prot · G309116 · 1979-12-31 00:00:00 — F. n. företräds de fyra största riksdagspartierna iforskningsrådsnämnden av personer med akademisk utbildning inom olika områden.Dessa kan dä tillföra arbetet i nämnden också synpunkter från sina sakområden.Samtidigt är det självfallet så att representanter för forskarvärlden kan hysapolitiska uppfattningar, som kan färga deras ställningstaganden till aktuellasamhällsfrågor, där vetenskapliga argument begagnas i debatten. Specielltkänslig är då forskningsrådsnämndens uppgift på informationsområdet.Objektivitetskravet kan här aldrig ifrånträdas - och dit hör också kravet påen ärlig deklaration av var i kraftfältet informatören själv befinner sig. Det är mot bakgrunden av min egen upplevelse av hur svårtdet varit att fullgöra den maktpåliggande uppgiften som katalysator i bådariktningarna -från politiken till forskningsfältet och från detta tillbaka tillpolitiken - som jag har föreslagit en numerär förstärkning av denparlamentariska representationen i forskningsrådsnämnden. Det är också pågrundval av min erfarenhet av nyttan av en sådan bredare representation, somfinns inom jubileumsfonds styrelse, som jag har väckt min motion.Sedan motionen skrevs har ytterligare en omständighet tillkommit, nämligeninlemmandet av framtidsstudiesekretariatet som en av forskningsrådsnämndensnumera ganska många delegationer. Det var på eget initiativ somframtidsstudiesekretariatet bröts ut ur statsrådsberedningen och i realitetenlades under parlamentarisk kontroll, först genom en referensgrupp och senaregenom en parlamentarisk styrelse. förlorar åter sittinflytande över framtidsstudieverksamheten, och dess parlamentariska förankringser - genom de åtgärder som forskningsrådsnämnden avser att vidtaga - ut atthögst avsevärt försvagas. Jag måste för egen del beklaga att visatett så måttligt intresse av att vårda sig om en verksamhet, som - om det rättagreppet hade tagits - skulle kunnat bli ett verksamt instrument för riksdagensjälv att hålla närkontakt med framtidens problem, sådana de nu tornar upp sigframför oss. Det torde inte löna sig att ställa någotyrkande på denna punkt i utbildningsutskottets betänkande. Avstyrkandet är juinte heller absolut. Utskottet vill bida tiden och se hur det utvecklar sig.Kanske blir det tillfälle att komma tillbaka . Redan när vi nästa veckaskall diskutera arbetsformer kan det bli anledning att mera positivtdiskutera hur , i det läge som har uppstått, skall kunna finnaandra vägar att stärkasina resurser för den mera konkreta framtidsstudieverksamhet sorn Nr 116 (vpk): Veckan förepåskuppehållet diskuterade vi här i kammaren Anslag till forsk-ökade anslagtill fredsarbetet i . Den borgerliga regeringen betrak- j forskar-tade uppenbarligen inte fredsfrågan som så väsentlig att arbetet medfreden utbildning krävde större resurser i form av informationsinsatser,trots bedyranden då från utrikesutskottets ordförande om motsatsen. har vi att ta ställning till ökade anslag till denfredsforskning som bedrivs i , och . Inte heller här ärregeringen beredd att göra några satsningar. Regeringens fagra tal och anspråkpå att värna om fredsarbetet framstår som alltmer grundlösa. I vpk:s motion 897 betonar vi den tradition som Sverigehar när det gäller nedrustning och fredsarbete, en tradition som det är viktigtatt slå vakt om och värna om. Men för att denna tradition skall kunna vidmakthållasoch förstärkas krävs mer pengar till såväl grundforskning som tillämpadforskning inom området i fråga. De personella och ekonomiska tillgångar som stårtill buds för det här arbetet är mycket blygsamma, i synnerhet om man jämfördem med vad som satsas på militärforskningen, men också om man ser till vad somsatsas på övriga områden inom universiteten och högskolorna. har fredsforskningen i en docenttjänst och iGöteborg en forskarassistenttjänst. Institutionerna i och harvisserligen små kanslier om vartdera tio personer, men det är inte mycketjämfört med vad som finns inom andra sektorer. I finns bara endocenttjänst