prot · G30953 · 1979-12-31 00:00:00 — Av del beloppet hade man alltså redan planerat för hur ungefär 1 miljon skulle användas, men man hade inte satt rubriker på användningsområdet i anslutning till bokslutet. 186 Jag tvcker del är viktigt att vi äröverens om att universitet och högskolor skallkunna ha en planerad ekonomisk verksamhet genom att kunna avsätta den här typenav reserverade medel för framtiden. Men jag skulle ånyo vilja höra omutbildningsministern kan kommentera möjligheten för dem titt gå medirnderskott på anslagen för reservationsmedel. Med underskott bör förvisso inteuniversiteten gå enligt det här systemet, och det tror jag inte heller att dekommer att göra. Den långsiktiga planering sorn systemet medger innebär atthögskolorna i samband med sin ordinarie planering kan lägga upp flerärsplaner.Innebörden av systemet är inte att planer skall upprättas i efterhand för attde skall kunna spendera stora oplanerade överskott, vilket faktiskt har skettpä en del håll. Om indragningarna av visst överskott för imiver-sitetoch högskolor CHRISTINAROGESTAM (c); Anslagssystemet för högskolorna ändradesrttdikalt . Det var en stor omställning. Det tar attklara den, och det är det som man inte har gjort. Jag tror att deoplanerade överskotten kommer att vara betydligt mindre och att mandå kan komma in i en rutin med vissa planerade överskott. Tills man har kommitdithän är det väsentligt att högskolorna ges möjlighet att själva utnyttja ochäven att något i efterhand besluta om hur de skall använda uppkomna överskott. Jag tror också att vi kommer att fä ettbättre fungerande systern , men det är påfallande att medanvissa universitet och högskolor har klarat det här systemet mycket väl harandra stora Oplanerade överskott. Det betyder att man behöver se överplaneringssystemet och fundera över hur det fungerar lokalt. Pä den punktentror jag att och jag är överens. På den punkten är vi helt överens, och därförtycker jag att det besked om att det skall göras en översyn sornutbildningsministern gav är bra. Men jag tror också det är angeläget att vigemensamt stryker under att högskolorna i fortsättningen skall fä utnyttja deplanerade överskott som de har eller kan beräknas få under kommande budgetår,så att det inte uppstår någon tveksamhet om hur de skall utnyttja systemet. Överläggningen var härmed avslutad. Otn journalistutbildningen vid högskolorna § 6 Om journalistutbildningen vid högskolorna Utbildningisministern erhöll ordet för att besvara (vpk) den 27 novemberanmälda interpellation, 1979/80:85, och anförde: har frågat mig vilka åtgärderjag avser att vidta för att förstärka utbildningen vid journalistlinjen. Den grundläggande journalistutbildningen har under senareår varit föremål för översyn och successiva förbättringar. Innevarande läsårhar dessutom inrättats en påbyggnadslinje orn 20 poäng som en form avåterkommande utbildning. Många journalister har en bristfällig grundutbildning.För sådana ges /73 fortbildningskurser vid högskolan iKalmar. De studerande erbjuds därvid särskilt gynnsamma studiesociala villkor.Vidare vill jag erinra om att resurser ställs till förfogande för utbildning avjournalister och grafisk personal i den nya teknik som införs vid allt flertidningar. Regering och riksdag har således genom skilda beslutangett ramar för journalistutbildningen och också byggt ut resurserna fördenna. För närmare utformning av utbildningen liksom för den slutligafördelningen av medel mellan skilda utbildningar vid en högskoleenhet svararlokala organ. Av vad jag har anfört framgår att mycket har gjortspå senare år för alt förbättra ifrågavarande utbildning. Några ytterligareförstärkningar av journalistlinjen har inte begärts av universitets- ochhögskoleämbetet i förslagen till anslagsframställning för /81.På grund av det ansträngda statsfinansiella läget anser jag mig inte heller böraföreslå någon sådan förstärkning. RAULBLUCHER (vpk): Jag tackar utbildningsministern för svaret. Svärdet ger dock ett intryck av att