prot · G309127 · 1979-12-31 00:00:00 — Det är min förhoppning att studieförbundensverksamhet skall kunna tillföras nya impulser genom riksdagensställningstagande till den proposition, grundad på utredningens slutbetänkande,som jag hoppas kunna förelägga . Vi vet alla att det statsfinansiella läget inte är sådantatt det erbjuder möjligheter till stora kostnadskrävande reformer.Folkbildningen kan i det avseendet inte utgöra något undantag. Jag äremellertid övertygad om att det också i ett ansträngt statsfinansiellt lägefinns goda möjligheter att lägga fram förslag om sådana reformer påfolkbildningsområdet som kan visa sig vara av positiv betydelse för studieförbundensverksamhet. Reservanterna i utbildningsutskottet anser det, med hänsyntill den väntade propositionen i anledning av folkbildningsutredningensförslag, olämpligt att nu för det kommande budgetåret begränsa studiecirkelverksamhetensomfattning till samma volym som under innevarande budgetår. Jag kan inte deladen uppfattningen. Jag utgår nämligen från att de principiellaställningstaganden som folkbildningsutredningens slutbetänkande kan geanledning till kommer att kunna göras oberoende av detta temporära tak påcirkelverksamheten. Det är min bestämda förhoppning att detta tak, som juföranleds uteslutande avdet ansträngda statsfinansiella läget, inte skall tastill intäkt för att begränsa verksamheten bland de grupper för vilkacirkelverksainheten betyder mest. Jag vet att det inom studieförbunden finnsförståelse för kravet på att verksamheten koncentreras till det som frånutbildningspolitiska synpunkter ter sig mest angeläget. Jag är förvissad om attden tillfälliga volymbegränsning som måste genomföras kan komma att bidratill den nödvändiga angelägenhetsgraderingen av verksamheten och på det sättetpå sikt främja folkbildningens egna sanna intressen. Jag vill i det sammanhanget uttrycka mintillfredsställelse över utskottets behandling av förslaget om tak på cirkelverksamheten. Genom att sammanlagt för de två närmaste budgetåren medge enomfattning av verksamheten som utgör av den verksamhet som kommer attredovisas för innevarande budgetår kan man väsentligt reducera de administrativasvårigheter som studieförbunden förutsett med ett tak som gäller avgränsat förett år i taget. Det harspekulerats om att beslut i anledning av folkbildnings utredningens förslag skulle kunna träda i kraft och att det därför vore olyckligt att utgå från att taket på cirkelverksamheten skall gälla 42 även för /82. Jagvill då nämna att olika, främst tekniska. omständighetergör att nya bestämmelser för folkbildningen kan komma att Nr 127 Detta gäller också i det fall fattar Onsdaeen den Jag villhelt kort nämna ett par andra saker: reservanternas nej till den föreslagnavolymbegränsningen inom vuxenutbildning och kravet Vuxenutbildninspå att de så sent som fastställda reglerna för bidrag tillfolkhögskolan nu skall ändras för att bereda utrymme för dedagstudiestöds-kurser som genom bestämmelser är knutna till folkhögskolan. Det statsfinansiella läget nödvändiggör återhållsamhet medvolymtillväxt inom alla delar av utbildningsväsendet. Också inom den kommunalavuxenutbildningen får man lov att ta på sig den möda och det obehag det innebäratt angelägenhetsgradera verksamheten. Sker det med de mestutbildningsbehövandes intressen för ögonen, förlorar det flitigast användaargumentet mot de föreslagna volymbegränsningarna sin slagkraft. Jag delar uppfattningen att det är angeläget att det finnsutrymme vid folkhögskolorna för de dagstudiestödsfinansierade kurser som enligtbestämmelserna inte kan genomföras på annat sätt än i samverkan med folkhögskola. Också på detta område är det dock nödvändigt att man vidskolorna gör den angelägenhetsgradering av verksamheten som skapar detnödvändiga utrymmet. Inom ramen för beräknade ca som totaltgenomförs vid landets ca 115 folkhögskolor bör det vara möjligt att ge utrymmeför en dagstudiestödsverksamhet vars volym stannar vid av dentotala - utan att de fastställda