inom samhällsvetenskapliga fakulteten som är knuten till den häraktuella avdelningen. Intresset för fredsforskning från de studerandes sida ärdäremot mycket stort. Men det kan inte tillgodoses med de resurser som i . Fredsforskningen behöver både breddas ochfördjupas. Det är svårt med de knappa resurser som finns. Utskottet hänvisarmed anledning av vår motion till förra årets utskottsbetänkande, där det sadesatt det var angeläget att freds- och konfliktforskningen fick entillfredsställande basorganisation och att en långsiktig plan för utvecklingenav resurserna för denna forskning därför borde utarbetas. Vänsterpartietkommunisterna uppfattade det här som positivt men menade att utarbetandet av enplan inte fick lägga hinder i vägen för att redan nu förstärka resurserna förfredsforskningen. I budgetpropositionen nämns inte freds- ochkonfliktforskningen med en enda rad, tyvärr. Och det har när vi kollat upp det aktuella läget visat sig att inte heller , 1981, kommer några ökade resurser att ställas till fredsforskningens förfogande - om inte säger ifrån, vill säga. Det är inte ett av de högprioriterade områdena för UHÄ enligt vad det förefaller. Man kan då inte annat än gripas av misstanken att det .iigare positiva uttalandet bara var en förevändning för regeringen att slippa ifrån en 185 Nr 116 besvärlig fråga och ge den enmöjlighet att visa upp dubbla ansikten, Onsdaeen den Detsamma gäller f, ö. socialdemokraterna, q .,pj| msn 0'of brukar gärna ta tillbrösttoner, och inför arbetarkommunens representantskapi sade han att det finns ingen Anslagtill forsk- viktigare fråga än freden. Vi lever i dårskapens tid. Vi lever ning och forskar- "Ppenbariigen också i falskspelets tid. Eller kan manförsäkra utbildning kommunisterna att ökade resurser kommer att ställas till freds- och konfliktforskningensförfogande inför nästa budgetår? Jag vill ha ett klart besked på den punkten.Tycker man att det här är en av vär tids mest angelägna frågor, måste manrimligen ta konsekvenserna av det, också ekonomiskt. Så några ord om ytterligare en vpk-motion, som har sambandmed årets budget. Den gäller ett från vpk drivet krav, nämligen ornökad forskning om preventivmedel. De preventivmedel som finns har många brister, ochdessa brister drabbar i första hand kvinnorna. Det är hög tid att man tar denhär frågan på allvar. Vi har sent omsider lyckats få till stånd om inte annatså en debatt om mammografi, om smärtlindring vid förlossning, om andra förkvinnorna angelägna frågor. Än sa länge är resultatet i prakfiken magert, mennär det gäller preventivmedelsforskning är det inte ens magert - där är dettotalt stopp. Ändå är detta en fråga som berör så oerhört många, både kvinnoroch män, och har sä avgörande betydelse för många av dem. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till motionerna897,1892 och 450. I motion 1892 krävs att idrott införs som särskilt ämne vidhögskolorna. () replik: ställde en fråga om utskottetkan utlova anslag till fredsforskning för nästa budgetår. Det är naturligtvismycket begärt att man i en kammardebatt skall kunna stå och utlova separataanslag. Det finns mängder av anslag som man i så fall skulle kunna avkräva enutskottsmajoritet löfte om. Jag kan bara säga till att vi fårpröva frågorna när tillfället kommer. Utskottet skriver ju också att planen böravvaktas, innan överväger förstärkning av basorganisationen för freds-och konfliktforskning. När vi har planen klar får vi ta ställning och väga dehär frågorna i konkurrens med alla andra, precis som man brukar göra när manfastställer vad som bör satsas på olika avsnitt. (vpk) replik: Det är uppenbarligen ett sätt att förhalafrågan om en ökning av anslagen till freds- och konfliktforskningen. När behandlade det dåvarandeutskottsbetänkandet sades det mycket klart ifrån att man såg positivt på försöket att få till stånden bättre basorganisation. är emellertid läget det att UHÄ fick uppdraget så sent som för en månad sedan. Petitaarbetet är i full gång, och det är helt