rttbildningsmiiristernundviker huvudfrågan om följderna av åtstramningen av anslagen. Jag skall inteförneka att det skett vissa förbättringar, men det har också inträtt klaraförsämringar. Dessa har främst drabbat de praktiska momenten avjournalistutbildningen. Antalet temasidor inom utbildningens dagspressprojekt harminskats, och minskningen har drabbat publikkontakter i form av diskussioner,t, ex. med folkhögskoleklasser. genomfördes s. k. kommunprojekt, varvid en grupppå 15 elever åker till en konrmun och framställer en lokal tidning, som sedandiskuteras på ett möte med intresserade kommuninvånare. åker en hel klass på30 elever ut till ett och samma kommunprojekt. När det gäller foto- och bildkunskap har anslagenförblivit oförändrade, medan kostnaderna för fotopapper och annan utrustningför foto har stigit. När anslagen inte följer kostnadsutvecklingen, så uppstårgivetvis en nedskärning. På samma sätt har bandmängden för radioundervisningenminskats. Inom utbildningen för television har man gått över till redaktionerom 15 elever -en helt orealistisk arbetssituation. Ytterligare exempel kan räknas upp för att belysa hur denpraktiska utbildningen blir lidande av att anslagen har minskats ellerinte fått följa kostnadsutvecklingen. Vi står nu inför en snabb revolutionering avhela teknologin på mediaområdet. Denna nu accelererande utveckling fårgenomgripande följder för olika institutioner i samhället, och den påverkarockså demokratins och yttrandefrihetens grundvillkor. Detta ställer i dagökade krav på journalisterna, om de skall klara den för demokratin viktigauppgiften som allmänhetens tjänare. Det är utomordentligt viktigt attjournalistutbildningen följer med i samhällslivets aktuella förändringar ochger insikter bl. a. orn arbetslivet och om hur arbetsmarknadens organisationerfungerar. Journalistutbildningen får inte missa målet att ge tillräckligafärdigheter och insikter för att möjliggöra en journalistik som kritiskt granskar,aktiverar och informerar och sorn verkar för en förändring, inte förpassivering. Att universitets- och högskoleämbetet inte har begärtnågra förstärkningar får ju inte tas till intäkt för att allt står bra till.Det faktiska förhållandet är dock att både studenterna och avnämarna klartuppfattar de försämringar som har inträtt. Utbildningsministern hänvisar tilldet ansträngda statsfinansiella läget. Om landets kulturminister har denuppfattningen att journalistutbildningen skall försämras för att hjälpa tillatt betala en dålig ekonomisk politik under moderat ledning, så har han intetillräckligt beaktat de allvarliga följder detta får . Om journalistutbildningen vid högskolorna I sin interpellation framhåller flera linjer inom högskolan av ekonomisk åtstramningfått se sina anslag reellt minskade. budgetproposition föreslog regeringennedskärningar i planeringsramarna för vissa linjer på några högskoleorter medåtföljande minskning i resurstilldelningen. Det var i huvudsak fråga om enanpassning till det faktiska utnyttjandet av utbildningen. Men nedskärningenhar inte gällt journalistlinjen. Det kan alltså slås fast att journalistlinjen inte fåttminskad kapacitet eller minskade resurser på grund av något beslut av regeringeller riksdag. När det sedan gäller den lokala frihet sorn genomhögskolereformen gavs de enskilda högskolorna vid deras fördelning av resurserkan man konstatera att det, som påpekade, har uppstått problem påsina håll. a. har, som framgick av den föregående debatten, vissa avhögskolorna för det gångna budgetåret redovisat mycket stora reservationer påsina anslag. Detta tror jag är problem som främst har att göra med en nyplaneringssituation, och jag hoppas att de är av övergående natur. Mitt intryck är inte heller att rnan utifrån de fakta somredovisats t. ex. i en skrivelse till utbildningsutskottet och de som kommitfram i den offentliga Nr 53 debatten skulle kunna draslutsatsen att journalistlinjen i och Fredaeen den generellt har missgynnats.Men jag är säker på att det ligger rnycket