prot · G30951 · 1979-12-31 00:00:00 — Detta kan synas vara rätt mycket. Men då måste man beaktaatt enbart hemspråksundervisningen - om man tar den som exempel - bedrivs på 38olika språk. Då måste man fråga sig: Finns det någon skola som är planerad på1960-talet som har utrymme för så mycket hemspråksundervisning och dessutomstödundervisning i svenska? av våra utländska barn går vidare tillgymnasieskolan. Av de svenska barnen i kommunen går vidare. Detta måsteses som ett mycket varntinde tecken på att våra utländska barn inte fårtillräcklig stimulans hemma, bland kamrater, i förskolan eller i . Det här är allvarligt med hänsyn till de krav som ställs , när man efter skolans slut skall söka sig ut på arbetsmarknaden. Jag har velat beskriva invandrarkommunen genomnågra axplock bland alla de fakta som finns samlade. Jag har gjort det i syfteatt väcka förståelse för och andra invandrartäta kommuners behov avextrahjälp. Det handlar inte bara om och . Problemen tordevara likartade i andra kommuner på och pä andra håll i landet, ävenom de kanske inte är lika accentuerade. Jag har velat säga detta för att understryka hur viktigtdet är att möjligheter öppnas för regeringen att medge särskilt statsbidragtill kommuner då särskilda skäl föreligger. Detta är nödvändigt om de vackra målen för vårinvandrarpolitik skall bli verklighet och inte bara tomma ord: jämlikhet ochvalfrihet för samt samverkan mellan invandrare och övrig befolkning. Härmedyrkar jag bifall till socialutskottets förslag. GUNNELLILJEGREN (m): I sitt betänkande 1979/80:22 tillstyrkersocialutskottet i stort sett förslagen i proposition 1979/80:38 om ersättningtill kommunerna för De riktlinjer som man föreslår fyller utan tvivel syftetatt minska bidragskrångel och byråkrati såväl på den statliga som på denkommunala sidan. Men tyvärr innebär det också kostnadsökningar för några fåkommuner, som skulle få svårt att ta hand om flyktingar och andra invandrare pådet sätt som svensk invandrar- och minoritetspolitik förutsätter. I proposition 1979/80:38 undviks ordet invandrare. Dettalas om flyktingar m.fl., dvs. för det första flykting, även omfattande personsom av invandrarverket bedöms som jämställd med flykting, för det andra personsom utan att vara flykting har ansökt om uppehållstillstånd, s. k. UAT-sökande,slutligen för det tredje anknytningsfall, alltså person som har kommit för attförena sig med sin familj eller släkt i . Beträffande kategorin UAT-sökande föreslås en vissersättning, mer restriktiv än för flykting, för kostnader som kommunen harhaft. För de s. k, anknytningsfallen föreslås ingen ersättning alls. Min medmotionär och jag har skisserat ett åtgärdspaketutan att rubba pä den decentralisering och de förenklingar som ärpropositionens syfte och förtjänst. Våra förslag i fyra punkter skulle lättabördorna för de kommuner som är särskilt illa ute. Med den erfarenhet som vi har från kommun hadevi kunnat göra det lätt för oss och liksom den socialdemokratiska gruppen iStockholms län kort och gott konstatera att behöver mer pengar,tack! Det är förvisso sant. Men jag menar att ett ersättningssystem bör vara såheltäckande som möjligt. är faktiskt inte den enda kommun som kommeratt få svårigheter till följd av de nya bestämmelserna, svårigheter av sammaslag, om än i mindre omfattning, som dem som vi hörde Botkyrkarepresentantentala om . Den från-fall-till-fall-bedömning för extra statsbidragsom utskottet förordar kan resultera i en lång uppvaktningskö från ,, , m. fl, kommuner. Det är ju så att flykting- ochinvandrarkommunernas insatser inte på långt när täcks av ersättningsschablonen,som uppgår till av de utgivna socialhjälpspengarna. Ersättningsschablonenär till för att täcka tolkning, barn- och äldreomsorg, social hemhjälp, vårdenligt barna- och nykterhetsvårdslagarna och psykiatriskt, psykiskt ochkurativt stöd. En "kringkostnad" kommer fortfarande attersättas till , nämligen familjepedagogisk verksamhet, eftersom den är enförsöksverksamhet