klart att freds- och konfliktforskningen inte kan påräkna några pengar inför 186 nästa budgetår, ifall man frånutskottsordförandens och sida inte gör ettklart uttalande att de vill ha de här pengarna, om inte annat så till 1981. Jag skulle vilja ställa en följdfråga: När räknar ClaesElmstedt med att den här planen skall bli klar? Det kan ta , men vinöjer oss inte med detta. Under en följd av år har vi krävt att det skallanslås mer pengar. Som läget är kan man vid de här institutionerna inteta emot de studerande. De som arbetar där lämnar arbetet, därför att de finnerriksdagens sätt att behandla fredsfrågorna helt otillfredsställande. Anslag till forskning och forskarutbildning () replik: Jag skall fatta mig kort. Påståendet att viskulle förhala den här frågan får stå för räkning. När det gäller det som är ute efter, pengartill den här forskningen, kan jag bara upprepa vad jag sagt förut. När planen,som ju inte beställdes för så länge sedan, är färdig får vi ta ställning tillfrågan. (vpk) replik: Men när räknar ClaesElmstedt med att planen kommer? Det finns de facto ingenting i det nuvarandepetitaarbetet som säger att man kommer att få några pengar om ens ochnågra månader. Det är ju ett helt orimligt förhållande att denna forskning årefter år skall vara så lågprioriterad som man inte minst inom ClaesElmstedts eget parti går ut och säger sig prioritera fredsarbetet. Det gör manuppenbarligen inte. Ingenting hindrar att man ger freds- ochkonfliktforskningen något av de resurser som kommer t. ex. militärforskningenmen också andra ändamål till del. Här inrättar man professur efter professur,men freds- och konfliktforskningen får nöja sig med ett fåtal futtiga tjänster.Jag tycker att det är skamlöst. ANITABRÅKENHIELM (m): Inte minst mot bakgrund av de senastedecenniernas drastiska befolkningsomflyttningar, förändringar i befolkningenssammansättning, sjunkande nativitet etc. har den demografiska forskningen högaktualitet samt stor samhällsvetenskaplig och politisk betydelse. Flerariksdags- och regeringsinitiativ har också tagits pådetta område. Jag vill bara som exempel nämna uppdraget åt en speciell gruppinom att undersöka tänkbara orsaker till de sjunkandefödelsetalen. Orsakerna till dagens situation måste alltid delvis sökas i detförflutna. Även demografisk forskning måste ha en historisk dimension. Vid sidan av demografisk forskning med statistisk ellersocial inriktning har en historisk-demografiskforskning vuxit fram i . Denna är praktiskt taget helt knuten till detfamiljehistoriska projektet vid universitets historiska institution ochstöds av humanistiska forskningsrådet och riksbanksfonden. Verksamheten har enimponerande kvalitet och kvantitet. F. n. är 24 forskare knutna till projektet. Anslag till forskning och forskarutbildning och mer än30 avhandlingar och andra större vetenskapliga verk har publicerats därifrån. Svensk befolkningsstatistik ger tack vare vår av ålderföredömliga kyrkobokföring unika möjligheter till befolkningsforskning, ochUppsalagruppen har omfattande internationella kontakter och åtnjuter högtanseende vid europeiska och amerikanska universitet. På regeringsuppdrag inkom humanistiskaforskningsrådet, , universitets- och högskoleämbetetoch forskningsrådsnämnden med förslag till organisation och lokalisering avdemografisk forskning i . I uppdraget ingick att lämna förslag omplacering av och tidpunkt för inrättande av en första svensk professur ihistorisk demografi. Nämnda institutioner och myndigheter föreslog enhälligtatt professuren skulle inrättas med placering i . Uppsalagruppensexistens innebär ju förutsättningar för att en sådan satsning på ämnet, sominrättandet av en professur innebär, ger utdelning i form av förstärkning ochkonsolidering av forskningen inom området. Det är därför med häpnad som man tardel av utbildningsministerns, nu av utskottet stödda, förslag att visserligeninrätta professuren, men att placera den inte där forskning i ämnet bedrivsutan som en ensam svala i . Motiveringen för