prot · G309100 · 1979-12-31 00:00:00 — Industrin vädjar allt oftare till regeringarna om ökad användning avutjämningstullar och antidumpingtullar som vapen mot besvärandeimportkonkurrens. Det vore mycket olyckligt om de nya regler som har lagtsfast till skydd för frihandeln på detta sätt skulle utnyttjas för att motverkasitt ursprungliga syfte. De svåra ekonomiska problemen och tendenserna till ökadprotektionism ställer ökade krav på internationell samverkan. Det effektivasamarbete som industriländerna etablerat i bör kunna komma väl till pass.På handelns område bör OECD-samarbetet kunna bidra till att slå vakt om enpolitik präglad av fortsatt öppenhet och liberalisering. Detär regeringens avsikt att i aktivt verka för att organisationensmedlemsländer gemensamt sluter upp kring en sådan politik. har all anledning att verka för friaste möjligakonkurrens på världsmarknaden, och det kan inte nog understrykas att vi dåockså måste vara i stånd till de omställningar som krävs för att vi fortsattskall kunna hävda oss i den konkurrensen. Det kan inte nog understrykas att sådana omställningar harvarit avgörande för vår välståndsutveckling och är nödvändigaför vår fortsatta ekonomiska livskraft. Vi kan och bör lindra de negativasociala verkningarna av anpassningen, men dess förlopp bör vi befordra och intesöka hindra. Det tjänar vi i längden mest på. Som den s. k.stabiliseringsutredningen så väl uttryckte det i början av det framgångsrika1960-talet: "Den största vinsten av det ekonomiska samarbetet kommer atttillfalla det land, som är i stånd att genomföra de snabbaste produktionsomläggningarna,och inte det land som vid förhandlingarna lyckats bibehålla den mest omfattandeprotektionismen." Då ansågs detta vara en självklarhet. har det på ettför välståndet farligt sätt kommit att ifrågasättas i en strävan efter entrygghet som kan bli trygghetens största fördärv. Sverigehar, fru talman, i stor utsträckning uppnått frihandel med , EFTA och EG. Närmare två tredjedelar av vår utrikeshandelhar därigenom befriats från tullar och kvantitativa restriktioner. Vi är en delav den västeuropeiska marknaden. Detta får givetvis inte leda till någoninåtvändhet. Vi får inte ge avkall på vår strävan att åstadkomma en världsvidfrigörelse av handeln. Men detta västeuropeiska frihandelsområde får ökadbetydelse för oss när trycket på den fria handeln ökar i världen. utgör marknaden för av varje nordiskt landstotala export. För bearbetade varor är andelen ännu högre. Enbart ökningen avSveriges export till övriga nordiska länder förra aret motsvarade halva vårtotala export till . Det är fakta som belyser den nordiska marknadensbetydelse för vårt eget land. I liksom i övriga nordiska länderbetraktas den nordiska marknaden på många håll som en hemmamarknad. Detta ärett synsätt som vi vill befordra. Ett ökat ekonomiskt samarbete främjar vårgemensamma strävan att åstadkomma en rationell arbetsfördelning inom Norden.För den enskilde konsumenten innebär detta en omedelbar fördel somframväxten av en nordisk hemmamarknad ökar vår internationella konkurrenskraft.För små och medelstora företag innebär en satsning över de nordiska gränserna iallmänhet också att företagen därmed tillägnar sig ett exportkunnande som kanstimulera till utomnordiska satsningar. Därför fäster regeringen stor vikt vid det nordiskasamarbetet ocksä på det handelspolitiska området. Vi vill främja dettasamarbete. Vi vill genom aktiva åtgärder uppmuntra svenska företag, både storaoch små, att ta till vara de möjligheter som detta samarbete skapar. Vi villockså genom samverkan med de andra nordiska länderna verka för ökadharmonisering i sådan lagstiftning som påverkar handeln för att därigenom underlättasamarbete och samhandel. Också de nordiska samarbetsorganen kan här spela enpådrivande roll. Det ligger nära till hands att använda som basockså för gemensamma exportansträngningar till utomnordiska marknader. Iinternationella sammanhang är även stora nordiska industrier smä och kandärför tjäna