som ännu inte utvärderats. Vad blir då följderna ute ikommunerna? Förebyggande åtgärder som stöd till kultur- och fritidsverksamhet,förskoleplatser för flykting- och invandrarbarn m, m, har man kanske inte rådmed - bättre då att vara generös med socialhjälpen, som ersätts av staten, ochmed familjepedagogiken, som också ersätts. Att man därigenom ändrar förutsättningarnaför försöksverksamheten med familjepedagogik är uppenbart-den får inte prövasmot och jämföras med andra möjliga insatser. Ersättning till kommunerna för hjälp till flyktingar m.fl. Nr 51 jag att de berörda kommunernakommer att vara tacksamma för detta lilla Torsdaeenden andningshål De nya riktlinjerna innebär faktiskt ett strupgrepp på 13december 1979 kommunerna. Tacknämligt nog har utskottet velat ge regeringentill känna att min hemkommun bör hållas skadeslösför de ökade kostnaderna, och jag Ersättnins till noterar naturligtvis detta med stor tillfredsställelse. kommunernaför '''8 ''" '" ''' '' '-'' '"' betonaatt det hade varit mer lätthanterligt hjälp tillflyktingar '' generella regler. I en stor invandrarfamilj - och jag, syftardå på ett f[ mycket vidare familjebegrepp änvärt svenska - där några medlemmar kommittill för att förenas med sina släktingar, med invandrarverketsvälsignelse, och andra redan har flyktingstatus, t. ex. av humanitära skäl,förutsätts kommunen dra en gräns mellan de olika familjemedlemmarna i fråga omsociala insatser. Mellan barn som bor grannar skulle det också kunna dras engräns - barn till en så att säga reguljär flykting tas emot i förskola, barntill UAT-sökande tas inte emot. Ingen kommun med självaktning kommer att inlåtasig på en sådan urvalshantering, och därför kommer man också med denna nyaersättningspraxis att få ökade kostnader, vilka alltså enligt utskottets förslagom tillkännagivande skall kunna ersättas i särskild ordning - men först efteransökan och bedömning från fall till fall. De här problemen kommer snart nog att aktualiseras igen.Dels förutskickas i propositionen att riktlinjerna är en etapp på vägen mot ettalltigenom schabloniserat percapitabidrag, dels kommer de naturligen upp isamband med förslag till ny utlänningslag-och då i anslutning till förkortningav handläggningstiderna. Handläggningstider på mellan två och tre ar rycker undan en del av förutsättningarna för den här reformen. Att det trots någraskönhetsfläckar faktiskt är en reell reform är det inget tvivel om. några ord om indragning av statsbidraget till defrivilliga hjälporganisationerna. Enligt min mening är det olyckligt att dra instatsbidrag till frivilliga organisationer, som ägnar sig åt flyktingarbete.Det arbete som t. ex. Ungdomens röda kors lagt ned på lägerverksamhet förflyktingbarn innefattar mycket stora ideella insatser, som aldrig kan täckas avnågra bidrag. Trots detta kan indragningen av de blygsamma statsbidragenmedföra att sommarlägren inte kommer till stånd. Har vi verkligen råd att avståfrån det ideella arbetet med flyktingar? Att också andra bidragsmöjligheterstår till buds är enligt min mening inget skål att dra in det lilla ochlättadministrerade stöd som gett Röda korset tidigare. Efter dessa randanmärkningar vill jag slutligen hoppas attett samråd med invandrarkommunerna om utformningen av den nya administrationenkommer till stånd. Utskottet har inte särskilt kommenterat detta, men ipropositionen förutsätts att så sker. Jag har dock inget annat yrkande än utskottets. Den proposition som vi nu behandlar är en uppföljning av det beslut omatt förenkla mellanhavandena mellan staten och kommunerna som fattade i våras.Propositionen bygger också på en rapport från en arbetsgruppsom tillsattes av den förra regeringen . Där föreslogs enförenkling av stödet till kommunerna för kostnader som dessa har för flyktingaroch vissa andra grupper. Huvudprincipen bakom de förändringar som har skett äratt man när det gäller kommunernas kostnader skall likställa invandrare medsvenska medborgare. Det är viktigt