prot · G30947 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:47 Förhandlingarna leddestill en början av andre vice talmannen. § 1 Justerades protokolletför §2 Föredrogs och bifölls Interpellalionsframställningarna 1979/80:99 och 100 §3 Åtgärder för att stabilisera ekonomin, m. m. Föredrogs finansutskottets betänkande 1979/80:10med anledning av motion om åtgärder för att stabilisera ekonomin, m. m. Med stöd av 3 kap. 15 § riksdagsordningen väcktesvid början motionen 1979/80:4 av m. fl. (s), varihemställts atl skulle 1. godkänna de allmänna riktlinjerför den ekonomiska politiken som förordals i motionen, 2. hos regeringen anhålla om ettskyndsamt förslag till skatteomläggning med en utformning som ihuvudsak överensstämde med vad som i molionen anförts och med det uttaladesyftet att underlätta den nu föreslående avtalsrörelsen, 3. hos regeringen anhålla omskyndsamt förslag till åtgärder för atl stimulera industriinvesteringarna ihuvudsaklig överensstämmelse med vad som anförts i motionen, 4. hos regeringen anhålla omskyndsamt förslag till åtgärder för att stimulera bostadsbyggandet ihuvudsaklig överensstämmelse med vad som anförts i motionen, 5. hos regeringen begäraskyndsamma förslag lill åtgärder på arbetsmarknadsområdet i huvudsakligöverensstämmelse med vad som anförts i motionen. Åtgärderför att stabilisera ekonomin, m. m. Finansutskottethade sedermera beslutat att lill skatieutskotiei överiämna motionen i vad avsägyrkandet 2 och yrkandet 3 i viss del. Utskottet hemställde atl skulle avslåmolionen 1979/80:4 yrkandena 1, 3 säviu nu var i fråga, 4 och 5. Reservation hade avgivits av , , , , , och Åtgärderför att stabilisera ekonomin, m. m. (samtligas) som ansett alt utskottet bort hemställa attriksdagen med bifall till motionen 1979/80:4 yrkandena 1, 3 såvitt nu var ifråga, 4 och 5 som sin mening gav regeringen till känna vad reservanternaanfört. Till betänkandet hade fogals ett särskilt yttrandeav , , , , ,och (samtliga s). Vid riksmötetsbörjan väckte vi socialdemokrater en bred motion om denekonomiska politiken. Vi stödde oss på riksdagsordningens bestämmelse om attsärskild händelse som inträffat kan motivera en moiion. Denna händelse var denkraftiga försämring av vårl lands ekonomiska läge som skett sedan riksdagensenast tog ställning till den ekonomiska politiken. Vår motion syftade tillklara riktlinjer. För alt detta syfte skulle nås våren snabb behandling avmotionen nödvändig - del var ju åtgärder som skulle sättas in. Ivårt tycke var detta en mycket viktig motion, först och främst naturiigtvis pägmnd av det sakligt sett mycket dåliga läget i vår ekonomi. Den var dessutomett uttryck fördel största oppositionspartiets vilja all i elt besväriigt lägevara med och la ansvar för landels ekonomi. Vid nämnda lid uttalades från deborgerliga partierna många vackra ord om nödvändigheten av samförstånd ochbreda lösningar i ett bekymmersamt läge. Dessa borgerliga partier hadetillsammans gåtl klart tillbaka i valet och hade också knappast möjligamajoritet i . Det borde mana till försiktighet och till en vilja attbrygga över motsättningarna. underlät den borgeriiga majoriteten atl över huvud lagetbehandla del socialdemokratiska förslaget. Man har berättat för mig att när dettill slut togs upp i finansutskottet ägnades åt behandlingen avdenna myckel omfatlande moiion. Närmolionen nu diskuteras i kammaren kan man av talarlistan se att den inte väckernågot större intresse för dialog frän den borgerliga sidan. Det är några fåborgeriiga talare anmälda. Och det är naturiigtvis ingen från regeringenanmäld. Regeringschefen lyser med sin frånvaro, men del kanske inte förvånarnågon. Ekonomiministern, den närmast ansvarige, är också borta. En av hanshejdukar har låtit meddela atl när det är fråga om att slaktasocialdemokratiska motioner anser icke ekonomiministern alt hans närvaro ärnödvändig, atl han skall bevärdiga deballen med sin närvaro. Det är baraIngemar Mundebo som sitter här som något slags evig panelhöna