prot · G30939 · 1979-12-31 00:00:00 — Även på 1950-talel när det var högaktuelltatt införa kärnvapen i det svenska försvaret -en tanke som hade ett mycket starktstöd av parti - var vi emot kärnvapen också i det svenskaförsvaret. Vi har alltid kämpat emot kärnvapen. Eftersomdel sägs alt man inte skall fördöma enbart neutronbomben, vill jag återigen taupp den har frågan. Först då några gmndläggande fakta. Ett kärnvapen kan verkapå olika säll: genom tryck våg, sprängverkan, värme och radioaktiv strålning.Man har som jag sagt tidigare försökt utveckla varianter av dessaolika typer av bomber. Neutronbomben är slutsteg i den variant som inriktats påatt öka strålningen. Den är alltså uttalat personell. Det redovisade målet förneutronbomben var jusl att man med den skulle slå ul människor och behällamateriel och byggnader oskadade. Jämsides med att man ökade strålningsverkanhade man också experimentellt kommil fram lill en möjlighet aU minskatryckvågen, dvs. Detär någol kvalitativt nytt, och det är därför som det flnns anledning att krävasärskilda åtgärder mol den ulveckling av kärnvapnen som representeras av justneulronbomben. Det lyckerjag atl vi kunde vara överens om. Del är fråga om envidareutveckling av ell kärnvapen som riktar sig enbart mot människor och somkan så all säga spara materiel och byggnader. Den uttalade förutsättningen äralt den som använder vapnet skulle kunna promenera in ochlägga beslag på orörda maskiner, byggnader och vapen, bl. a. av typenstridsvagnar och flygplan. Det är något nytt som förtjänar att bedömassärskilt. Det var bara detta jagville säga. ALLANHERNELIUS (m): Jag vill å min sida bara säga atl del är riktigt atl neutronvapnetskadar människor men inte drabbar materiel. Den , den svenskanedruslningsdelegalionen och den svenska FN-delegationen har kritiserat tankenpå neulronvapen och värjt sig mot atl sådana införs. I denna kritik har såvittJag vel alla demokratiska partier i instämt. Detfinns emellertid andra typer av kärnvapen, som icke gör skillnad mellanmänniskor och materiel utan som skadar bådadera. I värt arbete har vi velatklandra både gamla och nya kärnvapentyper. Vi har icke bara velat vända oss motneutronvapnel ulan också mol t. ex. SS-20, som är en annan form men med 2 0(K)gånger större sprängverkan. Men då är kommunisterna tysta. OSWALDSÖDERQVIST (vpk): Jag måste än en gång säga till : Jämför gärna SS-20 ochUSA:s MIRV, som representerar samma vapentyp: en bärrakei som kan ha flerastridsspetsar, dvs. en s. k. multipelraket. Sådana kan, som jag sade tidigare ireplikväxlingen med , förses med vilka laddningar som helst. Mankan förse dem med konventionella sprängladdningar, t. ex. av typenbrandbomber, med kärnladdningar och naturiiglvis även - om kärnvapnen utvecklasi den riktningen - med neutronvapen. Men erkänn ändå, - vilket indirektfaktiskt görs i betänkandet - att det är fråga om någol kvalitativt nytt!Annars skulle inte heller de internationella protesterna ha blivit så stora somde blev. har också funnit för gott att t. v. lägga sig litet lågt i dennafräga. Vad vi har velat göra med vårt yrkande är bara alt påpeka att detta inteinnebär all neutronvapnel är avfört frän dagordningen. Jag tycker att och debatterar ionödan. Faktum ärju att utrikesutskottet har tagit avstånd från neutronvapnet.Utrikesutskottet är liksom kammaren och även regeringen medvetet om alla dehemska egenskaper hos neutronvapnel som talar om. Att mandessutom tar avstånd även från andra kärnvapen kan såvitt jag förslår inte varanågon nackdel. Jag har därför, uppriktigt sagt, litet svårt att förstå dendebatt som pågår jusl . Jag pekade också just på del förhållandet atl utrikesutskottet ochSveriges riksdag har tagit avstånd från neutronvapnel. tillfördealltså inte debatten något nytt på den punkten. OSWALDSÖDERQVIST (vpk): Men dä är det Ju märkligt att de av oss lidigare väckta motionerna ochvårt tidigare yrkande inte kan bifallas direkt, utan atl man måsle slingra sigoch med diverse omskrivningar undvika att la ställning till det raka och klarabeskedet. Nedrustning m. m. Förklaringen är möjligen det faktum att motionerna från åtminstonevisst kommunistiskt håll riktats enbart mol neutronvapnet. Överiäggningenvar härmed avslutad. Kammarenbiföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels det av överläggningen framställda yrkandet, och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voleringsproposilion: Densom vill att kammaren bifaller utrikesutskottets hemställan i belänkande 4mom. 4 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit det av under överläggningen framställda yrkandet. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då OswaldSöderqvist begärde rösträkning verkställdes votering med omrösiningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 317 Nej - 19 Föredrogs kulturutskottets betänkande 1979/80:13med anledning av motioner om lokalradion i . MÄRTAFREDRIKSON (c): Ett motiv för införande av lokalradio var alt åstadkomma möjlighet atttill hela länen föra ul en ökad samhällsinformation om vad som händer inom länen.Med denna bakgrund föreslogs i proposition 1975:13 att landet skulle indelas i24 lokalradioområden, i huvudsak sammanfallande med länsgränserna. Detta var enviktig sak. Del enda större undanlaget i denna gränsindelning gälldeVästsverige, där områdesgränserna för Radio Trestad och Radio deladeÄlvsborgs län samt mitt itu. Del var, enligtpropositionen, hänsyn lill de näringsgeografiska sambanden över länsgränsernasom motiverade denna avvikelse. Medanledning av propositionens förslag väcktes motionen 1975:1839 avrepresentanter för samtliga partier i . I den hemställdes attlokalradion i skulle organiseras på sådant sätt att alla sändningarsom berör bohuslänska förhållanden kan avlyssnas i hela . I motionen 1839framfördes: "Göteborgsoch län liksom landskapet framstår för sina innevånare, i likahög grad som något annat län eller landskap, som en odelbar historisk ochtraditionell enhet och därtill alltjämt som en näringsgeografisk ochadministrativ enhet med gemensamma intressen och ett gemensamtinformationsbehov. Den gräns som i lokalradiohänseende skulle komma all delalandskapet på tvären kan inte komma all upplevas som naturlig. ,och är ingalunda entydigt orienterade mot ulan vänder sigockså mol . Likaså har och norra gemensamt med residensstaden och de expansiva länsdelarna kringGöteborg. Detär därför ett allmänt önskemål att radioprogram som berör ochbohuslänska förhållanden skall kunna avlyssnas i hela länet." Ävenom ansträngningar görs från länets båda lokalradiostationer all föra ullänsakluell information - Radio Trestad direktbevakar exempelvis nu pågåendelandstingsmöte - blir det väldigt litet som den norra länsdelen får veta om densödra och flr ta del av dess programutbud. Pä samma sätt ställs den södralänsdelen egentligen utanför vad som händer norrut. Delär viktigt för hela länels befolkning atl lokalradion flr sådan organisationatt program som berör hela kan avlyssnas i hela länet. Detär vår förhoppning att problemen med det delade länet får en bra lösning i detplaneringsarbete som pågår. Kulturutskottelsuttalande att en helhetssyn bör läggas på lokalradions utveckling i Göteborgsoch län och i är viktigt. Det är viktigt församhällsinformationen, det är viktigt från kulturell synpunkt. Jag har ingetyrkande. HANSNYHAGE (m): Ända från det ögonblick då den dåvarande socialdemokratiska regeringenlade fram sin proposition om lokalradions utformning i vårt land, har viriksdagsledamöter från och fört en envis kamp motförslaget och sedermera riksdagsbeslutet rörande vårl eget område. Vihar med rätta varit kritiska och missnöjda. Stick i stäv mol en enhälligradioutredning frångick regeringen och riksdagsmajoriteten principen om ettlokalradioområde i varje län. Just ställdes helt utanför egetområde och delades i stället upp pä två andra. och fördestill Radio , som redan utan detta tillskott var ett alldeles för stortoch oformligt och därmed också svårhanteriigl område. Ocksåmängder av andra tungt vägande sakskäl talade för ett särskilt lokalradioområdemed som centrum. Eftersom de skälen redan redovisats åtskilliga gånger iden här kammaren, nöjer jag mig nu med atl erinra om rentgeografiska omfattning, den lämpliga storleken på folkmängden, näringslivetsalldeles speciella inriktning och som en centralort i ordets rättabemärkelse. Meninga aldrig så tunga sakskäl hjälpte. och därmedriksdagsmajoriteten följde regeringsförslaget. Så hardet sedan förblivit, trotsupprepade framställningar om en ändring. Detta har skett i form avriksdagsmotioner; det har också sketl i elt yttrande från en enhälliglänsstyrelse i . Menträgen tycks till slut vinna. Även