att påminna om, att precis som när detgäller svenska medborgare finns det grupper av invandrare som behöver stöd, menatt huvuddelen av invandrarna har inkomster som de betalar skatt på och därmedbidrar till de gemensamma insatserna. Det finns dock anledning att göraundantag från huvudprincipen när det gäller flyktingar och människor som väntarpå uppehållstillstånd, och när det gäller vissa kommuner som harhaft särskilt stor invandring. Jag vill understryka att den viktigaste åtgärden när detgäller människor som väntar på uppehållstillstånd - det gäller både förpersonerna själva och för de kommuner där de vistas - är atthandläggningstiderna förkortas, så att det snabbt avgörs om de skall få stannai eller inte. Det råder allmän enighet om denna uppfattning. Vi hoppasbara att det också skall kunna uppnås konkreta resultat. Utskottet tillstyrker enhälligt propositionens förslag.Dessutom föreslår vi att skall göra ett tillkännagivande, där detsärskilt understryks att man vid fördelningen av anslaget till extraskatteutjämning skall ta särskild hänsyn till de kommuner som har haft enomfattande och snabb invandring. Utskottet går inte in på frågan hur stora bidrag sådanakommuner skall kunna få eller på de närmare grunderna för dessa, utan menar attdet bör avgöras från fall till fall. Med anledning av de mofioner som harväckts, och den uppvaktning som gjordes hos utskottet, betonar vi dock att detfinns anledning att tillämpa de möjligheter som står till förfogande så, attSödertälje kommun inte drabbas av några försämringar genom de nya regler sominförs. Det enda yrkande som har ställts under debatten gälldebifall till kommunisternas motion i ärendet. Jag skall bara heltkort kommentera förslagen i den, och det som sade. När det gäller anknytningsfallen säger utskottet att man,eftersom det kan bli gränsdragningsproblem, inte bör ge ersättning. AlexanderChrisopoulos invänder att man inte skall behandla människor inom samma familjolika. Nej, det är självfallet kommunen som avgör hur de enskilda människornaskall behandlas. Vad det nu är fråga om är hur man skall ordna relationernamellan staten och kommunerna. Denna fråga rör bara ett av många ekonomiskamellanhavanden mellan staten och kommunerna. Hur de enskilda människorna skallbehandlas avgör alltså kommunen med hänsyn till de behov som föreligger i varjesärskilt fall. Detsamma gäller naturligtvis dem som sökeruppehållstillstånd. Man skall inte förvägra människor den hjälp de kan behöva inödsituationer, men därav följer inte att staten skall ge ersättning för allade åtgärder som kommunerna anser att de skall vidta för dessa människor. Ersättning till kommunerna för hjälp till flyktingar m.fl. Ersättning till kommunerna för hjälp till flyktingar m.fl. Vpk yrkar också att kommunerna skall få ersättning uppehållstillstånd har beviljats. Utskottet har tillstyrktpropositionens förslag om en ersättningstid av två är . Utskottetgör detta med hänvisning till att effekterna av denna tvåärsregel skallutvärderas, och att det dessutom finns möjlighet att ersätta kommunerna försocialhjälp till flyktingar som inte kan försörja sig inom denna tidsram, omanledningen är sjukdom eller handikapp som fanns vid ankomsten hit eller somhar sin grund i flyktingsituationen. Utskottet tillstyrker också förslaget om attadministration av statsbidrag skall decentraliseras till länsstyrelserna.Bakgrunden till det är naturligtvis det allmänna önskemålet att sprida beslutenså att de fattas närmare dem som är berörda. Tanken i den proposition om ny organisation försocialstyrelsen, som nu behandlar, är att det skall bli socialaenheter pä länsstyrelserna. De kommer att ha social kompetens. Det förslagethar, såvitt jag har uppfattat, inte mött motstånd från något håll. Det är dåhelt naturligt att man, när det gäller statsbidrag till olika socialaverksamheter, så långt som möjligt försöker att decentralisera dem till de härsociala enheterna på länsstyrelserna. Vpk säger att det här är