vidriksdagsdebatterna. Det är i och för sig hedervärt, och det skall han ha berömför. Nuvill jag inte påstå atl den socialdemokratiska molionen innehåller fullständigalösningar på alla våra problem. Jag vill inte ens påstå atl vi pä alla punkterhar rätt i våra förslag. Del är ytterligt svårbedömda ting det är fräga om. Menjag vill påstå att våra förslag är värda en seriös behandling. påstå au i enparlamentarisk demokrati kräver oppositionens förslag en viss respekt ibehandlingen. Och jag vill påstå atl den borgeriiga regeringen genom sitthandlande visat au den inte menar ett dyft med del vackra talet om samförstånd,alt dess syfte är att driva en lika förstelnfd blockpolilik som under den förratrepartiregeringens tid. I och för sig, herrtalman, behandlades skallefrågan på samma sätt. Närde borgeriiga partiledarna i den allmänpolitiska debatten talade som allravarmast om samförstånd förklarade jag atl "vi socialdemokrater, i ett lägedär landet står inför stora problem, självfallet är intresserade av bredalösningar lill gagn för de slora folkgrupper som vi representerar. Delväsentliga är då icke orden, det väsentliga är det sakliga innehållet i delösningar som diskuteras. Elt samförstånd för rättvisa och solidaritet kan vialllid vara med om, men icke ett samförstånd om ökade klyftor." Jagförklarade också att behandlingen av skalieförslagei skulle bli prövo-stenen påregeringens samförständsvilja. Jag förklarade atl vi socialdemokrater inte kanräkna med atl i denna kammare få våra förslag genomförda i alla delar. "Vifår vara beredda alt ge och ta. Men då flr regeringen förklara sig beredd icketill deialjjusleringar ulan till betydande och ganska genomgripandeförändringar i sitt skatteförslag." Del visade sig snart att de inte varberedda till några diskussioner med oss om skattepolitiken. Del visade sig attde inte var beredda alt i något avseende gå oss lill mötes, om man nu inteskall räkna med den lilla justeringen av skalorna. hör jag atl de borgeriigaär beredda atl utan egentlig diskussion driva igenom sina förslag. Dem skall vibehandla här i kammaren , så del skall jag inte gå in på. Jagvill med all skärpa, herr talman, understryka atl jag på intet sätt bestriderden borgeriiga majoritetens rätt att driva en blockpolitik av denna lyp. Och nihar möjlighet därtill så länge ni kan fä hit alla riksdagsmän till voteringaroch vi är någoriunda hyggliga i kviiiningarna. Dä kan vi hålla pä i hundratalsvoteringar med i princip en rösts majoritet. Däremot ter det sig som elt ganskakväljande hyckleri när ni i nästa andetag söker uttrycka en vilja att gäoppositionen lill mötes och eftersträva ett brett samförstånd. Jaghar svårt att tro att det skall vara klokt atl handla på det sättet. Det vorelättare att förslå om regeringen hade en bastant majoritet och dessutom segladepä framgångens vingar. Men,herr lalman, majoriteten är liten, och framgångarna har sannerligen uteblivit. Minakamrater kommer att i diskussionen mera ulföriigt ta upp den ekonomiskasituationen lill behandling. Låt mig säga följande. Valrörelseni höstas kom att handla mycket om ekonomi. Det var naturligt efter flera är medreallönesänkningar, rekordinflation och en rad allvariiga strukturkriser. Visocialdemokrater gick ut lill väljarna och talade om de många problem som vihade framför oss. Vi kunde varken lova stora skattesänkningar eller ställa utfagra löften om vårdnadsbidrag eller andra förmåner. Deborgeriiga partierna valde en annan linje. och taladeom att alla kurvor som 1976 pekade nedåt nu i stället pekade Åtgärderför att stabilisera ekonomin, m. m. Åtgärderför alt stabilisera ekonomin, m. m. att trepartiregeringens framgångsrika ekonomiska politik måstefullföljas. I den borgerliga pressen överträffade man varandra i beskrivningenav hur den borgeriiga politiken fört ul ur krisen. Moderaternalovade sänkta skatter. En räntehöjning saknade aktualitet. Det var inte lal omatl höja momsen. Våra påpekanden om underskotten i statsfinanserna ochutlandsaffärerna sades bottna