prot · G309103 · 1979-12-31 00:00:00 — Lokalhyresgästen har ett betydligt svagarebesittningsskydd, ett s. k. indirekt besittningsskydd än bostadshyresgästen.Detta innebär att lokalhyresgästen alltid kan tvingas flytta frän lokalen, omhan blir uppsagd, men att han har rätt till ersättning om uppsägningen varitobefogad. Sådan ersättning kan bl. a. utgå om fastighetsägaren begärt en hyrasom är oskälig. Men eftersom fri hyressättning gäller räcker det för fastighetsägarenatt han kan visa att det finns någon annan som erbjuder sig betala den begärdahyran för att han skall slippa att utge sådan ersättning. Dessa regler infördes i och med att hyresregleringen förlokaler avskaffades 1972. har frågan varit föremål för en intensivdiskussion. Frågan har behandlats i . Det har,som utskottet också skriver, bl. a. lett till att lagstiftningen ändrades förraåret i syfte att stärka det indirekta besittningsskyddet. Vi menar emellertid att den lagändringen är otillräcklig.Det svaga besittningsskyddet och den fria hyressättningen har lett tillbetydande Hyresfrågor m. m. 10 protokoll 1979/80:102-104 Nr 103 konsekvenser framför allt istorstädernas centrala delar. rr j I inriktning på närservice för deboende slås ut och ersätts med kontor och n r io«n affärslokaler, där hyresgästerna har större möjligheter att betala de oacceptabelt höga hyrorna. Pä så sätt utarmas centrala delar av storstäderna H f-nsn m P nödvändignärservice. kan fastighetsägarna tillgodoräkna sig I vår motion har vi belyst den här situationen med ettexempel. Låt mig nämna ett annat hämtat från tiden efter det att fjolåretslagändring trätt i kraft. En fastighetsägare uppsäger för hyresreglering fyrabutiker inriktade på närservice åt de boende i området. Samtliga dessa butikerär enpersonsfö-retag. Före uppsägningen uppgår hyran till . Fastighetsägaren begär en hyra på . per kvadratmeter.Ärendet hänskjuts till hyresnämnden, som lägger ett medlingsbud på . Detta bud accepteras av hyresgästerna men icke av fastighetsägaren.Därmed kan inte överenskommelse träffas, och hyresgästerna tvingas flytta ellerlägga ned sin verksamhet. Erfarenheterna visar att in träder verksamheter avmer spekulativ karaktär: porrbutiker, antikvitetshandlare, m. m. , som i det här fallet företräddelokalhyresgästerna i hyresnämnden, ser med oro på utvecklingen. Den innebär,säger man, en allvarlig utarmning av bostadsområdenas kvalitet och service. Ochdet är inte fråga om några enstaka fall. rördedet sig om ett 50-talliknande fall bara i . I utskottets betänkande hänvisas till attstadsförnyelseutredningen kommer att uppmärksamma problemen. Förutsättningenför en levande stadsmiljö är att det finns ett blandat urval avföreningsaktiviteter, social och kommersiell service, samt ett differentieratnäringsliv. Delar av den sociala och kommersiella servicen kan trots myckethöga hyror etablera sig i de olika stadsdelarna. Värre är det för föreningaroch mindre näringsidkare att fortsätta sin verksamhet på grund av de myckethöga hyreskostnaderna. Det är dessa verksamheter som måste skyddas avlagstiftningen. Utskottet menar att det inte finns tillräckligt underlagför att avgöra om fjolårets lagändringar fått avsedd effekt. Vi menar attlagändringarna visat sig vara otillräckliga. Jag skall inte ställa någotyrkande . Det skulle ha föga framgång mot ett enigt utskott. Om utskottetvill ha litet för att vinna erfarenheter av effekterna av fjolåretslagändringar, så må detta vara hänt. Men utvecklingen måste följas noga, och omsituationen inte förbättras måste en förstärkning av lokalhyresgästernasställning snabbt aktualiseras. OSKARLINDKVIST (s): Nr 103 lämnadeen föredömligt kort redogörelse för den utskottsmajoritetensståndpunkt. Jag fick av hennes inlägg intrycket att 13 piopc igö() majoritetenhade kommit till uppfattningen att en översyn inte var särskilt _ Hyresfrågor m. m. Vi har som bakgrund för värt krav ett uttalande i enproposition av