detta är lika häpnadsväckande. Manhänvisar till existensen av en databas i - en databas, ursprungligeninrättad med arbetsmarknadsmedel och innehållande befolkningsdata från sjusvenska socknar under en begränsad del av ! Närheten till dennadatabas skulle alltså uppväga anknytningen till en nationellt ochinternationellt väl etablerad forskargrupp, närheten till social demografiskforskning i Stock-holm-Uppsala-området och närheten till de stora centralaarkiven - arkiv med data från resten av 2 500 socknar. Skälet är uppenbarligen ett svepskäl. Iutskottsbetänkandet används det också på ett sätt som låter ana kritik motdatabasens nuvarande ledning -varför skulle annars en professur i historiskdemografi delvis motiveras med att den skulle "innebära en förstärkning avdatabasens vetenskapliga ledning"? Kanske är det någon sortsregionalpolitik sorn här bedrivs - det är i varje fall inte konstruktivforskningspolitik. Jag finner det - liksom tidigare JörgenUllenhag - föga meningsfullt att mot ett enigt utskott yrka bifall till den moderatamotion som väckts i detta ämne, varför jag avstår från att göra det. Men jagvill bara uttala förhoppningen att åtminstone några av dem som i utskottetdeltagit i detta för svensk befolkningsforskning olyckliga beslut uppleverberättigade kval. MARGOTWALLSTRÖM (s): I vår socialdemokratiska partimotion1979/80:521 om åtgärder för forskning och teknisk utveckling föreslår vi enförsöksverksamhet med regionala forskningsråd i och . Viföreslår vidare att 10 milj. kr. anvisas för detta ändamål. diskuteratsi den tidigare debatten, men jag vill ändå ägna det . Motivenkan sammanfattas så här: För det första har vi de mycket storasysselsättningsproblemen i - tyvärr inte enbart - och Norrbotten.Rationaliseringar och nedläggningar föder krav på ersättningsindustrier elleralternativ produktion. Vi vet att vi måste satsa på förnyelse, utveckling ochförädling inom basindustrierna. Forskning och utveckling inom universitet ochhögskolor kan ge stort utbyte också för en viss regions industrisektor, skrivervi i motionen. För det andra kan en utbyggd samlad forskning på centralnivå utnyttjas effektivare och kompletteras genom åtgärder och projekt somanknyter till regionala behov. De regionala forskningsråden skall alltsåvidareutveckla regionen genom samordning, samarbete och samfinansiering mellanolika forskningsorgan. I motionen nämner vi att råden genom forskning ochutvecklingsarbete kan belysa frågor även inom t. ex. hälso- och sjukvård, skolaeller kommunikationer - områden som ju också har stor betydelse för en region. sägerutbildningsutskottet så här i betänkandet 1979/80:20: "Utskottet vill med anledning av motionsyrkandenainstämma i att rätt utnyttjade forskningsresurser kan ha mycket stor betydelseför en positiv utveckling av en region med svåra och komplicerade problem inomnäringslivet." Och därmed kan väl sägas att frågan om varför justVärmland och föreslagits för regionala forskningsråd har besvarats.Samtidigt skall påpekas att forskningsproblem för det mesta inte kan avgränsasså strikt att andra geografiska områden inte skulle kunna dra nytta av rådensarbete. nämner längre fram i betänkandet deolika stödformer som redan finns vad det gäller regionalt inriktat forsknings-och utvecklingsarbete men säger på s. 31: "Det är sannolikt attdet också behöver utvecklas nya former av sådant stöd om de stora problem somflera delar av landet har skall kunna lösas." Just därför föreslår vi en försöksverksamhet med regionalaforskningsråd -inte för att splittra resurserna utan för att samla, samordna ochanvända vår forskarkompetens för att gynna den regionala utvecklingen. Egentligen handlar denna fråga om hur mycket forskning ochteknisk utveckling skall få kosta och vilka metoder vi är beredda att prövautifrån de angelägna samhällsmål vi ställer upp. undrar jag: Kan det vara så att exempelvis folkpartiettycker en sak i hemma i men en annan i ? Ochhur tänker , som sagt att han är beredd att stödja varje förslagsom gynnar , rösta? Kan ett förslag bli bättre för någon som säger sigvara både decentralist och regionalpolitiker? De borgerliga ledamöterna frånNorrbotten har naturligtvis också möjligheter att här avge en s. k.röstförklaring. Anslag till forskning och forskarutbildning Nr 116 Herr talman! Med detta vill jagyrka bifall till den socialdemokratiska den reservationen nr 11. Anslag till forsk- "" talman! Jag hade faktiskt tänkt att göra några kommentarer ning ochforskar- angående forskningsråden och deras verkan i . Men jag skall iithild i' g avstå från det för att spara tid.