i vidskepelse eller bristande omsorg omsysselsättningen. I stort sett var alla problem lösta. i hade dagen före valet en anslående bild av de treborgeriiga partiledarna under en ek med texten: Vår politik har fört landet utur krisen. Nutorde de vackra gröna bladen på den där eken ha vissnat, för sedan komvaldagen. Det dröjde inte merän efter valet förrän tonfallet blevett annat. framlade en utredning som i TV kallades för enchockrapport om ekonomin och som förutspådde hög infiaiion och ett rekordstorlunderskott i bytesbalansen. Närröstsammanräkningen var klar och del visade sig att vi hade fått en fortsattborgerlig majoritet, om än så liten, i denna kammare, då bylte de borgerligapartiledarna raskt skjorta. Då blev deras samfällda budskap att vi lever i enekonomisk kris. Det var inte längre fråga om att lova förbättringar, utan dåaviserade man i slället nedskärningar av olika slag. Numåsle medborgarna räkna med både dyrare mat och högre hyror, och också försämra sjukförsäkringen. I går rapporterades i TV alt man räknatut att en vanlig löntagarfamilj får en försämring pä, om jag minns rätt, 3 000kr. Och hade de förmodligen inte hört slingrasig om momsen, förom den höjs kan försämringen bli ännu större. Varförteg man då om allt detta i valrörelsen och undanhöll väljarna viktiginformation om vän ekonomiska läge? Svaret är på sitt säu mänskligt. Man villeinte gärna tillstå ett misslyckande i den ekonomiska politiken. Självfallet är vi beroende av den ekonomiska utvecklingen i världen.Den internationella handeln är betydelsefull för vårt land, och deninternationella lågkonjunkturen drabbar oss hårt - del är en självklarhet, ochdet måste vi alllid ta hänsyn lill. Och visst kommer de stora oljeprishöjningarnasom ett förödande streck i räkningen för alla regeringar i alla industriländer.Men det svåra läge som vi har i vårt land ärju också ell resultat av den ekonomiskapolitik som de borgerliga själva förde i regeringsställning. Del går inte attskildra de slora reallönesänkningarna, rekordinflationen och del jättelikabudgetunderskottet enbart såsom olyckor som drabbat oss utifrån. De är ocksåett resultat av den dåliga ekonomiska politik som de borgeriiga partierna fördeunder sina vid maklen och som lett till induslrivärldens störstabudgetunderskott, ett växande underskott i utrikeshandeln och något av ett rasi industriinvesteringarna. Visserligen har den borgeriiga regeringensföreträdare varit mästare i att skylla ifrån sig. Det har på något sätt varitderas bästa gren; de har skyllt på araberna, de har skyllt pä konjunkturen, dehar skyllt på socialdemokraterna, och de har talat om allting annat än om sig själva.Men det finns ändå gränser även för detta. ,herr lalman, sitter vi där vi sitter. Vi har alt möta 1980-lalel med sämreförutsättningar än vi haft på många, många decennier i vår ekonomi. 1973 och1974 kunde vi möta den första oljekrisen med överskott i vår utrikeshandel ochmyckel starka statsfinanser. Genom en ansvarsfull politik hade vi byggt upp ensituation som ledde lill att vi i motsats till praktiskt laget alla andra länderkunde rädda sysselsättningen och levnadsstandarden för breda grupper. Men denborgeriiga politiken har raserat statsfinanserna och försvagatindustriinvesteringarna i ett läge dä vi behöver kraftiga investeringar mer änegentligen . Ni har raserat reserverna. Detfinns inga reserver i statsfinanserna. Inte heller finns det några reserver iutrikeshandeln som fallet var 1973 och 1974. Det finns ingen uppbyggnad avindustriinvesteringarna som vi kan leva på. 1stället för atl rädda landels ekonomi har ni, i ett läge som redan i och försig var svårt, allvarligl skadat landets ekonomi. I stället för att ha byggtett fast värn mot oljekrisen och mot ett växande hot mot vår sysselsättning harni försämrat våra möjligheter att lösa 1980-talets problem. Ni bär ansvaret fördeua. Detär trist men nödvändigi att behöva konstatera atl den borgeriigaregeringen och den borgeriiga riksdagsmajoriteien i ett besvärligt