volymramarna behöver sprängas ellerlångsiktiga dispenser behöver tillgripas. Denna fråga bereds f. n. inom i enlighetmed vad som angavs i budgetpropositionen. Den borgerliga trepartiregeringen ochutbildningsministern strävar ganska målmedvetet för att retaupp nästan hela Folkbildningssverige och få dess företrädare emot sig. har som utbildningsministergjort två attacker mot vad jag skulle vilja beteckna som den absoluta grunden i svenskt studiecirkelarbete, nämligen friheten och frivilligheten. Första gången misslyckades attacken därför att anslöt sig till de tankegångar som vi socialdemokrater hävdade, och faran avvärjdes då. Men den här gången ser attacken ut att lyckas. Jo, därför att har skaffat sig en helt annan grundsyn i den här frågan. Principer som var riktiga och viktiga är det inte . Regeringssam arbetet formar nya tankar hos detta politiska parti, som genom sitt studieförbund har en mycket stark förankring i en grupp folkrörelseorganisationer, vilka samtliga vänt sig mot förslaget att sätta ett tak på studiecirkelverksamheten - med andra och finare ord: begränsa volymökningen i studiecirkelverksamheten. De har enats med övriga borgerliga partier om en politisk linje som motverkar strävandena att bygga 43 ettsamhälle som är präglat av solidaritet och jämlikhet. Med en rösts övervikt harcenterpartiet - men jag vill i detta sammanhang även nämna -medverkat till att den borgerliga majoriteten förelagt riksdagenmajoritetsförslag som kommer att drabba de svagare grupperna mycket hårt. Jagkan nämna invandrare, handikappade och pensionärer som exempel. Utbildningsministern sade i sitt anförande attstudieförbunden kan rikta sina insatser mot de grupper som bäst behöver dem.Ja, det låter sig sägas, , men det fordras en ganska ordentligadministrativ upprustning av man skall göra det. Om jaguppfattade utbildningsministerns anförande rätt skall friheten och frivillighetenockså fortsättningsvis vara ledstjärnan för den regering som har framlagt dethär förslaget, även om man säger att det är bristen på medel som gjort att manhamnat i den här situationen. Studieförbunden har framfört sina farhågor såväl skriftligtsom muntligt. Jag vet att har en bunt av sådana skrivelser iutbildningsdepartementet. De har anfört synpunkter också under utskottsberedningenav förslaget, men ingenting har hjälpt. Det är mycket märkligt handlat av utbildningsministern,som såvitt jag minns inte haft några erinringar mot denpolitik som då utformades. Utbildningsministern betonade också nu i sittanförande att vi med stolthet kan se tillbaka som då vibyggde upp vuxenutbildningen från tanke till en praktisk reform. Med olikaåtgärder har vi försökt förbättra situationen för exempelvis de vuxnakortutbildade i samhället. då var ledamot avriksdagen byggde vi under ganska stor enighet, har jag för mig. upp den härreformen - med anslag till uppsökande verksamhet för de kortutbildade, ökatstudiesocialt stöd och ett starkt genomslag för den kommunalavuxenutbildningen. Detta har varit åtgärder för att ge de stora gruppernakortutbildade en verklig chans. För dem är och förblir studiecirkeln den bästaformen när det gäller att ge den enskilde ökade insikter i bl. a.samhällsfrågorna genom kritisk granskning och debatt. Alla dessa argument borde ha stämt främst centerpartiettill eftertanke. Men den här gången har inga sakliga argument bitit - inte ensstudieförbundens deklarationer om att de bedömer de närmaste årensexpansionsmöjligheter på studiecirkelområdet som små. Inte ensstudieförbundens egna uttalanden och önskemål om att frivilligt försökabegränsa volymökningen har varit argument som majoriteten har tagit hänsyntill. Vi har i reservation 3 framhållit det principielltbetänkliga i att lägga ett tak på studiecirkelverksamheten närfortbildningsutredningens förslag, som berör just de här frågorna,remissbehandlas och ett förslag kan väntas . Utbildningsministern sadenu att förslaget kan väntas . Att så genomgripande förändraarbetsformerna och skapa en