i vad säger -att det ändå har uppstått en del praktiska problem beroende på lokala beslut. Överläggningen var härmed avslutad. § 7 Meddelande om interpellationssvar 1979/80:62 om en skoglig basindustri i Hissmofors, m. m. Om åtgärder för att säkra sysselsättningen i Pä grund av särskilda arbetsuppgifter har jaginte haft möjlighet att inom föreskriven tid besvara nr 62 om en skoglig basindustri i Hissmofors. Jag avser attbesvara den . § 8 Om åtgärder för att säkra sysselsättningen iNorrbotten Industriministern ordet för att besvara () anmälda fråga,1979/80:172, och anförde: har frågat mig vilka åtgärderregeringen ämnar vidta för att säkra sysselsättningen i i enlighetmed en av mig redovisad målsättning som syftade till att styra över deresurser som skulle ha satsats pä 80 till andra utvecklingsprojekt iNorrbotten. När det visade sig nödvändigt attavbryta projektet 80 ''6 saknades alternativautvecklingsprojekt som kunde realiseras i . a. för att komma med förslag till sådana projekt. Även inomregeringens kansli har ett sådant arbete bedrivits. Resultatet avansträngningarna redovisades i propositionen 1978/79:127 om åtgärderför att främja sysselsättningen i (AU 1978/79:33, rskr 1978/79:320).Vi skall självfallet fortsätta våra ansträngningar. Förslag som utarbetas inomlänet bör därvid spela en betydande roll. Norrbottendelegationen upphörvisserligen efter avslutat arbete med sin verksamhet vid nyår, menlänsstyrelsen har fått medel så att man i länet även i fortsättningen skallkunna medverka aktivt när det gäller att ta fram utvecklingsprojekt till förmånför . FRIDABERGLUND (s); Jag får tacka för svaret på min fråga. Jagkonstaterar att statsrådet återigen hänvisar tillNorrbottendelegationen. Norrbottendelegationen har gjort ett gott arbete, menden har inte haft möjlighet att påverka utvecklingen exempelvis i vårabasindustrier, sorn är ryggraden i vår o = ° Nr 53 Jag frågar mig hur statsrådet 1976 kunde lovamed sä stor säkerhet att man skulle satsa på verkstadsindustrin. om centerninte hade någon plan för det. Enundersökning visar att industrisysselsättningen ökade mellan 1973 och-------- 1976 medca 2 200 personer meir att antalet sysselsatta har Omåtgärder för minskat med ca 1 500. På bildskärmen visar jag resultatet av deborgerliga att säkra syssel-regeringarnas sysselsättningspolitik iNorrbotten. av länets sättningen i Norr-arbetskraft står utanförden ordinarie arbetsmarknaden. Därnäst kommer botten , ochgenomsnittet för riket är . Siffrorna är oroande och ovissheten stor. Inte heller istatsrådet svar ges några lugnande besked. Ovissheten är också grundadpå de erfarenheter som vi härav regeringen 1, som raseradedet som socialdemokraterna med möda byggt upp . Genom olikaåtgärder hade vi kunnat hejda de fria marknadskrafteriras ödeläggelse avNorrbotten. Vi hade fåll stopp på utflyttningen från länet. Vid regeringsskiftet1976 kom dock utflyttningen i gång igen, och den ökar fortfarande. Det beror påatt efterfrågan på arbetskraft i andra delar av landet har ökat. Det är ungdomen som flyttar. Att ungdomen flyttar ärrnycket allvarligt. Ung och välutbildad arbetskraft är en utvecklingsfaktor.När de unga flyttar minskar också regionens egna möjligheter till utveckling,och det betyder att det blir svårare att klara sysseslättningen på lång sikt.När socialdemokraterna beslutade att placera en teknisk högskola i vardet ett led i strävandena att tillföra länet kunnande. Därför anser vi att detär viktigt att de som fått sin utbildning också får möjlighet att omsätta sinakunskaper i praktiskt arbete för länets utveckling. Jag skulle vilja ställa följande frågor tillindustriminister ; Står statsrådet kvar vid sin målsättning att klarasysselsättningen och den regionala balansen? Gäller de tidigare fattadebesluten om regionalpolitiken? Finns det pengar till investeringar ibasindustrier och verkstadsindustrier? Är samhället berett att ta sitt ansvar? Sonr svar på frågor vill jagsäga: Självfallet gäller alltjämt målsättningen för