känsligauppgifter som man inte skall sprida på flera myndigheter. I regel är det välså, att de uppgifter som det här är fråga om redan finns hos kommunerna. De äralltså redan spridda. Nackdelen av att länsstyrelserna har hand om uppgifternatorde inte vara särskilt stor. I huvudsak råder enighet om förslaget, även omvpk har vissa ändringsyrkanden. Jag tror att om vi verkligen arbetar för attförenkla mellanhavandena mellan stat och kommun, är det ett viktigt steg somkommer att tas och som kommer att minska kostnaderna och det onödigapappersarbetet. Därför ber jag att fä yrka bifall till utskottets hemställan.Jag vill än en gång understryka den viktiga grundprincipen att jämställainvandrare och svenska medborgare - en princip som ligger bakom förslaget ochsom anslöt sig till . PÄRGRANSTEDT (c): Den fråga som vi nu behandlar är en del av ettmycket stort frågekomplex. Man kan om man så vill säga att är på vägatt bli ett mångnationellt samhälle, i den mån vårt land inte redan är det. En allt större del av den svenska befolkningen haranknytning till invandring eller är invandrare. Det här är någonting som kaninnebära mycket positivt för det svenska samhället. Men vi skall inte förnekaatt det också utsätter det svenska samhället för omställningsproblem av ettslag som vi kanske inte har haft så mycket av tidigare i vår historia. Därförär det viktigt att samhället verkligen förmår att anpassa sig till den nyasituation som vi befinner oss i, att vi förmår att ta till vara allt detpositiva som invandringen kan föra med sig och förebygga de problem som kanuppstå. Det gäller framför allt att förebygga risken för motsättningar mellanolika folkgrupper och att förebygga risken för att invandrarna kommer i ensämre situation än F. n. har vi knappast någon organiseradarbetskraftsinvandring till . Den invandring vi har utgörs av flyktingarav olika slag - sådana som tas emot av politiska skäl, sådana som tas emot avhumanitära skäl samt sådana som tas emot därför att de har anknytning tillinvandrare som redan finns här i landet, I synnerhet flyktingarna är en invandrargrupp som ofta harspeciellt stora problem, eftersom de innan de lämnade sitt hemland var utsattaför olika typer av förföljelser och påfrestningar. Därför är det viktigare ännågonsin att vi kan ta hand om just de grupperna på ett riktigt sätt ochunderlätta deras situation i det nya landet. I den mån det är en oorganiseradinvandring tillkommer också besvärliga väntetider medan myndigheterna tarställning till deras uppehålls- och arbetstillstånd. Flyktingströmmen har en tendens att koncentreras tillvissa kommuner, liksom invandringen över huvud taget. Min hemkommun,, aren gammal invandrarkommun. Vi har alltid haft en hög andelinvandrare i vår befolkning. har dock kommit attpräglas av en invandring av större mått än tidigare - en invandring där en endagrupp, den assyriska, har dominerat kraftigt. Att assyrierna är en mycket viktig befolkningsgrupp iSödertälje är redan nu ett faktum, och detta faktum kommer av allt att döma attförstärkas . hade vi i en totalbefolkning på ungefär 80 000 människor. Av dem var , 64 000, inföddasvenskar, 4 000 var assyrier och 12 000 övriga invandrare. Om vi förutsätteratt den fortfarande ganska starka invandringen av assyrier väldigt snabbtupphör kan man ändå räkna med att 1985, då viförutsätter att vår befolkning har ökat till 82 500, kommer antalet inföddasvenskar enligt de prognoser vi kan göra att ha sjunkit till 61 500 eller75 % av befolkning. Antalet assyrier har ökat från 4 000till 8 000 och är då uppe . Antalet övriga invandrare har ökat från 12 000till 13 000. Det är som var och en inser en väldigt kraftig omställningsom kommun står inför om prognoserna slår in. Det är viktigt attkommunen har möjlighet att gripa sig an omställningsprocessen på ett riktigtsätt. och jag, som båda är frän , har väckt enmotion i vilken vi påett generellt sätt har försökt angripabidragsproblematiken. Vi har sagt att även om har särskilda