läge förlandet återfallit i övermod och i elt stelbent blocktänkande. Ni har möjlighettill delta övermod och grundlagsenlig rätt till blockpolitiken. Men en dagkanske krukan spricker. Åtgärderför att stabilisera eko tio-min, //?. //?. Fär jag göra ett par kommentarer lill inlägg. Minerfarenhet hör visserligen inte till den längsta, men jag har ändå varit med iriksdagsarbetet och har ocksä läst ett och annat omvad som har hänt i svenskt politiskt liv . Jag har medverkat imånga riksdagsdebatter och talat för många viktiga partimotioner inför enobesatt statsrädsbänk och inför en ganska tunt besatt kammare. Del finns skälatl erinra om detta, dä vi nu har lyssnat på . Jag har varit med omflera höslriksdagar, dä det inte har lagts fram någon ekonomisk proposition,och Jag har varit med om skeden då vi har haft en besväriigare ekonomisksilualion än jusl , t. ex. . Jag har t. o.m. varit med om januarimånader då det inte har lagts fram någon fylligredovisning av svensk ekonomi och då några klara riktlinjer för den ekonomiskapolitiken inte har presenterats, trots atl detta borde ha skett. sig kanske 1974 då fick en ofullständig finansplan ,en finansplan som saknade försörjningsplan och nationalbudget. Vi menar altläget nu i väsentliga avseenden är detsamma som då. Det är svårt alt, mot bakgrundav den internationella situationen bl. a. på oljemarknaden, ge en fyllig ochhållbar redovisning av det ekonomiska läget, nu som då. Därför kom vi tillslutsatsen atl vi som underiag för förslagen om fortsatt reformering avinkomstskatten skulle redovisa några utgångspunkter för den ekonomiskapolitiken och sedan återkomma i sedvanlig ordning med en Ålgärder för att stabilisera ekonomin, m. m. finansplan - och då med enfullständig finansplan, som kan bygga på elt väsentligt säkrare underlag än detsom nu finns. Den finansplanen kommer vi all redovisa om ungefärligen en månad. OlofPalme menade att vi skulle vara ovilliga frän de tre regeringspartiernas sidaalt debattera viktiga ekonomiska frågor. Får jag påminna om alt vi denna höstsom vanligt har haft en omfattande allmänpolitisk debatt, som i hög gradhandlade om ekonomisk politik. Vi har med utgångspunkt i propositioner,interpellationer och frågor haft debatter om ekonomisk politik, bostadspolitik,arbetsmarknadspolitik,skatterochkapitalmarknad. Vi kommeratt under de närmaste ha debatter omenergiskatter och inkomstskatter. och andra har haft och kommer attfä rikliga tillfällen att debattera med olika statsråd och med representanterför olika riksdagsutskott. Nuhar denna partimotion, som förvisso innehåller mänga intressanta synpunkier,behandlats av fem riksdagsutskott. Den har granskats, och utskotten har avgettyttranden och betänkanden. De förslag som har lagts fram i molionen har f ö.också lidigare granskats i olika riksdagsutskott och debatterats i dennakammare, inte en utan fiera gånger. Jag tror all del är för åttonde gången somvi nu behandlar förslag om struktur- och utvecklingsfond. Så nog har detfunnits rikliga tillfällen alt penetrera argumenten för och emot! Ochså i sak: Del är rikligt alt förutsättningarna förden svenska ekonominsutveckling har kraftigt förändrats sedan senast behandlade denekonomiska politiken. Men det behöver inte, som finansutskottet också säger,föranleda någon genomgripande omprövning av den ekonomiska politikenshuvudsakliga inriktning. De tidigare riktlinjerna kan alltfort gälla, med deökade krav som utvecklingen i olika avseenden har ställt. De är också debidragande motiven till en del av de förslag som har lagts framhär i och som kammaren har behandlal eller kommer alt behandla - t.ex. när del gäller energibeskattning och inkomstbeskattning. färvi, som sagt, tillfälle alt granska en budgetproposition och en finansplan. Defyra områden som motionen handlar om -skatter, investeringar, arbete ochbostäder - har vi alltså haft och kommer all fä rikliga tillfällen alt behandla.Vi har också kunnal analysera svensk ekonomis styrka och svagheter. Jag lyckeratt