på samverkan. Att uppmuntra till exportsamarbete mellanindustrierna skulle dessutom leda till ett närmare industriellt samarbete överhuvud och vara till fördel för alla de nordiska länderna. En nordisk utredningtillsattes för att undersöka behovet av och intresset för nordisktsamarbete i fråga om projektexport till utvecklingsländer ochstatshandelsländer. Ett förslag kan väntas . Det är år sedan EFTA bildades. Högtidlighållandetav organisationens tillkomst kommer att ske här i , därEFTA-konventionen undertecknades. Vi kan se tillbaka på de 20 åren med tillfredsställelse.De resultat som har nåtts i EFTA är med alla internationella mått mätt mycketgoda. Alla tullar och kvantitativa begränsningar för industrivaror haravvecklats mellan medlemsländerna, och viktiga framsteg i riktning mot enfrigörelse av handeln har gjorts också på andra områden. EFTA har dessutomutgjort ett naturligt led i vår strävan mot ett bredare europeiskt samarbete. Utrikes- och handelspolitisk debatt Utrikes- och handelspolitisk debatt Även när vi blickar framåt - och det skall vi göra - harEFTA en viktig roll att spela. Av särskild betydelse är att organisationen stårsom garant för fortsatt frihandel mellan medlemsländerna. Men vi bör hellerinte glömma att EFTA-länderna som grupp också är något av en handelspolitiskstormakt. Tillsammans är de EG:s mest betydande handelspartner, större än ,och tillsammans. Detta bör underlätta för oss att föra utde principer som organisationen står för i ett vidare internationellt sammanhang. Det fanns då EFTA-samarbetet präglades av en inreosäkerhet. De enskilda EFTA-ländernas förhandlingar med EG gjorde att man,särskilt , kunde sätta frågetecken för organisationensframtid. Men den osäkerheten är nu helt övervunnen. EFTA är ånyo ettsjälvklart inslag i den europeiska integrationsbilden. konfronteras EFTA närmast med vad som kan betecknas somen yttre osäkerhet. Vi måste realistiskt räkna med ett växandeprotektionistiskt tryck i världen. EFTA-länderna utgör i det hänseendetsäkertinget undantag. Men just i ett sådant läge kan den inre sammanhållningenvara en styrka. Den ger kraft att motstå krav på begränsningar i denEFTA-interna handeln. Men den tjänar också som en naturlig utgångspunkt i vårsträvan att slä vakt om frihandelstanken i en orolig handelspolitisk omvärld. innebär värt avtal med EG en väsentligstyrkefaktor. Avtalet har dessutom öppnat en väg för samarbete med EG också påandra områden än handelns. skall de sista tullarna för industrivarormellan och EG vara avvecklade. Särreglerna för vissa stålprodukterförsvann i är. återstår endast den s. k. särskilda ordningenpå pappersområdet, och denna skall enligt planerna vara avvecklad senast år1984. På denna tullfria marknad har vår handel med EG utvecklatsväl. Redan nu svarar EG för omkring hälften av vår sammanlagda utrikeshandel.Gemenskapens utvidgning med tre nya medlemmar kan väntas medföra att dennaandel stiger till eller mer. Den växande betydelsen av vår handel med EG gör detangeläget att i tullavvecklingens efterföljd göra sig kvitt också de s. k.icke-tariffära handelshindren. har i likhet med övriga EFTA-länderuttryckt särskilt intresse för ett samarbete med EG avseende dessa så att sägatekniska handelshinder. Svenska företag är angelägna om att fåinformation om EG:s harmoniseringsåtgärder på detta område och helst också fåtillfälle att framföra synpunkter på planerade sådana. EG har å sin sida underdet år som gått begärt diskussioner med om svensk lagstiftning på dettaområde. Därvid har EG förhoppningsvis kunnat konstatera nyttan av ettömsesidigt informellt informations- och åsiktsutbyte i frågor som röricke-tariffära handelshinder. Över huvud taget är det av vikt att inte ställsvid sidan av utvecklingen när väsentliga handels- och näringspolitiska åtgärdervidtas i EG. Svensk industri utgör en del av den västeuropeiskaindustristrukturen. Därför är det ett starkt svenskt önskemål att våraintressen beaktas i de prognoser och planer för industrin som EG