bostadsministern. Hon hade uppmärksammat det härproblemet men sade att hon ville invänta mera erfarenheter i tillämpningen. Det är klart att vi är intresserade av vilkatidsperspektiv majoriteten i civilutskottet nu rör sig med. Vad är det för erfarenheter vi saknar för att taställning till kravet på en översyn av problemet? Alla som sysslar med de härfrågorna vet att lagstiftningen inte räcker till, att den har betydandebrister, att det försiggår spekulation i fastighetsbranschen, att folk medsvindlande affärer kan ge sig in på fastighetsmarknaden därför attlagstiftningen inte täpper till. Vi har sagt- Låt oss göra enöversyn av detta, och låt oss göra det , sä att vi inte förlorar tid! Viskall ju ha en lagstiftning som är i takt med tiden, och inte en lagstiftningsom släpar långt efter. Därför måste svara på frågan: Vad är detför tidsperspektiv ni har resonerat om? När är ni beredda att gä med på enöversyn? Vad är det för erfarenheter ni saknar för att nu gå med pä den avsocialdemokraterna begärda översynen? KERSTINEKMAN (fp): Som jag sade har lagen verkat i ett halvt år.Att ge tidsperspektiv och ange sådana normer som efterlysertycker jag är meningslöst. Det beror också på hur många fall som prövas och hurmycket erfarenheter man får under en tidsrymd. Jag tycker därför inte det finnsnågon anledning att ange några bestämda tidsramar. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 1 och 2 Kammaren biföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels mofion 1520 av m. fl., och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposifion: Den som vill att kammaren bifaller civilutskottetshemställan i betänkande 13 mom. 3röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit motion 1520 av m. fl. Nr 103 Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens Tnrsd'ip 1 n ledamöter ha röstat för ja-propositionen. 13-n- IQSO rösträkning verkställdes voteringmed omröstningsapparat. ning gav följande resultat; Ja - 279 Nej - 14 Utskottets hemställan bifölls. Propositioner gavs på bifall till l:o) utskottetshemställan, 2:o) reservationen av Per m. fl. samt 3:o) motion 1519 avLars m. fl. i motsvarande del, och förklarades den förstnämndapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Då begärdevotering upptogs för bestämmande av kontrapropositionen ånyo de båda återståendepropositionerna, av vilka den under 2:o) angivna förklarades ha flertaletsmening för sig. Sedan begärt votering beträffandekontrapropositionen upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren till kontraproposition i huvudvoteringen angående civilutskottets hemställan i betänkande 13 mom. 5antar reservationen av Per m. fl. röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nejhar kammaren till kontraproposition i nämnda votering antagit motion 1519 avLars m. fl. i motsvarande del. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåTore begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: I enlighet härmed blev följandevoteringsproposition uppläst och godkänd: Den som vill att kammaren bifaller civilutskottetshemställan i betänkande 13 mom. 5röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av Per m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåOskar begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 147 Nej - 146 Bostadsan visningslag, m. m. § 3 Bostadsanvisningslag, m. m. Föredrogs civilutskottetsbetänkande /80:12 med anledning av proposifionen 1979/80:72 ombostadsanvisningslag, m. m., jämte motioner. Regeringen hade i propositionen 1979/80:72() föreslagit att anta dels de av lagrådetgranskade förslagen till 1. bostadsanvisningslag, 2. lag om ändringi jordabalken, 3. lag om ändringi bostadsrättslagen (1971:479), 4. lag om ändringi lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder, 5. lag om ändringi lagen (1974:1082) om bostadsdomstol, dels förslaget till lag om ändringi lagen (1973:189) med särskilda hyresbestämmelser för