problem,så kan liknande situationer uppstå också i andra kommuner. Därför har vi velatarbeta för ett bidragssystem som skulle kunna vara tillämpbart i många kommunermed likartade problem. har det inte gått att få gehör för alla vårasynpunkter, men vi noterar ändå att utskottet har betonat vikten av attkommuner med särskilt stora problem får sina behov av statligt stödtillgodosedda, och utskottet har särskilt tryckt på just situation.Därför ser vi utskottets uttalande -det har också gått inpå mer i detalj-som ett bra steg på vägen. Vi förutsätter att man på olika sättnoggrant kommer att följa utvecklingen och göra de anpassningar som kanbehövas. Därför ämnar jag inte yrka bifall till vår motion. Jag yrkar bifalltill utskottets hemställan i Ersättning till kommunerna för hjälp till flyktingar m.fl. Naturvårdslagen, m. m. punkterna 1 och 3. Beträffande punkten 2 har vpk yrkat bifall till sinmotion. Den överensstämmer med vår motion pä vissa punkter, dock icke på alla.Därför kommer jag att avstå från att rösta vid en eventuell votering mellanutskottets förslag och vpk:s motion. Överläggningen var härmed avslutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels utskottets hemställan med den ändring däri som föranleddes avbifall till motion 110 av m. fl., och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition; Den som vill att kammaren bifaller socialutskottetshemställan i betänkande den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit utskottets hemställan med den ändring däri somföranleds av bifall till motion 110 av rn. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då AlexanderChrisopoulos begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: § 16 Naturvårdslagen, m. m. Föredrogs jordbruksutskottetsbetänkande /80:19 med anledning av mofioner om naturvårdslagen, m. m. I detta betänkande behandlades motionerna 1978/79:1439 av m. fl. (m), vari hemställtsatt uttalade att avtal, förenade med rätt till ersättning åtmarkägare, borde kunna träffas för skyddande av naturmiljöer, 1978/79:1670 av m. fl. (rn) och 1978/79:1990 av m. fl. (s), vari såvitt nu varifråga (yrkandena 10 och 11) hemställts att beslutade 10. att anta dei bilaga till motionen framlagda förslagen till lag om ändring i naturvårdslagen (1964:822), innebärande bl. a. att det i7 § naturvårdslagen klart utsädes att ett område inte fick avsättas somnturreservat om syftet med åtgärden i allt väsenfligt kunde tillgodoses genomatt området i stället förklarades som naturvårdsområde, 11, att hos regeringen begära att gavs iuppdrag att meddela rekommendationer och anvisningar för att främja ett bättreutnyttjande av institutet naturvårdsområde. Naturvårdslagen, m. m. 1. beträffande skötselavtal i samband med förordnandeenligt naturvårds lagen att som sin mening gav regeringen till känna vad utskottet anfört med anledning av motionen 1978/79:1439, 2. beträffandestrandskydd att skulle avslå mofionen 1978/ 79:1670, 3. beträffandeökad användning av insfitutet naturvårdsområde att skulle avslåmotionen 1978/79:1990 yrkandet 10 i denna del och yrkandet 11, 4. beträffande skyddet av våtmarkerna att riksdagenskulle avslå motionen 1978/79:1990 yrkandet 10 i återstående del. beträffande skötselavtal i samband med förordnandeeitligt naturvårdslagen av , , ,, , och (samtligas) som ansett att utskottet under 1 bort hemställa attriksdagen skulle avslå motion 1978/79:1439, 2, beträffande ökad användning avinstitutet naturvårdsområde av , , , , , och (samtliga s) som ansett att utskottet under 3 bort hemställa a) att riksdagenmed bifall till motionen 1978/79:1990 yrkandet 10 i förevarande del skulle antaav reservanterna framlagt förslag till lag om ändring i naturvårdslagen, b) att riksdagenmed bifall fill motionen 1978/79:1990 yrkandet 11 hos regeringen begärde attnaturvårdsverket gavs i uppdrag att meddela rekommendationer och anvisningarför att främja ett bättre utnyttjande av institutet naturvårdsområde, 3. beträffande skyddet