ökad administrativ belastning på studieförbunden,som de enigt sagt sig inte önska, kan inte tolkas på mer än ett sätt. Det är enmedveten politik från den borgerliga majoriteten att försvåra möjligheterna förde sämst ställda grupperna,och den politik man för motverkar jämlikhetsmålen i utbildningspolitiken.Speciellt riktar sig attacken mot gruppen vuxna. Det sistnämnda påståendetstyrks, herr talman, av att den borgerliga majoriteten föreslårbegränsningar för grundskolekurserna inom den kommunala vuxenutbildningen. Utbildningsministern gjorde sig väl skyldig till enfelsägning när han påstod att vi reservanter ville begränsagrundskoleutbildningen inom KOMVUX. Vi föreslår ju tvärtom att den inte skallbegränsas. Vi har alltså reserverat oss för en fortsatt inriktning påatt förbättra - inte försämra - möjligheterna till utbildning för vuxna. Vadtjänar alla andra åtgärder för syfte? Vad är det för mening med enstudieledighetslag t. ex., om inte möjligheterna att studera står till buds? Majoritetsförslaget får också svåröverskådligakonsekvenser för föreningslivet. Det är ett ordentligt grundskott med mångasteg bakåt. Det är ett ordentligt avsteg från en positiv utvecklingslinje försvensk frivillig folkbildning från det att vi fick det statliga bidraget tillstudiecirklarna , skall den positiva utvecklingenbrytas. Studieförbunden skall åläggas en myndighetsfunktion, som de enhälligthar sagt sig inte vilja ha. Vi reservanter finner att de principiella invändningar,som anfördes och beslutades av /78, har samma aktualitet i dag.Men den då redovisade uppfattningen om det olämpliga med begränsningar istudiecirkelverksamhetens omfattning är ingen sanning för majoriteten. Vi har från socialdemokratiskt håll ocksåframfört tanken på ätt den översyn av bidragsreglerna för folkhögskolorna somgörs i skall ske så snabbt att de nya reglerna kan tillämpasredan läsåret 1980/81. Inte heller det har den borgerliga majoriteten anslutit sigtill, varför vi tvingats reservera oss även på den punkten. Slutligen har vi föreslagit att den inomkonsumentkooperationen bedrivna kursverksamheten skall få bidrag enligt sammaregler och ur samma anslag som utgår till exempelvis Lantbrukarnas riksförbundoch . Vi anser att konsumentkooperationenskursverksamhet är jämförlig och jämställd med den kursverksamheten. Men trotsatt vi inte har föreslagit ökade kostnader, utan menar att den härkursverksamheten inom kooperationen skall inrymmas i det anslag som redanfinns, åberopar den borgerliga majoriteten att "största återhållsamhetmåste iakttas i fråga om nya statsfinansiella åtaganden". Det är ettmärkligt uttalande. Åven på den punkten har vi reserverat oss. En summering av hur den borgerligatrepartiregeringen och borgerliga majoritet - en majoritet med enenda röst - beter sig ger en klar bild av en borgerlighet, som med ettordentligt grepp tar tillbaka mycket av det fina reformarbete som under fleradecennier har utförts och beslutats av tidigare riksdagar och regeringar. Detär en märklig utveckling. Likaså var det ett märkligt uttalande avutbildningsministern när han gav sken av att man skulle gå vidare på denpositiva utvecklingslinje som har varit . Vi reservanter görden bedömnineen, , att detbeslut i dessa frågor som snart kommer att fattas med en enda rösts överviktinnebär ett stort steg tillbaka. Jag yrkar bifall till reservationerna 1,3, 5och 6 i betänkandet 1979/80:23. Jag sade i mitt korta inlägg att det finnsbara ett skäl för att föreslå de begränsningar av volymtillväxten somregeringen föreslog i budgetpropositionen, nämligen det statsfinansiella läget.Studiecirkelverksamheten har varit ett av de få områden inomstatsförvaltningen där man inte har kunnat förutse hurstorbelastningen skullebli förstaten. Det är alltså inte av något annat skäl än att vi anser att viinte har råd med detta som vi gör denna temporära begränsning. Bara det skäletligger bakom detta förslag, . Det är inte fråga om någonnedskärning, utan det är fråga om att hålla precis samma