gör upp. Frånden synpunkten har särskilda skriftväxling med EG på stålområdet varitvärdefull. Detsamma gäller det informella åsiktsutbyte inom papperssektorn somhösten 1979 hölls mellan och EG-kommissio-nen. Även utanför det rent handels- och industripolitiskaområdet har samarbetet med EG fortsatt och utvidgats . Expertmötenhålls regelbundet om miljövård, transportfrågor, biståndsfrågor och ekonomiskpolitik. Institutionaliserat samarbete har etablerats på forsknings- ochutvecklingsområdet. väntas överenskommelse näs om en sammankopplingav det svenska datanät för teknisk-vetenskaplig information ochdokumentation med motsvarande nät i EG, det s. k. Euronet. Vi hoppas också fåtill stånd ekonomiska och monetära samtal mellan EFTA-länderna och EG under detnärmaste året. Så fördjupas och breddas vårt samarbete med EG på en radområden. Det rör sig inte om någon spektakulär utveckling av våra förbindelser.Den institutionella ramen för vårt samarbete med EG är given. I stället är detfråga om att inom denna ram finna praktiska former för samarbete i sådanafrågor där och EG har ett ömsesidigt intresse av en fördjupad dialog. I det arbetet är de personliga kontakterna på olika nivåermed företrädare för EG:s medlemsländer och med kommissionen i av storvikt. Regeringen strävar därför medvetet efter att utveckla dessa förbindelsergenom ett intensifierat besöksutbyte och en aktiv medverkan i olika europeiskaorgan. I tider av förhållandevis små ekonomiska bekymmer är det kanske intealltid så lätt att redovisa praktiska resultat av dessa kontakter. Men närekonomierna försvagas och ett protektionistiskt tryck förstärks kan följdernaav bristfälliga kontakter och förbindelser visa sig allvarliga. Det är uppenbart att vi i , om vi skall uppnå enbättre balans i vår utrikeshandel, måste både bearbeta våra traditionellamarknader och fortsätta den satsning som inletts för att finna nya marknaderför vår export. Särskilt intressanta i detta sammanhang är oljeländerna och des. k. NIC-länderna (Newly Industrializing Countries). Oljeländerna har genom oljeprisutvecklingen uppnått enormabytesbalansöverskott - som beräknas uppgå till över 400 miljarder kronor- och kommer med all sannolikhet att vara det viktigaste tillväxtområdet ävende närmaste åren för i-ländernas export. I flera av oljeländerna önskar man sommotprestation till oljeexporten se en överföring av teknisk kunskap i sambandmed exporten från i-länderna. Man är medveten om att oljan utgör en begränsadtillgång och att det gäller att man har till förfogande bygga uppden egna industrin. Vi bör från svensk officiell sida inom ramen för t, ex.samarbetsavtal vara beredda att underlätta för svenska företag att bidra sådan kunskaps- och teknologiöverföring. NIC-länderna har genom en exportledd industriellutvecklingsstrategi, som i flertalet fall inleddes , uppnått enanmärkningsvärt hög tillväxttakt. NIC-länderna har kanske mestuppmärksammats därför Utrikes- och handelspolitisk debatt att de på vissa sektorer utgör nya konkurrenter försvenska företag både på vår hemmamarknad och på våra exportmarknader. Även om maningalunda skall blunda för den utmaning dessa nya konkurrenter utgör för ossoch andra etablerade i-länder bör det emellertid understrykas att NIC-ländernaockså utgör nya kunder och i själva verket är snabbt växande marknader försvensk export-om man bara förmår göra en omställning till de varor somefterfrågas pä dessa marknader. Vår export till de asiatiska NIC-länderna harfaktiskt ökat från 275 milj. kr. 1975 till 940 milj. kr. Sistnämnda årvar överskottet i handel med samtliga NlC-länder 590 milj. kr. Ursysselsättningssynpunkt har vi alltså, fru talman, inte förlorat utan vunnit pårelationerna med den här ländergruppen. Med ökande kunskap och erfarenheter av att arbeta påavlägsna exportmarknader har svensk industris intresse även för andrau-landsmark-nader ökat. I flera länder med vilka har biståndssamarbetehar regeringarna också önskat komplettera biståndsrelationerna med ett utökatekonomiskt