vissa orter. Beträffandepropositionens huvudsakliga innehåll anfördes följande: "I proposifionen läggs fram förslag till en bostadsanvisningslag.Lagen är avsedd att vara ett medel för kommunerna att genom förmedling avlediga bostadslägenheter skapa ökade förutsättningar för en allsidigbefolkningssammansättning i kommunernas bostadsområden. Med stöd av bostadsanvisningslagen får en kommun rätt attbesluta att ett eller flera bostadsområden i kommunen skall varabostadsanvisningsområde och att alla eller en del av bostadslägenheterna inomområdet - med vissa undantag - skall upplåtas enligt bestämmelserna ibostadsanvisningslagen. Ett beslut om bostadsanvisningsområde medför skyldighetför husägarna i området att underrätta kommunen så snart någon lägenhet, somomfattas av beslutet, blir ledig. Om kommunen vill förmedla en ledig lägenhet,kan kommunen antingen föreslå att lägenheten skall upplåtas till en vissbostadssökande eller bestämma att upplåtelsen skall ske fill kommunen.Husägaren kan vägra upplåtelse till en bostadssökande men är skyldig attupplåta lägenheten till kommunen om den begär det. Sker upplåtelsen till kommunen,kan kommunen upplåta lägenheten i andra hand utan att något medgivande frånhusägaren behövs. Lagförslaget innehåller också regler om villkoren för deupplåtelser som sker med stöd av lagen och om ersättning i vissa fall förutebliven hyra m. m. Bostadsanvisningslag, m. m. Ipropositionen föreslås också ändringar i bl. 12 kap. jordabalken(hyreslagen) och i bostadsrättslagen (1971:479). De nya bestämmelsernaföreslås träda i kraft . Enligtlagen (1973:189) med särskilda hyresbestämmelser för vissa orter-den s. k.bristortlagen - är det förbjudet att utan tillstånd av hyresnämnden hyra utbostadslägenheter för väsentligen annat ändamål. I propositionen föreslås attlagen ändras så att lägenheter får tas i anspråk för utbyggnad avbarnomsorgen utan att tillstånd behöver inhämtas från hyresnämnden." Idetta sammanhang hade behandlats delsde under allmänna motionstiden vid 1978/väckta motionerna 1978/79:395 av PärGranstedt m. fl. (c), 1978/79:396av m. fl. (vpk), vari såvitt nu var i fråga föreslagits attriksdagen som sin mening gav regeringen till känna att förslag om obligatoriskkommunal bostadsförmedling borde föreläggas (yrkandet 20), 1978/79:788av m. fl. (s) såvitt nu var i fråga (yrkandena 4 och 5), dels de under allmänna motionstiden vid 1979/80 årsriksmöte väckta motionerna 1979/80:752 av MarianneKarisson (c), 1979/80:1832 av GunnarOskarson m. fl. (m, c), 1979/80:1833av m. fl. (s) såvitt nu var i fråga (yrkandet 11) och 1979/80:1839 av LarsWerner m. fl. (vpk), vari föreslagits 1. att i anledning av propositionen1979/80:72 om bostadsanvisningslag, m. m., beslutade att i den föreslagnalagen göra de förändringar som föreslagits i motionen, 2. att som sin mening gavregeringen till känna att förslag om obligatorisk bostadsförmedlingsnarast borde föreläggas . 1. beträffande begäran om lagförslag m. m. attriksdagen skulle avslå motionerna 1978/79:395 och 788 yrkandet 4, 2. beträffande alternativa förslag att riksdagenskulle avslå motionen 1979/80:752, 3. beträffande obligatorisk bostadsförmedling attriksdagen skulle avslå motionerna 1978/79:396 yrkandet 20 och 1839 yrkandet 2, 4. beträffande bostadsanvisningslagen att riksdagenmed avslag på motionerna 1979/80:1832 och 1839, yrkandet 1 i motsvarande del,skulle anta regeringens förslag, 5. beträffande ändring i jordabalken att med avslag på motionen1979/80:1839, yrkandet 1 i motsvarande del, skulle anta regering- Nr103 - '" förslag. 