regionalpolitiken, dvs.upprätthållande av regional balans. Självfallet gäller också alltjämtambitionen och målsättningen att klara sysselsättningsproblemen i Norrbotten.Men jag skall erkänna att jag är långt ifrån tillfredsställd med deresultat som har uppnåtts. Man måste väl ändå notera att det har skett en massiv satsning i . Det har gällt insatser både för att säkra den industriella utvecklingen och för att klara en samhällsutveckling och en utveckling när det gäller infrastruktur, som är av grundläggande betydelse för den fortsatta industrialiseringen. Det är satsrringar iflermiljarderklassen, och de måste fullföljas. Myndigheter både centralt och regionalt är ju febrilt verksamma med att realisera de projekt som kommit fram genom " Om åtgärder för att säkra sysselsättningen i Hade vi inte under ett tidigare skede varit så fixeradevid 80 skulle vi självfallet 1976 ha haft en bättre beredskap för enmer differentierad insats i näringsliv. Det hade naturligtvis gjortatt man i detta skede hade kunnat nå ett snabbare resultat. Statsrådet säger att han var fixeradvid 80. Då skulle statsrådet ha lyssnat på socialdemokraterna.Vi sade nämligen; 80 skall byggas, men dessutom krävs andra insatser.Det sade jag bl. a. i en debatt om stålindustrins framtid som vi hade här ikammaren . Det är riktigt att man har satsat i , men manhar i stor utsträckning satsat på beredskapsarbete. Man har saknatnäringspolitiska insatser, och därför har man varit tvungen att satsa påberedskapsarbete. Det är inte fy skarn - det har ju ändå gjorts vissa insatser.Men vad vi ser med oro är att exempelvis lokaliseringsstödet, som ju ärstatsrådet käpphäst, har gått till verksamheter utanför stödområdet.Det mesta har hamnat utanför , sedan kom iregeringsställning. Etablerings-delegalionen, som man hade stora förhoppningarpå, har inle åstadkommit några resultat. Socialdemokraterna har ända här i ochtill regeringen lämnat förslag som skulle ha inneburit att vi inte hade hamnati den situation som vi nu befinner oss i. De olika fackliga organisationernaoch olika politiska organisationer har lämnat program och förslag tillregeringen. Jag kan också säga till fördel att medan ni var utanförkanslihuset lyssnade ni på våra förslag, t. ex. om pengar till . men när niär under järnhandsgrepp har ni svårare att göra det. Därför är vioroliga för utvecklingen. Närdet gäller det regionalpolitiska stödetär det inte korrekt, som säger, att det till större delen haranvänts i andra delar av landet. Det är självklart att förekomsten av projektmåste styra användningen också av regionalpolitiska instrument ochstödåtgärder. Vi får ha klart för oss att det finns regionalpolitiska problemockså i andra delar av landet än i . Det har ju inte minst debattenhär i kammaren visat. Sedan vill jag säga att göretableringsdelegationen ochdet arbete som den utför stor orätt när hon sägeratt den inte har gett resultat. Den har tillfört industripolitiken här i landetett unikt och utomordentligt värdefullt informationsmaterial, som också är avbetydelse för det fortsatta arbetet i . Det leder nu till förnyadekontakter med svenskt näringsliv för att främja etableringar i . FRIDABERGLUND (s): Större delen av lokaliseringsmedlen har integått till stödområdet. redovisade arbetsmarknadsutskottet att vihade fått en förändring, och den förändringen var ingen tillfällighet utanresultatet av en målmedveten satsning, eftersom hade meddelatriksdagen att han skulle styra över lokaliseringsmedel till andra områden ochändra bl, a. stödområdesgränserna. Att skapa arbete är svårt, det har vi alltid hävdat. Jaghar frågat statsrådet vilka ytterligare styrmedel ni skall använda, fördet som ni har gjort har visat att situationen bara har blivit sämre.Ingen kan påstå annat än att vi hade ett bättre läge 1976 och att det ärbetydligt sämre . Hur bedömer statsrådet möjligheterna att fåekonomiska resurser till de satsningar som krävs? Att situafionen är sämre i svenskt näringslivefter den mest förödande industrikrisen är