och kommersiellt samarbete. har man framfört krav påsärskilda åtgärder frän svensk sida för att underlätta sådant samarbete. Genom institutioner soin Swedec - för hjälp medutbildningsfrågor - och , genom den s. k. utbildningsberedningen ochgenom av näringslivet bildade samverkansinstitutioner som Swecare, på sjukvårdssidan,har vi till en del sökt tillgodose dessa önskemål. Ett av de mest effektiva medlen i den hårdnandekonkurrensen om u-landsmarknaderna är exportkrediter på mycket förmånligavillkor. Alla våra viktigaste konkurrentländer erbjuder nu sådanakrediter, oftast uppblandade med biståndsmedel. har sådana s.k. blandade krediter ökat i omfattning. Det vore orealistiskt att tro attsvensk exportindustri i detta läge skulle kunna hävda sig pä u-landsmarknadernaenbart med hjälp av pris och kvalitet. Det är inte heller ur u-ländernassynvinkel rimligt att de kan välja mellan konkurrenskraftiga finansieringsanbudbara från vissa i-länder. En utredning om förutsättningarna för införande av s.k. blandade krediter pågår. Utöver det tidigare angivna konkurrensskälet harett skäl ocksä varit att många har framfört önskemål om krediter påmjuka villkor, ibland som ett komplement till biståndet eller för att biståndinte finns tillgängligt. Om ett sådant system kommer till stånd och leder tillökade kapitalflöden från till skulle det kunna ses som ettexempel på de nya former för ökade resursöverföringar som diskuterasinternationellt. Det skulle då också bidra till att öka vår export till dessaländer. Ansträngningarna från regeringens sida att främja svenskexport inriktas dock inte bara på oljeländer och utan även pätraditionella marknader i de västliga industriländerna och istatshandelsländerna. Genom exportråd, handelssekreterarorganisationenoch utrikesförvaltningen lämnas statligt stöd till exportservice och olikaexportfrämjande projekt. I budgetpropositionen lämnas förslag om enförstärkning av resurserna för exportfrämjande åtgärder. ändamål i en i övrigt mycket restriktiv budgetprövning.Stöd till exportfrämjande åtgärder lämnas även genom statens industriverk ochde regionala utvecklingsfonderna. Det är angeläget att de olika instansernagenom samordnade insatser arbetar gemensamt för att inom ramen för de resursersom står till buds på bästa sätt främja den svenska exporten. Som en följd av beslut har ettsärskilt statligt stöd inrättats för att främja export av systemleveranser tillstora industri- och anläggningsprojekt. Stödet administreras av en särskildnämnd inom exportråd. har en betydande exportpotential i såväl de störresom de mindre och medelstora företagen. Särskilt stöd lämnas ävenfortsättningsvis för att stimulera de mindre och medelstora företagen att ökasin export. Turismen har under senare är fått en ökande betydelse förSveriges ekonomi och sysselsättning. Turistnäringen sysselsätter ett mycketstort antal personer. Likväl har vi ett omfattande underskott ibetalningsbalansen för turismen genom att svenskars turistutgifter i utlandetvida överstiger utländska turisters utgifter i . Turistindustrins egnaåtgärder och turistråds insatser för att stimulera turism inom landet,svenskars såväl som utlänningars, har lett till en ökning av resandet iSverige. I budgetpropositionen föreslås därför ytterligare medel ställas tillturistrådets förfogande för olika åtgärder som främjar turismen. Det har ibland gjorts gällande att de svenskaexportfrämjande insatserna är mindre än andra länders. De svenska insatsernahar emellertid byggts ut kraftigt . Vid sådana jämförelser-somf. ö. alltid är svåra att göra - bör man inte bara se till vissa exportfrämjandeprogram som kan vara mindre ambitiösa än andra länders utan till helheten, därvåra insatser väl mäter sig med andras. skall dock ånyo understrykas att avgörande förom vi skall klara den utmaning som de kraftiga underskotten i handeln medomvärlden utgör och de faktorer som skapat dessa aldrig kan vara de offentligaexportfrämjande åtgärderna. Dessa kan aldrig bli mer än ett