nivå som tidigare, ochden ligger mycket högt. () replik: Det är alldeles självklart - och det förstårjag - att den borgerliga majoriteten åberopar det statsfinansiella läget. Men idetta fall gäller det, som jag har sagt tidigare, en avgörande principiellfråga. Och när så är fallet - det tror jag att även utbildningsministernförstår mot bakgrunden av vårt samarbete - då får manprioritera. Skall vårt folkbildningsarbete och arbetet i vårastudiecirklar vara fritt och frivilligt, utbildningsministern? Det har vibekant oss till . Vi kan inte inse att det intelligenta dragetatt nu rasera dessa principer är någonting som man kan åberopa detstatsfinansiella läget för, utan dä får man prioritera på annat sätt. Inte heller kan folkbildningsutredningen åberopas. Denproteststorm som har förekommit mot regeringsförslaget från de flestastudieförbund måste väl ändå ha uppmärksammats. Jag bortser då från moderatasamlingspartiet, som t. o. m. begär ytterligare försämringar i dettasammanhang. Om man måste prioritera mellandenna åtgärd och utbildningsministerns förslag om ekonomiprövning när detgäller äktamakesystemet i studiesociala sammanhang, menar jag, att man skalllåta friheten och frivilligheten inom studiearbetet och inom folkbildningen gåföre och inte medverka till att det studiesociala stödet ges till höginkomsttagare. Att prioritera är som bekant svårt. Jaghoppas att inte menade allvar, när han i sitt inlägg hotade medatt man inom några studieförbund skulle göra den prioriteringen att man låtervolymbegränsningen gå ut över pensionärer och handikappade. Jag vet nämligenatt det finns studieförbund som har sagt att man i den prioritering som ärnödvändig inom studieförbunden och som sker på frivillighetens basis i varjefall inte skall låta volymbegränsningen gå ut över just dessa grupper. BENGTWIKLUND (s) replik: Nr 127 vet lika väl som jag hurstudieförbunden Onsdaeen den fungerar. Jag sade i det sammanhanget att omman skall kunna styra studieförbunden på det sätt somutbildningsministern önskar, måste man ha en ganska hård administrativ styrningav studiecirkelverksamheten. Man Vuxenutbildnine följer ju ofta minstamotståndets lag. Handikappgruppen är en grupp som kostar bådearbetsinsatser från personal och ekonomiska satsningar när det gällerstudiecirkelverksamhet. Kostnaderna blir därmed mycket högre. I det läget kandet då inträffa att andra studiecirklar som är lättare att ordna tränger sigföre, om inan inte har möjlighet att administrera ut verksamheten till dessagrupper. Det är jag ganskaövertygad om. Då skall vi inte försöka fakta förbi varandra i denna fråga. Detavgörande är att vi vill behålla friheten och frivilligheten i svenskfolkbildning. När studieförbunden själva har deklarerat att de frivilligt villförsöka göra detta jobb men man ändå lägger ett tak, anser vi reservanter attdet är allvar och fara å färde. Jagar glad att och jag äröverens om att man inte bör följa minsta motståndets lag och att man inte skalllåta den prioritering som studieförbunden alltid varit tvungna att göra ochockså i fortsättningen måste göra gå ut över de mest utsatta grupperna. Jag ärglad att vi är överens om detta. (vpk): Det är en formulering som under det härriksdagsåret är ständigt återkommande i betänkande efter betänkande:"Utskottet måste av statsfinansiella skäl avstyrka , , ," Det är som om uttrycket "vårt ansträngdastatsfinansiella läge" vore en besvärjelse som för alltid skall dra för förlåten till de hemliga rum utanföralla demokratiska instanser, där de stora ekonomiska besluten fattas. Taktiken tycks vara att ju oftare man upprepar ett uttryck desto sannare blir det. Och "Sanningen" i detta sammanhang är att ingen ekonomi som berör och påverkar samhället finns utanför den som ryms inom statsbudgeten och de skattemedel som anförtrotts kommuner och landsting. Och med besvärjelsen trollar man bort hela fördelningen mellan kapital och arbete, mellan privatägda resurser i samhället och de magra och krympande gemensamma resurserna. De