6. beträffande lagförslagen i övrigt att skulleanta regeringens 13 pgj. a. lag om ändring i bostadsrättslagen (1971:479), Bostadsanvisnings- b. lagom ändring i lagen (1973:188) om arrendenämnder ochhyresnämn- ; . c. lagom ändring i lagen (1974:1082) om bostadsdomstol, d. lagom ändring i lagen (1973:189) med särskildahyresbestämmelser för vissa orter, 7. beträffande bostadsförmedlingens roll att skulle avslå motionerna 1978/79:788 yrkandet 5 och 1979/80:1833 yrkandet 11. Den bostadsanvisningslag som föreslås icivilutskottets betänkande nr 12 är ett ingrepp i enskilda människors frihetoch förfoganderätt som inte är förenligt med hävdvunna rättsbegrepp. Frutalman, det är endast nödvändigheten att visa lojalitet mot den egna regeringensom avhåller mig från att yrka avslag på utskottets betänkande. I detta anförande instämde . (alla m). TORECLAESON (vpk): I anslutning till behandlingen av de mofionersom väckts med anledning av regeringens förslag till bostadsanvisningslag äräven några motioner som väcktes föremål för behandling iförevarande betänkande, bl. a. vpk-motionen 396 i den del som avser förslag omobligatorisk bostadsförmedling. Vpk har både i fjolårsmotionen och i motionen tillförslaget om bostadsanvisningslag ställt kravet om obligatorisk kommunalbostadsförmedling för alla nyproducerade och ledigblivna hyreslägenheter medskyldighet för fastighetsägare att ta emot anvisad hyresgäst samt en kommunalförmedling även av alla bostadsrätter och vid alla småhusförsäljningar. Vpk anser som bekant att bostadspolifiken skall präglas avoch utformas utifrån att bostaden är en social rättighet. Att alla människorskall ha tillgång fill en tillräckligt stor, modernt utrustad bostad i en bramiljö och till rimliga kostnader är också vägledande för vpk:s bostadspolitik,det torde vara väl känt, liksom att vi menar att en riktpunkt förhyreskostnaden måste vara att alla lönarbetare skall kunna hyra en sådan bostadutan bostadsbidrag. I kravet pä att bostaden skall vara en social rättighetligger också krav på en rättvis fördelning av bostäderna. Det förutsätter bl.a. en bostadsförmedling i samhällets regi. Bostadsförmedlingen skall varaobligatorisk i så måtto att alla lediga lägenheter skall lämnas dit och attfastighetsägarna skall vara skyldiga att ta emot den som bostadsförmedlingenanvisar. Bostadsanvisningslag, m. m. förmedlingär också nödvändig för att motverka att hyresrätten säljs på en svart marknad,liksom för att hindra spekulationshandeln med bostadslägenheter.' Samtidigtmåste dock hyresgästernas bytesrätt försvaras och förstärkas. Det förslag till bostadsanvisningslag som vinu har att ta ställning till innehåller vid första anblicken en rad vettigaåtgärder. Kommunen får rätt att bestämma om ett visst område skall användas förbostadsanvisning, vilket innebär att bostadsförmedlingen - om det finns någon -kan rekvirera lägenheten till bostadssökande. Fastighetsägarna måste anmälaalla lediga lägenheter till bostadsförmedlingen eller annat kommunalt organ.Ett skäl till att kommunen väljer ut ett visst område kan vara att man vill fåen allsidig sammansättning pä dem som bor där; exempelvis kan det då behövasfler barnfamiljer. Fastighetsägarna blir skyldiga att ta emot de hyresgästersom bostadsförmedlingen anvisar men kan säga nej till enskild hyresgäst, ochdå kan kommunen hyra lägenheten åt den som fått nej. Lagförslaget gäller sombekant också bostadsrätter första gången de skall säljas eller upplåtas. När det här förslaget presenterades på en presskonferens ijuni månad underströk bostadsminister att man frånregeringens sida definitivt sade nej till en obligatorisk bostadsförmedling,och motivet för detta var att den skulle bli alltför byråkratisk; svarthandelnskulle man ändå komma åt. Det sades att förslaget till bostadsanvisningslag varavsett att stärka hyresgästernas ställning på bostadsmarknaden, och det varnästan ingen mätta pä hur bra förslaget var. Frågan om kontrollen av lagens efterlevnad avfärdades istort sett med att de som bodde i resp. hus förhoppningsvis skulle rapporteratill bostadsförmedlingen, om ett byte var på gång. Det framgick redan tidigtatt man från regeringens sida inte tänkte föreslå bestämmelser som kunde tvingafastighetsägarna till ett riktigt samhällsansvar och att fastighetsägarna utanstörre risk