komplement.Avgörande blir i stället om vi lyckas undvika stora kostnadsstegringar och slåvakt om vår konkurrenskraft samt driva fram en produktutveckling som ger ettförsteg på världsmarknaderna. välstånd grundar sig på att vi hittillslyckats med detta. Att även fortsättningsvis lyckas förutsätter att vi i tidinser nödvändigheten av de krav och påfrestningar som vitalitet i ekonominfordrar. Att ej se detta skulle snabbt leda till de mycket störrepåfrestningar som ekonomisk stagnation är förenad med. Utrikes- och handelspolitisk debatt Förste vice talmannen tillkännagav att anslag utfärdats omsammanträdets fortsättande ..30. MATSHELLSTRÖM (s): I det spända klimat som råder mellansupermakterna kretsar diskussionen alltmer kring risken för framtida konfliktertill följd av brist på energi och råvaror. CIA:s prognoser sedanom att Utrikes- och handelspolitisk debatt Sovjetunionenblir nettoimportör av olja har lett många tillslutsatsen att en större konfrontation i mellan supermakterna kringoljan blir mer eller mindre oundviklig. Men det går knappast att hävda attsupermakterna handlar rationellt, om en konflikt om oljan verkligen hotarnågon gång in . Man kan anknyta till den västtyska ståndpunkt somnyligen citerats i internationell press: Ju hårdare gör sinteknologibojkott av , desto svårare får ju att utveckla de storainhemska oljeresurser som finns i och som kunde minska trycket påMellersta Östern-oljan. En hård amerikansk teknologibojkott skulle snarastpåskynda en internationell konflikt kring oljan. I denna debatt om resurskonflikterna harsupermaktsperspektivet fått överskugga de andra utvecklingstendenser ochrisker som bara stod i centrum för diskussionen. Jag troratt det är viktigt att påminna om att mycket av de analyser av resurskonfliktersom gjorts har pekat fram emot konflikter också inom denvästUgu världen i kampen om de allt knappare naturresurserna. lätman t. ex. inom göra en studie om den nya internationellaarbetsfördelningen, där man starkt betonade de inbördes motsättningarna mellanUSA, och EG. Man drog slutsatsen att allt talar för en starkt ökandekonkurrens mellan dessa världshandelns tre stora , i fråga omsåväl råvarukällor som exportmarknader i den tredje världen. har ju också vissa konflikter vuxit frammellan , och , bl. a. till följd av skiljaktigahandelsintressen, särskilt i den tredje världen. Mellan och EG har dessutomvalutapolitiska konflikter uppkommit mot bakgrund av den olikartade ekonomiskautvecklingen i de stora västländerna. Ett annat område där motsättningar och missförstånd lättskapats inom västalliansen är avspänningspolitiken i . Grunddragen i denvästtyska östpolitiken har inte alltid mötts med förståelse i -som denna politik är en helt avgörande utgångspunkt för de tyskasträvandena. Ökade spänningar inom västblocket har ju också motsvaratsav konflikter inom och mellan de östeuropeiska staterna. har sett medoro på självständighetssträvanden i olika östeuropeiska länder osv. Supermakterna har sålunda fått allt svårare att orienterasig också inom sina egna block. Därtill kommer den ekonomiska expansion och depolitiska självständighetssträvanden som lett till att en rad länder i dentredje världen ingalunda uppträder så att supermaktsintressena gynnas.Samarbetet i 77-gruppen och den alliansfria rörelsen har medverkat härtill.Sovjet har råkat ut för svåra bakslag i en rad länder; torde vara det viktigastefallet. Den amerikanska tanken att bygga på indirekt inflytande genom att byggaupp militärt och ekonomiskt starka, regionala makter i olika delar av världenhar skakats om av utvecklingen i men också i andra länder. harIrankrisen ställt i fokus de inte alltid likartade intressena hos ochVästeuropas länder när det gäller oljepolitiken i . - Bägge supermakterna torde ha uppfattat utvecklingenunder som en serie av förluster. Utvecklingen och vintermånaderna i århar på ett dramatiskt sätt, i varje fall på kort sikt, kastat om mycket avdenna utveckling som jag här har försökt beskriva. Genom beslutet attinstallera