeenergikällor. Om forskning och produktion för detta ändamål prioriteras,minskar risken för internationella konflikter. kan genom sitt föredömeoch med tekniskt bistånd till t. ex. vad gäller alternativ teknik ochnya energiformer verkligen lämna ett avgörande bidrag till världsfreden. Det vore välgörande om utrikesministern kunde hålla med omdelta och ta avstånd från den lögn- och skrämselpropaganda som frånja-sidan har medverkat till att sprida i det här avseendet. Jag övergår härefter till alt säga några ord om herrUllstens anförande i övrigt. ligger ju dåligt till iopinionsundersökningarna. Jag tolkar hans utfall mot vpk - och i detinstämde naturligtvis -främst som ett skri ur ett smärtfyllt bröst.Det sakliga innehållet har ju blivit därefter. Huvudtanken i är alt vpk vill ha dels större konsumtion, dels mindre konsumtion. Detär på sätt och vis riktigt. Vi vill ha ökad konsumtion av daghemsplatser,bostäder, sjukvård osv. Vi vill däremot ha minskad konsumtion av gifter,alkohol, militära förstörelsemedel, kärnvapen och kärnkraft. Vi accepterar intedet kapitalistiska konsumtionssamhälle som är anhängare av. anklagar oss för att vilja ha ett samhällemed högre matpriser, växande arbetslöshet, strypta resurser till offentligainsatser och ett fattigare folk. Ja, mycket skall man behöva höra från herrUllsten. Flan anklagar oss för att vara anhängare av den borgerliga regeringenspolitik. Men vad han tecknar är ju precis innehållet i den politik som harförts och i den budget som lagts fram. Jag försäkrarOla att den politiken och den budgeten tänker vi fortsätta att bekämpa. talar också om Glistrupparti. Vad är dettypiska för Glistrups politik? Jo, en kraftig nedskärning av det samladeskatteuttaget och av de offentliga utgifterna. Se er om blandregeringskamraterna, ! -även om det är glest med moderater påregeringsbänken. Var hittar ni företrädaren för den linjen i svensk politik?Alla vet att det är "den osynlige mannen", , och detmoderata samlingspartiet. Därför behövs inget Glistrupparti i . Denuppgiften fyller ekonomiministerns parti . är bekymrad över vårtförhållande lill leninismen och över vårt förhållande till marxismen.Del är intressant med så mycken oro, men mitt råd lill både och herrUllslen är: Bekymra er inte så mycket över de motsättningarna! Bekymra er istället för de stora motsättningar som finns inom både socialdemokratin ochfolkpartiet och som kommer till uttryck inte minst i ställningstagandet införomröstningen om kärnkraften! sade att man inte hade brytt sigorn alt försöka göra någonting åt budgetunderskottet , eftersom läget ändåär hopplöst - för att något skall kunna åstadkommas rnåste man byta regering.Nu hör det till bilden att socialdemokralerria inte heller under tidigare århar lyckats behandla frågan om budgetunderskottet på något särskilt trovärdigtsätt. De har kritiserat budgetunderskottet, men de har aldrig kunnat presenteraen alternativ budget som skulle ha inneburit ett lägre budgetunderskott. Manhar inte kunnat presentera något alternativ till den ekonomiska politik som harlett fill att vi i vårt land har klarat sysselsättningen bättre än i alla medoss jämförbara länder. Det hade nämligen inte gått att åstadkomma ett lägrebudgetunderskott, med den industripolitik och den arbetsmarknadspolitik somdetta krävde. Därför står socialdemokraterna precis lika tomhänta i denhär frågan som de alltid har gjort. Det är bara den skillnaden att de i årerkänner att de är tomhänta, och det är ju alltid något. Det som däremot någotskämmer den bilden, , är alt ni inte nöjer er med att säga attni inte kan göra någonting åt delta, utan den politik ni rekommenderar skullefaktiskt leda till ett ännu större budgetunderskott med ännu större problem förden svenska ekonomin. Sedan ställde fyra frågor till mig, och jagskall försöka besvara dessa. Först frågade varför vi inte accepterar denvinstfördelnings-modell som socialdemokraterna föreslår och som skulle vara ettsätt att få en lugnare avtalsrörelse . Man skulle dra in en del av de s, k,övervinsterna och därmed göra det möjligt för löntagarnas organisationer attacceptera lägre lönehöjningar. Jag tror all del är en ganska klok politik somregeringen valt i denna fråga, dvs, att låta diskussionerna mellan parterna hasin gång men att vara beredd att göra de insatser som kan ankomma påregeringen för att skapa förutsättningar för en lugn avtalsrörelse. Del saknaspå intet sätt någon vilja hos regeringen alt göra det som behövs i detavseendet, andra fråga till mig löd: Har byttkurs när det gäller familjepolitiken? Har gått in för en typ aversättning till barnfamiljerna som konserverar de gamla könsrollsmönstren ochövergivit sin jämställdhetspolitik? Jag kan förvissa om att vi harsamma åsikt i den här frågan som vi alltid har haft, nämligen att det behövselt ekonomiskt stöd till småbarnsföräldrarna men att det är nödvändigt attdetta utformas på ett sådant sätt all det främjar jämställdheten och inteinnebär en återgång till en gammal konservativ könsrollsbild. Den tredje frågan löd: Varför säger ni inle ja lillsocialdemokraternas alkoholpolitiska program och program förnarkotikabekämpningen? Vi säger ja till våregen alkoholpolitik, . Vilade fram en proposition , som innebar att man lade omalkoholpolitiken i det här landet efter många års tämligen misslyckad politik.Denna omläggning innebar att man klart och entydigt accepterade sambandetmellan bruk och missbruk, att man avskaffade mellanölet, att man införde förbudmot alkoholreklam och att man gjorde en massa andra saker, som det är populärtatt skoja om i revyerna och i skämlteckningarna men som dess värre är alldelesnödvändiga, om vi skall kunna ta itu med det sociala gissel somalkoholmissbruket är, fjärde fråga var varför vi inte gär med på allhöja arbetslöshetsersättningen. Får jag, eftersom debatten om den saken pågåttganska länge, påminna om följande, ! som jag varit medi regeringen har vi sett till att arbetslöshetsersättningen i stort sett följtkostnadsutvecklingen. Tyvärr gjorde man inte det somOlof satt i regeringen. Det är detta som gör att man har en visseftersläpning. har vi dess värre begränsade ekonomiska resurser, men vi ärändå beredda att ta upp en diskussion om hur man skall komma till rätta med denhär eftersläpningen. Självfallet är det viktigt att inte de svaga grupperna fårbära den åtstramning i finanspolitiken som är nödvändig. Det bör gälla allasådana grupper, även de arbetslösa. Så, fru talman, till , som är bekymrad över minföreträdare artikel om sambandet mellan olja och världsfred. Det är faktiskt ändå så, , att del inte ärkärnkraften som är det största internationella hotet f, n,, utan det är oljan.Det är nog trots allt ingen händelse att den sovjetiska invasionen ägde rumjust i , Detta land är granne med , och ligger i det områdeav världen där man har betydligt mer än hälften av världens råoljetrllgångar.Blockeras Hormuzsun-det i , så skärs oljepulsådern till devästliga industriländerna av - med oöverskådliga konsekvenser. Det är ganskalätt att inse det frestande för de sovjetiska strategerna i all behärska dettaområde. Det är ganska lätt att inse att oljan har en väsentligt större roll attspela i den internationella utvecklingen just nu än vad kärnkraften någonsinhar haft och sannolikt kommer att få.