diktatoriska besluten i storfinansens kretsar om vår produktion, om kapitalexporten, om företags nedläggande och arbetsplat sers flyttande till utlandet, om privatägda råvarutillgångar och energikällor eller om storleken på exportberoende - de besluten skall inte längre angå oss. Och de ekonomiska resurser som samhället har avhänt sig till privata beslutsfattare genom de senaste årens gigantiska omfördelning från det allmänna och från löntagarna till bolagen och kapitalägarna - de pengarna skall vi aldrig mer tala om. Nr 127 När då det iriksdagen i de arbetandes intresse kräver Onsriapen den " radikal arbetarpolitik, som skulle inledas med att hela dennafördelning i 93 anril1980 stort går i motsatt riktning, attmiljarderna rullas tillbaka till det allmänna för a, ge arbete åt alla - då talas det från motståndarnas sida om en Vill man då med detta säga att den borgerliga majoriteten i riksdageninte har varit ansvarslös när den har använt miljardbelopp för att fullgörasitt uppdrag från och ? I utbildningsutskottets betänkande nr 23 återfinnsbesvärjelsen om "det statsfinansiella läget", en gång varierat med"det rådande ekonomiska läget" inte mindre än nio gånger. Här gällerdet nu utbildningssektorn, och i linje med den borgerliga åtstramningspolitikenså skall de drabbas som har de sämsta förutsättningarna. Det kostar för mycketpengar att fullfölja de ursprungliga målen för vuxenutbildningen. Det kostadesom bekant inte för mycket pengar när den allmänna arbetsgivaravgiften togsbort , för att nu nämna ett exempel. Men skall alltså devuxenstuderande vara med om att betala det kalas där de stora aktieägarna ilandet frossar. Vad skall komma i nästa steg? Skall rätten till ledighet förstudier också offras på beställning av regeringens och riksdagsmajoritetensuppdragsgivare och andra? Här ges nu dock möjligheter, herr talman, för tvehågsnainom kapitalets transportkompani i kammaren att rädda pengar ochutbildningsmöjligheter åt den hälft av landets yrkesaktiva befolkning somsaknar grundskoleutbildning. Den möjligheten ligger i att vid voteringen på punkt2, mom. 1, stödja reservationen 1 av m. fl. Eftersom dennareservation väsentligen tillgodoser kraven i vpk-motionen 670, yrkande 2 a idenna del, således vad avser grundskolekurserna, så har jag, herr talman, ingetyrkande i detta avseende på punkt 1. Däremot kvarstår problemen för åtskilligavuxenstuderande, som efter att ha skaffat sig grundskolekompetens har avsettatt fortsätta med gymnasieutbildning. har ökningstaktenför gymnasiekurserna hämmats och sökande har måst avvisas.Begränsningen utlovades vara tillfällig, men det löftet vill inte den nyatrepartiregeringen infria, och därför görs nu återigen en begränsning avutbyggnaden av gymnasiekurserna. Vpk står därför fast vid denna del av yrkande2 a i motion 670. I mom. 3 under punkt 2 i betänkandet omnämns ett ökatantal undervisningstimmar för yrkesinriktade gymnasieskolekurser. Här nämns också arbetsmarknadsskäl, och det torde vara riktigt att associera till en annan proposition, nämligen proposition nr 145, vars motionstid utgår och som vi får tillfälle att diskutera längre fram . Det är dockvärt att notera redan nu att trots att det är fråga om att "öka" antalet undervisningstimmar så är det väsentligen fråga om att på de arbetslösa tonåringarnas bekostnad tjäna in mellanskillnaden mellan vad dagens beredskapsarbeten kostar och vad det kostar samhället om man lyckas driva dessa ungdomar, som i allmänhet inget högre önskar än ett riktigt och fast 48 arbete, tillbaka till skolbänken.Den borgerliga politiken förnekar sig inte heller idetta sammanhang. Det blir ett litet men verksamt bidrag till den Nr 127 allmänna omfördelning som är på gång . Vi har från vpk:s sida i många sammanhang framfört kravenpå studielön 23 anril 1980 fr. o. m.16 års ålder, och så har skett även under detta . ingenanledning att nu återupprepa vår argumentation. Jag kommer inte VijypnuthildninQ heller att gå närmare in på övriga krav i motion 