finansutskottet på ett bra sätt pekar på bådadera. Del är ingalunda så attregeringen, vare sig eller tidigare gånger, i propositioner ellerfinansutskotismajoriieten i beiänkanden redovisat bara den ena sidan, utan manhar pekat på både styrka och svagheter i ekonomin. OlofPalme menar au vi har gett en sä ensidig bild av ekonomin och av ansvaret förproblemen - det är i stort setl araber och socialdemokrater som skulle varaorsak till problemen. Låt mig då-för etlhundratjugofemte gängen ellerdäromkring - säga atl en del av de problem som vi har i svensk ekonomi skaffadevi oss redan under 1960-talel. En del av dem fick vi . En del avdem har vi fortsatt atl skaffa oss , och en del av dem beror påden internationella utvecklingen. pluralis - ochorganisationer har ett gemensamt ansvar för mänga av de Nr 47 Del må varanaturligt all en regering på flera punkter har ett Fredagenden förstahandsansvar, efter1976 liksom . Det talas så myckel omsamförstånd. Vi har haft skeden då delta samförstånd har varilmer omfattande än vad det är . Jag Åtgärder for att beklagar starkt attdel inte flnns utrymme för all på ett mera konstruktivt och stabiliseraekono-öppet sätt resonera om de problem som vi har att hantera nu och under ,,,/,;_ ,j, , . Låt oss ändå inte idealisera i fråga omomfattningen av del samförstånd som fanns tidigare . Jag varmed pä ett hörn redan dä, ochjag vet att det haae sina givna begränsningar.Likväl skulle Jag gärna se all man över gränser kunde Jusl på elt mera öppetoch konstruktivt sätt resonera så som man har kunnal göra i tidigare skeden avsvensk politik. Vi är beredda atl göra det. Elt öppet och konstruktivtsamarbete måste bygga på en vilja atl lyssna, atl resonera, att ta och ge sakskäl.1 många debatter som Jag medverkat i harjag försökt ha den inriktningen. Vikommer, som Jag sade, alt få mänga tillfällen attresonera om den ekonomiska politiken. Då kan de resonemangen bygga på ett meragenomarbetat underlag, i form av en fullständig finansplan, än vad som varitmöjligt atl redovisa . () replik: När skulle förklara sig bekräftade han en gammal tes, atlmed förklaringar blir det bara värre. Vad visade var ju Just detatl när ett parti, som ändå omfattar över 43 96 av väljarkåren, lägger fram ettförslag som bygger på en samlad bedömning av synen på den ekonomiska politiken,så fär det av den ytteriigt lilla borgeriiga majoriteten icke någon seriösbehandling. Vidare visade atl man icke har varit beredd att pånågon punkt gå oss lill mötes. Det är den stora skillnaden när man Jämför med1970-talets första är, då vi inbjöd er till överiäggningar. varherr Mundebo en mycket konstruktiv och skicklig medlem av den dåvarandeoppositionen. Del var innan han hade snorkat upp sig i sin nuvarande position.Nu är han inte längre tillgänglig för resonemang. Erfarenheternafrån de senasle åren visar all vi icke pä någon punkt har mött gensvar fränregeringens sida när del gäller våra förslag. kan , när GöstaBohman icke är närvarande, säga atl om det finns svårigheter så är det intebara socialdemokraternas eller den internationella utvecklingens fel. Han kan ialla fall la ordet samförstånd i sin mun. Det är tveksamt om han skulle vågagöra del om var närvarande. Däremot kan han absolut inte handla iden riktningen så länge som i realiteten har makten i kanslihuset. Dehär få minuterna som Jag har till mitt förfogande vill Jag utnyttja lillnågonting annat. Det är fel att säga all det lidigare har varilbesväriigare än det är när del gäller vår ekonomi. Vi har haft bekymmertidigare också, särskilt 1971 och 1972 då vi fick känna av påfrestningar i Åtgärderför att stabilisera ekonomin, m. m. efterfrägehänseende,därför att det dröjde med en internationell konjunkturuppgång. Men detbemästrade vi . Vi hade svårigheter också 1974 när oljekrisenslog hårt. Det löste vi på elt sådant sätt alt della ledde lill atl den svenskefinansministern utnämndes lill väridsmästare i ekonomisk politik. Vi har aldriglidigare varil i ett läge dä industriinvesteringarna