om kulturutskottet också denna gångpliktskyldigast yrkar avslag på motionerna, så har dock hela frågan fallitframål i den riktning vi motionärer eftersträvar. Ulskottsskrivningen andasdenna gång en för oss motionärer myckel positivare inställning än vad som tidigarevarit fallet. Utskottets hänvisning lill det pågående planeringsarbetet inomlokalradioföretaget och framför allt lill vad Radio kommit fram till isitt utredningsarbete är enligt min mening av den karaktären, att utskottet iförlängningen ser en lösning av frågan som står i överensstämmelse med denuppfattning som råder i och som vi motionärer förfäktar. Detvore angeläget att fl denna inställning bekräftad av utskottets talesman i denhär debatten. Detär alltså min uppfattning all vi nu med tillförsikt kan se fram mol en ändradområdesindelning, innebärande all får en egenlokalradioorganisation. Det är också min förhoppning att resurstilldelningendärvid blir sådan, att verksamheten kan drivas på ett så ändamålsenligt sättoch i en sådan omfattning, alt den blir till gagn för människorna i bygden. Som framgårav vad jag här anfört harjag inget särskilt yrkande iärendet. Sedan antog propositionen om lokalradion har vi frånVästsverige motionsvägen aktualiserat frågan om lokalradionsorganisation där. Även vid årets har ett flertal motioner i sammafråga väckts. Somde båda föregående talarna framhållit gjordes ett rent organisatoriskt avstegnär man inte följde länsgränserna vid inrättandet av lokalradion förVästsverige. Radio omfattar ett område beslående av tvålandsting, två län och 19 kommuner, därav näst största kommun, och manhar ett befolkningsunderiag på 880 000 invånare. Medutgångspunkt i den erfarenhet vi under dessa år har vunnit av lokalradion, somtrots de organisatoriska förhållandena har gjort ett bra jobb, hävdar vi attdenna arrondering är ytterst olämplig. De kommuner som befinner sig i periferinfår inte den täckning i lokalradion som vore önskvärd. motion som jag tillsammans med partivänner från och länväckte inför detta föreslås den förändringen att och Boråsflr egna sändningsstationer samt att och får framtidasändningsmöjligheter. Vi vill att Radio blir en paraplyorganisationför dessa fyra lokalradioområden. Sedanvi väckte denna motion har man inom lokalradion tittat på organisationen. Detär intressant atl konstatera atl Radio för lokalradiobolaget harpresenterat förslag som i stora delar sammanfaller med de funderingar som vihar framfört i vår motion. Utskottetkonstaterar i likhet med motionärerna att det föreligger speciella problem iVästsverige, att lokalradiositualionen i utan tvekan är kompliceradoch inbegriper såväl tekniska som organisatoriska frågor och att en förändringbör övervägas. SomHans Nyhage framhöll har kulturutskottet - äntligen höll jag på att säga -visat en viss förståelse för de problem som kännetecknat lokalradiosituationeni . Men man är väldigt försiktig när det gäller att ge uttryck förnågon uppfattning i frågan. Man säger: "Det ankommer på lokalradionsledning att göra de resursavvägningar och prioriteringar som behövs för entotalplanering av lokalradions utveckling, varvid även Radio förslagtill resursförstärkningar och organisatoriska förändringar vägs in." Deförslag som kom från Radio sammanfaller i stor utsträckning med deförslag som har väckts motionsledes av olika representanter från Västsverige.Jag vill gärna att utskottels talesman verifierar att kulturutskottet delarlokalradions synpunkter i dessa frågor. Jag tror att det är väldigt viktigt attvi inte helt och hållet överiåter denna frågas handläggning tilllokalradiobolagets ledning. Jag menar att regering och riksdag också har ettansvar i denna fråga och att bör ge ullryck för en uppfattning ifrågan. Därför ser jag fram emot att utskottets talesman gör den deklarationen,för den skulle ge lokalradiobolagets ledning en uppfattning om hur man skallhantera planerna. Detär, fru talman, nödvändigt att göra en organisatorisk förändring i ettlokalradioområde med ett befolkningsunderiag som uppgår till i det närmaste 1miljon. Ett sådant lokalradioområde kan inte jämställas med ett lokalradioområdeför ett enda län och med ett befolkningsunderlag som kanske uppgår lill entiondel av det befolkningstal som gäller för Radio . OLLEERIKSSON (c): I kulturuiskotiets belänkande nr 13 behandlas tre motioner omlokalradion, och alla tre motionerna berör lokalradion i , vilketockså framgått av de tre föregående inläggen. Jag vill först redogöra förbakgrunden lill områdesindelningen för lokalradion. 