avvåtmarkerna av , , , , , och (samtliga s) somansett att utskottet under 4 bort hemställa att med anledning av motionen 1978/79:1990yrkandet 10 i återstående del hos regeringen skulle anhålla om förslag snarastmöjligt Naturvårdslagen, ni. rörande förstärkt skydd av våtmarkerna i huvudsak enligtde grunder som angetts i motionen. Till betänkandet hade fogats ettsärskilt yttrande av i , och (samtliga m). I jordbruksutskottets betänkande nr 19behandlas motioner med anknytning till naturvårdslagens regler omnaturvårdsområde, strandskydd och skydd för naturmiljön i övrigt, närmarebestämt skyddet av våtmarkerna. Socialdemokraterna i utskottet har i trereservationer gått emot den borgerliga majoriteten. I den första reservationen ställer vi oss helt avvisandetill ett förslag från om att tillfälliga avtal träffas rnedmarkägare som ett alternativ till naturvårdslagens bestämmelser omnaturvårdsområde. Enligt vår mening måste bevarandearbetet vila på entillämpning av naturvårdslagens regler om skydd av naturmiljöer. Skyddsåtgärdermåste knytas till fastigheterna och inte till avtal med den som för tillfälletäger eller nyttjar marken. Man vill således frän sida införa helt nyaregler för naturskyddet vid sidan om naturvårdslagen. Jag tillåter mig betvivlaatt det är av omsorg om naturmiljön som man för fram det här förslaget. Avtalenskulle vara förenade med rätt till ersättning åt markägaren, medan däremotinstitutet naturvårdsområde inte grundar någon sådan rått. Under utskottetsbehandling har emellertid backat på den här punkten. Man har inomden borg.erliga utskottsgruppen förenat sig i en skrivning om ersättning tillmarkägare som berörs av förordnande enligt naturvårdslagen, t. ex.naturvårdsområde, som kräver ett förtydligande. För naturvårdsområde fårnämligen inte så omfattande föreskrifter meddelas att ersättningssituationuppstår. Därför vill jag fråga utskottets ordförande; Syftar utskottets skrivningoch hemställan om tillkännagivande till en ändring i naturvårdslagensersättningsbestämmelser? I reservation 2 föreslår vi att naturvårdslagenkompletteras med en bestämmelse som skall främja nyttjandet av institutetnaturvårdsområde. Vi kan inte dela utskottsmajoritetens uppfattning att denföreslagna kompletteringen skulle skapa oklarhet för om när manskall använda naturreservatsförordnande. Det av oss föreslagna tillägget till 7§ naturvårdslagen, att inte får avsätta ett område tillnaturreservat om syftet n\ed åtgärden i allt väsentligt kan tillgodoses genomatt området i stället förklaras som naturvårdsområde, skulle ju klarare markeraskillnaden mot naturreservat. Det skulle kunna bli ett stöd för länsstyrelsenatt i ökad utsträckning välja naturvårdsområde som en lämplig skyddsform. Som vi framhållit i vår reservation är behovet att säkramarkområden för rekreation, vetenskap och kultur stort. Men takten iskyddsarbetet begränsas av knappa resurser för ersättningar i samband medinrättande av naturreservat. Det är därför viktigt, tycker vi socialdemokrateri utskottet, att naturreservat inte tillgrips när syftet med skyddet kantillgodoses genom naturvårdsområde. En klar och mycket viktig skillnad mellannaturreservat och naturvårdsområde är att föreskrifterna för ettnaturvårdsområde inte får vara så ingripande att pågående markanvändningavsevärt försvåras eller att mark tas i anspråk. Ersättning för intrång behöverdärför inte utgå. Vår reservation 3 gäller skyddet av våtmarkerna. Vi anseratt måste besluta om effektivare skyddsbestämmelser förvåtmarksmiljöerna. Vi föreslår därför att det i naturvärdslagen införsbestämmelser om tillståndsplikt för dikning och andra markbevattningsföretag.Utskottets borgerliga majoritet vill inte vara med om detta. Man vill vänta ochse vilka möjligheter att beakta naturvårdsintressen i samband med vissamarkavvatt-ningsföretag som en ny vattenlag kommer att ge. Enligt uppgiftarbetas det på ett förslag till ny vattenlag i . För vår del anser vi att det hastar med skyddet förvåtmarkerna.