har rasat med , dä valutareserven på ell år har tappat , dåulrikesaffärerna går mol ett underskott på bortåt , dåframför allt statsfinanserna är totalt raserade, då vi enligt pressen går molett budgetunderskott pä en bra bit . Vi har icke hellerbefunnit oss i ett läge dä det skett en så dramatisk förändring i deinternationella bedömningarna av ekonomin som den som sketl tillhösten. Vi haraldrig befunnit oss i ett läge där nyhetsmedia kan tala om atllöntagarna fär räkna med en real standardsänkning pä . Ivilken tillvaro lever budgelministern egentligen inslängd på sitt rum när hansäger: Ja, det har varit mycket besvärligare förr? När har vi haft ettunderskott i utrikeshandeln på , ett budgetunderskott päöver ,en real standardsänkning på låt oss säga upp lill , elt sådant ras i industriinvesteringarna? Det har i alla fall ickehänt . Dåsäger budgelminislern: Ja, det där får vi resonera om. Vid olika tillfällenkommer regeringen alt lägga fram sina förslag. Att ni socialdemokrater har ensamlad bedömning kan inte på någol sätt föranleda oss alt ingripa eller altdelta i debatten eller alt framlägga några förslag. Mennu harju budgelministern ändå tagit sig hit, och då får jag väl lov alt ställanågra frågor till honom: Vad ämnar regeringen göra när del gällerindustriinvesteringarna? Bit för bit undergrävs ju vår produktionskapacitethär. Den lilla ökning man nu fär kan inte på något sätt kompensera raset underde . Vadgör ni åt underskottet i betalningsbalansen? Hur länge och hur mycket kan nilåna på de inlernalionella marknaderna? Vadgör ni åt underskoltel i budgeten? Under lid sombudgetminister har underskottet stigit från lill, som vinu förslär, en bra bit . Det har blivit västvärldensuslaste statsfinanser - det finns inte någon motsvarighet i hela västväriden.Men ändå säger : Det är inte sä besvärligt nu som del varitförut. I vilkas sfärer befinner sig ? Jag förstår att om man serså sangviniski pä verkligheten, kan man vara övermodig mot oppositionen. Såhänger del ihop. Del är rätl atl det finns mänga besväriiga problem i den svenskaekonomin. Det är också rätt alt det finns åtskilligt av styrka i den svenskaekonomin. Vi har, som jag sagt, redovisat båda dessa sidor Vi kan se på ett1979, som i flera avseenden är ell av 1970-talets bästa år i den svenskaekonomin. Vi kan också se på ett 1979 med pä elt par områden växande och besvärligaproblem. Jag har ingalunda sangviniski förringat de problemen. Jag har tvärtom gäng pägäng pekat på vilka allvarliga problem som de politiska partierna här har altmöta när det gäller underskotten i våra utrikes betalningar och underskotlen iden offentliga ekonomin. Detavgörande är emellertid om det finns anledning all på väsentliga punkterändra inriktningen i den ekonomiska politiken. Det har vi inte underlag för attgöra. På viktiga områden kan vi förändra de metoder och de medel som vi har atlarbela med. Det är därför som både regering och opposition har gåtl tillriksdagen med förslag på några väsentliga områden. Detmest betydelsefulla - del gäller skatterna - har vi haft debatter om och kommerall få debatter om under de närmaste tio . Här framläggs ettförslag som blir av betydelse när det gäller att reducera underskottet ibytesbalansen. vill inte medverka ens lill den insatsen och har inteheller framlagt några alternativa förslag som är av betydelse för att reduceraunderskottet i vår bytesbalans. Han säger tvärtom nej till ett konkrel förslag,som har att behandla . Det beklagar jag mycket. Industriinvesteringarnahar efter flera är av nedgång - en nedgång som började under regeringsperiod - vänt uppåt. Uppgången är alltför liten, men det ärdock en vändning. Vändningen beror bl. a. på alt lönsamheten har kunnatåtervända i stora delar av svenskt näringsliv och på att vi kunnal undvika atllägga en så hög beskattning på arbetskraften som bl. a. förordat altvi skulle göra. Statsbudgetenkommer vi alltså att möta om ungefäriigen en månad, och då har vi det underlagvi behöver för alt diskuiera den.