1969års radioulredning föreslog att landet skulle indelas i 36 lokalradioområden.Av 24 län skulle 13 få egna lokalradioområden, och de återstående 11 länenskulle uppdelas i två eller tre områden. Denna uppdelning av länen i fleralokalradioområden mötte övervägande negativ kritik från remissinstanserna inomberörda län. När så lokalradiopropositionen kom 1975 förordade statsrådet länensom områden för lokalradion. Undantagna från den regeln blev två län iVästsverige - samt . Här pekades det påatt det fanns bl. a. starka näringsgeografiska samband över länsgränserna, ochpå vissa häll var de så omfattande all del för lokalradions del fanns starkamotiv för ett undanlag från en indelning som följde länsgränserna. Resultatetav detta blev all de norra delarna av och bildade ettområde med tyngdpunkten i irestadsregionen -Radio Trestad. Sedan bildade och med omkringliggande kommunerett lokalradioområde - Radio Göleborg/, där fick en egenlokalredaktion, som inte bara förser Radio med programstoff försändning över hela området utan dessutom har möjlighet till egna sändningaröver Radio , som omfattar med omkringliggande kommuner. Älvsborgslän, som är landets fjärde i storlek, fick med den här områdesindelningen ingenegen lokalradio, och detta bäddade för viss kritik. Kritik kom från Vänersborgoch mot att lokalradion placerades i . I ,som befolkningsmässigt fyller kraven väl för en egen lokalradio, har man sedanstarten varit missnöjd med sin status som försöksstation, s. k.satellitstation. Och i har man tyckt sig ha för litet resurser tillsilt stora område, där man bl. a. skall dela med sig av sin tid för program omBorås och och till de mellersta delarna av , nämligenAlingsåsregionen. Mångahär berörda, och då inte minst ledningarna för Lokalradio, RadioGöteborg/och Radio Trestad, har varit medvetna om de mångasvårigheter som lokalradion har i dessa två län, som i sig rymmer bådeslorstadsproblematik och glesbygdsfrågor. Del fanns från början i dessa två läningen enkel patentlösning för lokalradions områdesindelning - del skall vivara medvetna om. Iutskottsbetänkandet finns det utföriiga redogörelser för dels utvecklingsplanenför lokalradion, som en planeringsgrupp inom Lokalradio arbetat med,dels långtidsplanen som Radio /färdigställt för silllokalradioområde. Av dessa planer framgår ganska tydligt all man är välmedvelen om de problem som aktualiserats av motionärerna och som de treföregående talarna pekat på i sina inlägg. Trots den korta lid som lokalradionarbelal har man, tror jag, blivit klar över hur man skall få förbättringar tillstånd i de två berörda länen. Och dessa förbättringar är naturligtvisberoende av de resurstillskott som ställs till förfogande. MärtaFredrikson och berörde i sina inlägg bl. a. situationen i södraBohuslän och och hade synpunkier på lokalradion i dellaområde. finns det - som framgår av betänkandet - en planeringsgrupp inomSveriges Lokalradio som arbetar med problem som finns i en storstadsregion ochdess närhet. Här berörs, utöver de problem som lokalradion har i våra trestorstadsområden - , och - även speciella problem somfinns i våra nordligaste län, och . I denplaneringsgruppen kommer sådana synpunkter och problem som ochKurt tagit upp i sina inlägg atl behandlas. TillHans Nyhage vill jag säga atl vi från utskollets sida finner atl det ärvärdefullt att de frågor om lokalradiositualionen i som i fiera åraktualiserats i bl. a. riksdagsmotioner från nu får en ingåendebehandling i det planeringsarbete som bedrivs inom lokalradioföretagel. Vikonstaterar också från utskollets sida atl förslagen som Radio Göleborg/Sjuhäradpresenterar i sin långtidsplan innebär lösningar som sammanfaller med deönskemål och yrkanden som m. fi. har i sin motion och som han nuytterligare belyst i sill inlägg här. Närnu planeringsarbetet är så långt framskridet och då vi inom en snar framlid kanförvänta oss ett ställningstagande från lokalradioföretagets sida, anserkulturutskottet att vi skall avvakta detta. Vi bör därför inte nu göra någrauttalanden med anledning av yrkandena i de motioner som är fogade till dettakullurutskottsbetänkande nr 13, som jag, fm lalman, härmed vill yrka