ganska självklart -det kan vi inte behöva upprepa. Det drabbar naturligtvis i synnerhetNorrbotten, sorn har haft och har ett ensidigt beroende av råvarubaseradindustri. De strävanden som pågår att differentiera näringslivet skulle hastartat . Då hade vi suttit i en annan situafion. Jag tycker att och jag borde vara överensom att också peka på det positiva som händer, t. ex. att det nu etableras enservicecentral för den statliga förvaltningen i - ett fullständigtunikt projekt, som etableringsdelegationen i industridepartementet århuvudansvarig för. En utveckling av den industriella miljön sker i tekniskahögskolans regi etc. Det finns mänga positiva inslag i utvecklingsom vi också skall komma ihåg att peka på. Jag har försökt ta upp vissa positiva saker,för jag tvcker att det år viktigt. Men om vi får prognoser som visaratt två avtio ungdomar 1990 kan beräknas få arbete i och vi vet att kommeratt skära ner sin personal, sä är det väldigt oroande, och det är det jag villatt statsrådet skall uppmärksamma. Vi har haft en industrikris, men den kan inte helt skyllaspä lågkonjunktur, utan mycket av den har berott på att de borgerliga regeringarnahar litat till marknadskrafterna. Det har givit förödande resultat, och det ärsjälvklart att , som är ett känsligt län, dä har drabbats hårdast. Jag skulle ändå vilja ha reda på: Vilka styrmedel ämnarindustriministern använda för att i ett bättre konjunkturläge försöka styraindustri till ? Överläggningen var härmed avslutad. Om åtgärder för att säkra sysselsättningen i 13 protokoll 1979/80:51-53 Nr 53 § 9 Om upphandlingen för utbyggnadav i Industriministern erhöll ordet för att i ett sammanhang Omupphandling- besvarayo/ifi Jo/rnMo«5 (s), () och Per OlofHåkanssons (s) en för utbyesnad ' november anmälda frågor, 1979/80:179, 180 och 181, ochanförde: av kul- ''''' talrnarr! ochOlle har i likalydande frågor sinterverk i frågat mig hurjag ser på möjligheterna för svenska dotterbolag, , att få tillverkning i samband med utbyggnaden av ;skulsinterverk i . Per OlofHåkansson har frågat vilka initiativ jag avser att ta för att alternativet med"svensk tillverkning" skall komma i fråga vid upphandling avutrustning för kulsinterverkets utbyggnad i . Jag besvarar frågorna i ettsammanhang. Min principiella inställning är att foretag, de må varasamhällsägda eller ej, vid upphandling bör anlita svenska leverantörer, om dekan lämna likvärdiga anbud när hänsyn tas till sådana faktorer som t. ex. pris.kvalitet, leveranssäkerhet och service, kreditvillkor rn. Att göra avsteg frånprincipen att del tekniskt och ekonomiskt mest fördelaktiga alternativet måsteväljas, skulle kunna leda till att företagens konkurrenskraft försvagas. Dennainställning har jag tidigare deklarerat, senast i ett interpellationssvar den10 till om tillverkningen av utrustning förbasindustrierna. Upphandlingen för utbyggnaden av iKiruna är ännu inte avslutad. Den aktuella ordern till det amerikanskaentreprenadföretaget omfattar ca en fjärdedel av totalinvesteringen. LKABräknar med att största delen av återstående beställningar kommer att förläggastill svenska företag. Jag tackar industriministern för svaret påmin fråga angående möjligheterna för och Sala Internafional attfå tillverkning för . Som väntat gav industriministernssvar lika litet som det svar som han för sedan gav de anställda. Detvisar ett svalt intresse för de anställda och de svenska företagen i dennabransch. Industriministern pekar pä principer som han har när detgäller upphandling, lämpligen att "hänsyn tas till sådana faktorer som t,ex. pris, kvalitet, leveranssäkerhet och service, kreditvillkor m. ".Han anser att man inte skall göra avsteg från dessa principer. Man hade naturligtvis väntat sig att landetsindustriminister skulle visa något intresse för dessa företag med tradition,kunnande, utrustning och kapacitet för tillverkning åt svensk gruvindustri,även om kostnaderna i något läge är högre. Men så tycks ingalunda vara fallet. Vi måsteväl se pä en sådan här industri