670. idebatten kommer att utveckla resonemangen i motionen. Jag yrkar dockhär bifall till motion 670 med undantag för yrkandet 2 a vad gällergrundskolekurserna. Under punkten 3 i betänkandet behandlas den plan somskolöverstyrelsen har gjort upp för utbildningen av teckenspråkstolkar, tolkarför dövblinda samt tolkar för vuxendöva. Regeringen har även här hänvisat tilldet statsfinansiella läget och vill än så länge inte tillåta någon ökning allsav den aktuella utbildningen. Utskottsmajoriteten ser dock utbildningen avteckenspråkstolkar, tolkar för dövblinda och tolkar för vuxendöva som såangelägen att den bör påbörjas redan nästa budgetår. En prutning avskolöverstyrelsens program är det dock alltjämt. Den socialdemokratiskareservationen nr 2 vill gå längre och bevilja vad SÖ har föreslagit tillstudieförbundens organisationskostnader och pedagogiska verksamhet. Givetvishar denna reservafion i andra hand vpk-gruppens fulla stöd, men vpk:s motion nr1323 följer helt äskanden, och vi kommer att försvara dekraven. Jag yrkar alltså bifall till motion nr 1323 under punkten 3, Den attack som borgarregeringen har riktat motstudiecirkelverksamheten väckte genast en bred protest inom så gott som helaFolkrörelsesverige, Det har tidigare dokumenterat här.Bildningsorganisationerna var självfallet först i raden, men sedan harindignafion och oro uttryckts från fackföreningar, hyresgästföreningar ochmånga andra organisationer. Detta är, herr talman, den fråga där åtminstone jaghar fått de flesta breven och telefonsamtalen med uppmaningar att göra någotför att stoppa den strypning det här är fråga om. I reservation 4 frånsocialdemokraterna i utskottet tillgodoses de krav som återfinns i vpk-motionen1324, och vad det gäller moment 3 under denna punkt yrkar jag därför bifalltill reservafion 4.1 moment 4 och 5 yrkar jag däremot bifall till motion 1324. Lagen om svenskundervisning för invandrare fungerar intesom den skulle, och det är bara en del av de invandrare som har rätt till dennaundervisning som har kunnat fä den. Detta är också en fråga omjämställdhet mellan man och kvinna. Invandrare som saknar anställning samthemarbetande kvinnor och ungdom skulle också behöva svenskundervisning. För attde skall kunna få det fordras att vi ökar resurserna. Det krävs också enuppsökande verksamhet. Det totala antalet studietimmar måste ökas. Medhänvisning fill det anförda yrkar jag bifall till motion 426 av . I motion 1320 slutligen har vpk tagit uppfolkhögskoleelevernas krav på ett försäkringsskydd vid personskada eller sjukdom. I betänkandet framhåller utskottet att staten såvitt gäller olycksfallsförsäkring inte har iklätt sig 49 åtagandenav det slag som vi föreslår för någon studerandegrupp. Det må så vara, men vidsamtal med företrädare för landets folkhögskoleelever har jag dock fått denbestämda uppfattningen att denna studerandegrupp är i långt högre grad än någonannan utlämnad till godtycke, så som förhållandena är i dag.Folkhögskolestyrelserna utnyttjar alltför långt sin frihet att vägra tecknaförsäkring för eleverna. Jag yrkar alltså, herr talman, bifall även till motion1320. HANSNYHAGE (m): Det råder inga delade meningar om värdet avoch det betydelsefulla i att vuxna människor ges möjlighet att vidga ochfördjupa sina kunskaper på skilda områden. Vi är alla överens om att denverksamhet som bedrivs på vuxenutbildningens område är utomordentligt värdefullsåväl för den enskilda människan som för samhället som sådant. Inte minstgäller detta den utbildning och undervisning som bedrivs av den kommunalavuxenutbildningen och av studieförbunden. Det har vidtagits åtskilliga åtgärder föratt underlätta och förbättra möjligheterna på vuxenutbildningens område. I dagutgår ett omfattande stöd från samhällets sida till denna verksamhet. Det finnsanledning att erinra om detta med anledning av den debatt som förs runt om ivårt land och inte minst i denna kammare. De delade meningar som kan rådagäller alltså inte inställningen till verksamheten som sådan.