-Jag antar, herr talman, att det inte är särskilt högt straffpå att spara tid i kammaren. Jag skall i stället säga någonting omreservation 6, som vi socialdemokrater fogat till betänkandet. Den gällerinrättandet av en professur i industriell organisation vid tekniska högskolan iLuleå. svåra situation har behandlats iden här kammaren, men tyvärr har vi inte lyckats särskilt väl när det gällt attfinna lösningar på länets problem. I detta fall har vi att behandla en mycketkonkret och som jag ser det också billig insats, som bedömts vara av stortvärde för länets industriella utveckling. Länets näringsliv domineras helt av de tungabasindustrierna, och tillväxten av mindre och medelstor industri måste därförbåde stimuleras och stödjas. Företagsutveckling är en komplicerad process som består avmånga olika element, och här är behovet stort, både av forskning och av analys. I ett avsnitt av motionen 1979/80:1443 har vi motionärernärmare utvecklat hur vi med hjälp av tekniska högskolan i och en därinrättad professur i industriell organisation vill aktivt understödja denmindre och medelstora industrins utveckling. Tekniska högskolan utgör enoerhört viktig resurs i länet, och det finns många exempel på hur högskolan påolika sätt konstruktivt har medverkat, både till utveckling av befintligaföretag och till nyetablering av företag i länet. När vi nu föreslår ett inrättande av denna professur ärdet för att vi snabbt vill göra skolan ännu bättre att hjälpa till ocksåmed länets industriutveckling. Vi anser att professuren i industriellorganisation har stor betydelse för utbildningen vid högskolan, då inte minstnär det gäller den för oss så angelägna företagsledarutbildningen. Tekniska högskolan har i sin anslagsframställningprioriterat denna professur, och UHÄ har tillstyrkt inrättandet av den. Trotsdetta och med en krystad hänvisning till UHÄ:s utredning - och, får man välförutsätta, även till det ekonomiska läget - vill både statsrådet ochutbildningsutskottets majoritet skjuta denna fråga på en ganska osäker framtid. Nog vet jag att man i denna kammare oftahänvisar till pågående utredningar och att motioner avslås med hänvisning tillatt utredningar pågår. Här har UHÄ anmält sin avsikt att utreda, och det räckeri sammanhanget för ett utskottsmajoritetens avstyrkande. Det är samma UHÄ somhar klart tillstyrkt inrättandet av den av oss föreslagna professuren. Jag vill faktiskt kalla detta en krystad förklaring tillatt man inte vill vara 190 med på att för en billig penninggöra en insats och förstärka tekniska högskolan i och därmed aktivt ta itu bl. a. med svåra Nr 116 När nuutbildningsutskottets majoritet tyvärr ställt sig avvisande vill jag gnprjrigon avslutningsvisvädja till de borgerliga ledamöterna på Norrbottensbänken att _ läggasina röster på vår reservation. Det räcker till för att säkra ett positivt Anslås till forsk- beslutifrågan,ochdettrorjagfaktisktlänetsinvånareskullesättastort värde forskar- Ja,jag vill närmast gratulera de borgerliga ledamöterna på Norrbottens- utbildning bänken, som till priset av . kan göra en verkligt aktivinsats för vårt län genom att stödja reservationen. Jag ser att ärantecknad på talarlistan, och jag väntar med spänning på hennes besked. Med det anförda vill jag yrka bifall till reservation 6. () replik: Det är klart att man som kansäga att det är en krystad motivering som utskottsmajoriteten har när man intei det här ögonblicket går med på att professuren