kunde strunta i lagen. Förslaget erhöll i stort sett positiva ochokritiska omdömen från massmedia, och man lyckades framställa den kommandebostadsanvisningslagen så positivt att man ordentligt skrämde upp de privatafastighetsägarna. Inför det val vi hade utnyttjade det relativt ofarliga och lama förslaget i en väldigskrämselpropaganda. Man distribuerade en folder till hyresgästerna i privatägdahyreshus där man gjorde gällande att den kommunala anvisningsrätten medfördetvångsplacering av misskötsamma och störande hyresgäster i den fastighethyresgästen bodde i. Man ställde frågan om de berörda var beredda att offra sinboendemiljö och framhöll rätten att avvisa hyresgäster man inte ville ha som ensocial rättighet! Låt mig, herr talman, nu på en gång säga att även om detenligt min och vpk:s och även många andras mening är ett mycket dåligt förslagtill bostadsanvisningslag som föreligger, nu när det äntligen kommit ettsådant, så innebär det en liten förbättring i förhållande till vad som i dagråder. Det ger vissa möjligheter för kommuner med en progressiv kommunstyrelseatt åstadkomma en del förbättringar. Det har i den diskussionsom förekommit efter det att förslaget offentliggjordes sagts från bådeborgerligt och socialdemokratiskt håll att förslaget har vissa brister ochskönhetsfläckar. Om utskottsledamöterna i civilutskottet, eller några av dem,delar den uppfattningen vet jag inte - i varje fall har man inte gett uttryckför detta i form av några ändringsförslag. Tillåt mig, mot bakgrund av vad som sagts frånsocialdemokratiskt håll i olika bostadsdebatter, inte minst i den senastevalrörelsen, uttrycka min stora förvåning över att socialdemokraterna icivilutskottet utan någon reservation har svalt helalagförslaget. Det har i den mer interna diskussionen kring förslagetsagts att det krävdes mycken möda att få och kompani med påförslaget och att bostadsministern därför fick gä med på de olika försämringarsom har skett på andra områden som rör bostadspolitiken. Det må vara hur somhelst med det. Kvar står det faktum att socialdemokraterna godtagit ettuppenbarligen mycket dåligt förslag. Men jag har svårt att förstå vilkataktiska eller andra skäl som kan ha förestavat detta. För det kan väl intevara sä, att socialdemokraterna inte känner till det missnöje som finns motskilda delar av detta lagförslag och som har tagit sig olika uttryck frånhyresgästerna och bland olika politiskt och fackligt aktiva människor? Vpk har ganska utförligt i motion 1839 kritiserat olikabrister i förslaget till bostadsanvisningslag och ställt förslag om vilkaändringar som främst bör åstadkommas. Jag skall erinra om några av dem ochkommentera dem ungefär i den ordning de behandlas i utskottsbetänkandet. Värt förslag om att antingen lagen generellt bör gälla föralla kommuner, med möjlighet att göra undantag, eller att lagens system börbehållas men hyresgästorganisation ges initiativrätt pä ungefär samma sätt somdå beslutet skall fattas om tillämpning av bostadssaneringslagens 2 och 2 a §§avstyrks av utskottet, dä det enligt utskottet får ses som ett steg mot enobligatorisk bostadsförmedling. Utskottet har alldeles rätt. Vi ser förslagetsom ett steg pä vägen mot större rättvisa i boendet, och vi ser det faktisktsom ett bättre alternativ än regeringens förslag, där det handlar om politiskabedömningar från resp. kommunala majoriteter om vad som behövs förbostadsförsörjningen inom en kommun. Beträffande frågan om vilken instans som skallfatta beslut om bostadsanvisningsområde sägs från utskottet att någrainvändningar inte rests i motioner. Låt mig i all blygsamhet få invända att vifaktiskt har gjort det i vpk-motionen 1839 då vi säger: "Systemet med att en kommun (kommunstyrelse) skallkunna besluta om lagen skall tillämpas eller ej är enligt vår mening dåligt ochleder till olikheter mellan skilda kommuner. En del kommuner - främst då medborgerlig majoritet i kommunstyrelsen - kommer