och behovet av den på samma sätt som defackliga organisationerna och företagen har gjort. Det är av vikt för 194 denna bransch att ha en egenindustri här i landet, sorn har möjlighet att göra detillverkningar och utföra den service som behövs. Vi vet - och det ärdokumenterat - att industrin har detta kunnande. De anställda i dessa företag,som i regel är belägna i svaga regioner, väirtar sig detta. Jag skulle vilja fråga: Anser industriministern att detvore till gagn för landet och gruvnäringen om vi kunde bidra till att dettakunnande fick möjlighet att leva vidare till fördel för svensk industri? Det ärväsentligt att vi får klarlagt om industridepartementet och regeringenverkligen har intresse av att fullfölja denna del - eller skall en billigareutländsk industri kunna slå ut en kunnig svensk industri? Om upphandlingen för utbyggnad av LKAB.s kulsinterverk iKiruna I ställe tar jag emot dettasvar, för vilket jag tackar industriministern. Det företag som heter har undersnart arbetat inom gruv- och malrnsektorn. harföretaget samlat en gedigen erfarenhet inom rnalrnberedningssektorn. Med sittstora process-och anläggningskunnande och sin utveckling av effektivaanrikningsmaskiner har kunnat etablera sig påvärldsmarknaden. förvärvades aktiebolaget av det multinationella bolaget viadess svenska dotterbolag . har dennahöst fått en stor order på den första etappen av utbyggnaden av kulsinterverketi . Offerten är baserad på svensk tillverkning, alternativt friupphandling, dvs. tillverkning var som helst i världen. Risken är nu stor attdet amerikanskt ägda lägger tillverkningen utanför . De anställda i - SalaInternational, Nyham-mars bruk och - har därför krävt attregeringen skall ta initiativ till svensk finansiering med krav på störstamöjliga inhemska tillverkning. Företagen är ju belägna i mycket industrisvagaregioner: Sala, , och . Detta är alltså bakgrunden till den ställda frågan. Jagbeklagar att industriministern lättvindigt försöker vifta frågan ifrån sig istället för att ta sitt ansvar som industriminister. Jag undrar varförindustriministern stillatigande accepterar utländsk upphandling av den förstaetappen när han meddelar i svaret: "räknar med att störstadelen av återstående beställningar kommer att förläggas till svenskaföretag." Enligt min mening är det utomordentligt viktigt att viinom behåller och utvecklar de svenska företagens teknik och kunnandeför den basindustri som malmberedningen utgör. Orn de svenska företagen intefår tillräckligt många order, har de inte heller möjlighet att presentera sinteknik och få ut den till omvärlden. Det är därför betydelsefullt att företagenfår möjlighet att visa upp sina system i fungerande referensanläggningar. Dettaär ett nationellt intresse. Statligt stöd borde därför vara naturligt. Jag menar alltså att det finns all anledning förindustriministern att nu skrida till verket och satsa på svensk finansieringoch/eller utvecklingsstöd för att möjliggöra svensk tillverkning avkulsinterverket i . Nr 53 PER (); Fredagenden Herr talman! Låt mig först instämmai vad och 14december 1979 har sagt. I instämmandet ligger också ett tacktill industrimi- nistern för svaret på min fråga. Omupphandling- Föregående talare har ju redogjort för frågans bakgrund, så jagkan helt en för utbyggnad avstå från att diskutera den. Men det finns, herrtalman, anledning att se från av kul- f mera principiell utgångspunkt påupphandlingsfrågan och den roll som sinterverk i svenska företag skallspela inbördes - inte minst vilken roll samhällsägda företag skall spela - ochsamtidigt få industriministerns uppfattning klarlagd. Vad är det för mening med att i en offertförfrägan begäraett alternativ rned svensk tillverkning, onr man inte fullföljer diskussionenkring det? Vi får väl utgå ifrån att förfrågan är förenad med ett ärligtuppsåt, dvs, att man vill ha ett svenskt alternativ. Om svensk upphandling blir dyrare men bedömningen är gjordutair hänsynstagande till annat än summorna i offerterna, vad gör man då?