medeldis-tanskärnvapen i en lång rad västeuropeiska länder underUSA:s kommando kan komma att förstärka sitt inflytande över deallierade i . militära invasion i det alliansfriagränslandet ses självfallet med stor oro i en rad östeuropeiskaländer. grepp om dessa länder stärks också av den växande interna,ekonomiska kris som råder på många håll i . Utan att hemfalla åt någon konspirationsteori när detgäller motiven för supermakternas handlande - motiv somsäkert är komplexa - kan man tydligt se att effekten av supermaktsagerandet ivart fall har blivit att för sin del och för sin del hållerpå att återta mycket av det politiska och militära inflytande i sina resp.block som man troligen sett äventyrat på . Denna utveckling gynnassärskilt av ett klimat av begynnande kallt krig - om ett sådant uppstår.Effekten blir att supermakterna så att säga återställer ordningen för att få"rättning i leden". Huruvida denna utveckling kommer att bli bestående är detnaturligtvis för tidigt att uttala sig om. De underliggande, potentiella,ekonomiska konfliktanledningarna inom västalliansen finns kvar och förstärkssnarast av att ingenting görs för att genom sparande och en vettigenergipolitik förebygga eller mildra en framtida energikris. För dekontinentala europeiska staterna som och kvarståroförändrat de viktiga målen om samarbete i och målen om en framtida avspänningi och ekonomiskt samarbete mellan och . För dettyska folket har östpolitiken varit en obestridlig , som också värderashögt individuellt av många människor, vilka har möjligheter till kontaktmed släktingar och anförvanter på andra sidan gränsen i på ett sättsom var helt omöjligt. Detta torde vara en process, som inte tvärt kanavbrytas utan mycket stora påfrestningar. Det är viktigt att vi i det neutrala inteslentrianmässigt dras med i den kalla-krigs-stämning, där världen nu åter synesdelas in i en enkel tvåblocksmotsättning. Det är också helt nödvändigt att viinte låter oss förblindas härav, så att vi sätter dialogen mellan nord och sydpå undantag när avspänningen hotas. skapade i själva verket enöstsyd-konflikt genom att invadera en stat i den tredje världen som tillhörden alliansfria rörelsen. Genom det snabba amerikanska uppspelet av allatänkbara motreaktioner - allt ifrån teknologibojkott, vetebojkott,olympi-addemonsstration, framflyttning av amerikanska baser i Indiska oceanenetc. - kom USAi själva verket att omvandla öst-syd-konflikt med den tredje världen till en klassisk öst-väst-konflikt. Den utrikesdeklaration är i detta ljusett svagt aktstycke, så till vida att man visar ett mycket förstrött intresse för den 12 riiars 1980 Utrikes- och handelspolitisk debatt Utrikes- och handelspolitisk debatt relationernamellan industriländerna i norr och den tredje världen, trots att detta är detår då en helt ny avstamp skall göras i nord-syd-dialogen genom en stor s. k.global runda vid specialsession om den nya ekonomiskavärldsordningen osv. Inte ens i handelsdeklarationen - och alltså inte iutrikesdeklarationen - kommenteras detta. Det är anmärkningsvärt att densvenska regeringen i utrikesdeklarationen och handelsdeklarationen väljer attstå så pass passiv inför frågor, där traditionellt spelat en viktigroll genom att både vara en neutral stat och ett rikt, teknologiskt starktutvecklat industriland. Därigenom har vi ju kunnatfungera som en konstruktiv brobryggare mellan industrivärlden i norr och denfattiga världen i söder. Vilken plats skall ha i den nya ekonomiskavärldsordning som successivt utvecklas? har identifieratett antal områden som är strategiska för aktioner på ett globalt plan. Kvarstår att diskutera bilaterala uppgifter. Vilken typ av samarbetsavtalbör vi aktivt utveckla med länder i den tredje världen, som söker teknologifrån oss och strävar till en egen industrialisering och arbetar föratt få bort fattigdomen i sina länder? Socialdemokratin har lagtfram förslag i dessa frågor i . Våra krav har mötts mest medpassivitet och även räddhåga från den borgerliga sidan.