troligen inte att ha någotintresse av att tillämpa lagen. Även om det utifrån synpunkter som anförts iproposifionen, som motiv för en tillämpning, och från hyresgästsynpunkt skullevara befogat, måste man befara att en del kommuner inte kommer att använda sigav bostadsanvisningslagen. Bostadsanvisningslag, m. rn. Bostadsan visningslag, rn. Beslutanderätten om bostadsanvisningsområde bör därförligga hos något regionalt organ - lämpligen ." Utskottet har avvisat vpk-förslaget att kommunens beslutom att ett hus skall vara bostadsanvisningsområde skall gälla utan delgivningmot ny ägare av huset. Men utskottet förutsätter att erfarenheterna avlagförslaget följs upp för att på dessa skall kunna grundas eventuellafortsatta överväganden. Erfarenheterna från den privata hyresmarknaden harvisat att det finns starka motiv att redan nu anta vpk-förslaget i denna del. De s. k. ersättningsreglerna har vi också kritiserat, närdet gäller den utformning de har fått. och vi menaratt husägaren i vissasituationer inte skall kunna få ersättning. Ettbibehållande av 10 § med dess skadeståndsregler kan egentligen bara motiverasom man menar att den bostadslöse hyresgästen medvetet skulle förhala eninflyttning i anvisad bostad. Propositionsförslagets innehåll om påföljder i vissa fallär enligt vår mening alltför snällt möt fastighetsägarna, och vi har föreslagitskärpningar, som framgår av vår motion och av utskottsbetänkandet. Utskottet haremellertid även på denna punkt avvisat våra förslag, bl. a. förslaget om atthusägare, som trots allt döms till böter för att han inte följt lagen omanmälan om uthyrning av ledig lägenhet, skall vara skyldig att friställalägenhet som upplåtits i strid med förbudet. Utskottets motiv för att avstyrkavårt förslag om skyldighet att friställa sådan lägenhet är att en sådan ordningkan tyngst drabba en hyresgäst i god tro. Men nog borde det väl vara självklartatt sådan hyresgäst skall hållas skadeslös och att husägaren skall stå förkostnaderna. Jag har inte, herr talman, gått igenom och i detaljredovisat våra förslag till ändringar i fråga om bostadsanvisningslagen, delsdå jag utgår från att i varje fall utskottsledamöterna har läst motionen, delspå grund av att utskottet har redovisat och kommenterat de flesta förslagen -tyvärr dock inte alla. De anmärkningar vi riktat mot förslaget och de ändrings-eller tilläggsförslag vi framfört har det gemensamt, att de syftar till attstärka hyresgästernas ställning och föra förslaget i riktning mot enobligatorisk bostadsförmedling-tvärtemot regeringens och bostadsministernsuttryckliga uttalande att lagen inte får tas som ett medel för att införa enobligatorisk bostadsförmedling. Vi skiljer oss alltså våldsamt åt när detgäller sättet att betrakta hur förmedlingen av bostäder till bostadsbehövandemänniskor skall ske. Och jag är inte förvånad över det då det gäller denborgerliga regeringen. Men jag vill än en gång återkomma till att jag ärförvånad över att socialdemokraterna inte funnit skäl att på någon punkt resainvändningar eller reservera sig mot detta förslag. Av formella skäl kan mitt yrkande om bifalltill vpk-motionen 1839 i dess helhet inte tas upp till avgörande, och jag fårdärför med hänvisning till det särskilda yrkande som utdelats yrka: att med anledning av motion 1979/80:1839 yrkande1 och med avslag på motion 1979/80:1832 hos regeringen begär förslag tilländringar i bostadsanvisningslagen m. m. i enlighet med vad som anförs iförstnämnda motion. 1 övrigt yrkar jag bifall tillmotion 1978/79:396 punkt 20 och motion 18.39 punkt 2 angående obligatoriskkommunal bostadsförmedling. Under detta anförande övertogtalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Ett enigt civilutskott står bakom regeringensförslag till bostadsanvisningslag. Det som kunde ha varit en kontroversiellfråga har fått en sådan utformning att vi nu har ett förslag till en lag som äravsedd att vara ett hjälpmedel för kommunerna.