kommer till stånd. Men det ärinte första gången som vi har i har måst finna oss i att avvaktautredningar av olika slag innan vi skrider till verket. Det är faktiskt snarareså att det är utomordentligt sällsynt att beslutar om inrättandet avprofessurer innan det föreligger en praktiskt taget enhetlig uppslutning ochallt underlagsmaterial är färdigt. Jag påpekade i mitt inledningsanförande här att vihar gjort ett undantag när det gäller en professur vid KTH i . Där ärallt utredningsarbete färdigt, men det som saknas där, jämfört med vad som ärbrukligt, är att regeringen inte fört upp tjänsten i budgetpropositionen. bestämde alltså enhälligt att man ville ha den professuren, och detfinns väl anledning att anta att om också följer utskottet. Sedan låter det naturligtvis bestickande när Karl-ErikHäll gratulerar de borgerliga ledamöterna på Norrbottensbänken, som till ettpris av . kan få den här professuren och därmed - lät det ungefär somherr Häll menade-skaffa det mesta av Norrbottensproblemen urvärlden. Men det äratt tillmäta en professur litet mer värde än vad den egentligen har. Utskottsmajoriteten har som sagt ingalunda avskrivit denhär frågan. Den kommer säkert igen, och då kanske med större lycka. () replik: Jag framhärdar i påståendet att det är enkrystad förklaring -och den blev inte särskilt mycket bättre efter den senasterepliken. Jag vill gärna fråga : Vad är det manegentligen väntar sig att UHÄ skall säga i sin utredning? Och vad skall den ha för syfte? Den här utredningen skall göras av samma UHÄ, sade jag - och jag förmodar att det är riktigt - som klart tillstyrkt inrättandet av professuren. Jag förväntar mig att det tillstyrkandet inte är gripet ur luften. Man kan alltså på goda grunder tro att UHÄ kommer att ha samma uppfattning efter den här utredning en. Anslag till forskning och forskarutbildning Det handlar om . Jagmenar allvarligt att om man med ytterligare . effektivare kan utnyttjade resurser som tekniska högskolan redan har, så vill jag på de grundernagratulera dem på Norrbottensbänken som har möjligheter att fälla avgörande iden här frågan. Det tycker jag är väl använda pengar. Vi har medutbildningsutskottet gjort besök på tekniska högskolan och konstaterat att dealla resurser som i övrigt behövs finns på plats. Det rör sig om . -precis som UHÄ har inskränkt sig till att tala om. Det är inte någon lösning påNorrbottensproblemen. Men jag menar att det är ett effektivt sätt att gripasig an med en del av den problematiken. Och det är, som jag ser det, också ettbilligt sätt. () replik: Jag förringar ingalunda värdet av enprofessur i industriell organisation, långt därifrån. Som svar på fråga, vad det är vi väntaross att UHÄ skall komma med, vill jag säga: UHÄ har självt anmält att mankommer att utreda resursbehoven i detta avseende. När man sedan lägger papperenpå bordet får vi ta ställning till dem. Jag skulle inte alls hålla för otroligtatt det kommer att bli en positiv behandling. Det kan jag självfallet inte härlova någonting om. Men eftersom UHÄ redan har aviserat den här professurenfinns det väl anledning att anta att det material som kommer därifrån i varjefall skall peka i positiv riktning. Då finns det anledning att tro att det blirmöjligt för att fatta ett beslut i den riktningen. () replik: antaratt UHÄ kommer att säga ja i utredningen, och han säger att det ju är UHÄ somhar lagt fram förslaget om utredning. Varför inte fästa lika stort avseende vidatt UHÄ också klart har tillstyrkt inrättandet av professuren? Då kunde man juförenkla det hela, och kunde åtminstone säga att det egentligenär de här pengarna det handlar om. Då skulle jag ha litet större respekt förhans uppfattning. EVAWINTHER (fp): Min motion 1547 har väckts dels med anledning avriksdagens uttalande om att skall utvecklas till ett metallurgisktcentrum, dels med anledning av att vi i har landets f. n. endametallurgiska forskningsstation och att det redan nu finns forskning ochutbildning inom områden som gränsar mot metallurgi.