bifalltill. Sedanville attjag frän utskottets sida skulle klargöra vårinställning. Jag vill bara säga att jag inte har bemyndigande att ge honomytteriigare svar, utöver vad ulskollel sagt. Vi avvaktar nu del snaraställningstagande som kommer från lokalradioföretageis sida om en lösning på dehär problemen. Det är naturiigtvis mycket bra att dessa frågor blir föremål förbehandling i det planeringsarbete som lokalradiobolagets styrelse nu harpåbörjat. Jag vill också passa på tillfället att säga atl det är ettutomordentligt bra underiag som Radio har presenterat i anslutninglill detta planeringsarbete. Jaguppfattar också kulturutskottets skrivning som en bra belysning av de problemsom vi från har aktualiserat under fyra års lid. Men det är litetförvånansvärt att kulturutskottets talesman inte är bemyndigad att ha någonuppfattning i denna fråga. Det ärju ändå regering och riksdag som har fattatbesluten om hur lokalradion organisatoriskt skall vara uppbyggd. Och det ärregering och riksdag som har lagt fast de olika lokalradioområdenas gränser.Det gjordes vid behandlingen av lokalradiopropositionen . Jaguppfattar kulturutskottets skrivning så, att man numera, efter ett trägetarbete och ett träget motionerande från oss i , är medveten om att speciellaproblem här föreligger men inte vågar ha någon uppfattning. sade att lösningen av dessa problem naturligtvis också sammanhängermed resurslillgången. Självfallet gör den det, och vi är medvetna om det. Vivet också all resurserna är knappa och att varje lokalradioområde och varjechef för ett sådant område slåss för varje krona man kan få. Självfallet skallman också göra det. Men om vi skall få en vettig lösning av dessa problem iVästsverige, som berör eu så stort befolkningsunderlag, måsle statsmakternaockså ta de ekonomiska konsekvenserna och ge lokalradion i intebara organisatoriskt vettiga förutsättningar utan också personella ochekonomiska sådana. Med den nya organisation som numera har hardet blivit än mera komplicerat att föra denna resursdiskussion. Därför hade detvaril värdefullt, om kulturutskottet ändå hade tyckt något i sakfrågan, isynnerhet som kulturutskottet uppenbariigen delar Radio och samtligamotionärers synpunkier. Detta påminner mig om en historia. För hade vi enbohuslänning här i . Han motionerade om att vi skulle få en ny fyr påden svenska . Vid riksdagsbehandlingen var denne motionär mycketbekymrad, och då kom kollegerna till honom och sade: "Varför är du såbekymrad? Du har ju fått en positiv skrivning på din motion. ""Ja", sade motionären från , "det är naturiigtvis bramed en positiv skrivning, men jag begriper inte hur skepparen i dåligt väderskall kunna segla på en positiv skrivning om inte fyren finns." Detär litet grand av den karaktären i kulturutskottets skrivning. Man redovisar påett föredömligt sätt de svårigheter som föreligger för lokalradion iVästsverige, men man drar inte konsekvenserna. Men min förhoppning, fru talman,är att efter alla dessa år och med det planeringsunderiag som framkommer inomlokalradion skall vi ändå få lokalradions ledning atl begripa all man måstegöra en förändring av gränserna för lokalradion i . 1 detta anförandeinstämde () och (). Vi skall vara medvetna om att lokalradion har befunnit sig i en uppbyggnadsperiodoch fortfarande. Jag tror det finns en stark strävan från lokalradionssida och även från oss politiker att i sådana här fall, när vi möter tvåkomplicerade län som och , söka finnahelhetslösningar på de problem som lokalradion har i detta heterogena område,och det är helhetslösningar som jag tror skall vara vägledande. Det är litetsvårt att gå ut och bara lösa vissa problem på enstaka orter - vi måste göradet sammanhållet och få en helhetslösning. Jaglycker alt jag i mitt förra inlägg klart uttalade yad utskottet anser i dessafrågor. ville göra gällande att vi var väl försiktiga, men jagtror det är rätt vanligt att vi från utskottens sida - vilket utskott vi änrepresenterar och är talesmän för - är försiktiga i våra uttalanden här ochinte på olika sätt föregriper ställningstagandena från berörda myndigheter ochinstitutioner, 5 Riksdagerts protokoll 1979/80:39-40 och i delta fall berördalokalradioorgan, i deras arbete och planering, ulan all de ostört får arbeta.När vi sedan ser resultatet av planeringsarbetet får vi ta ytterligare ställningtill dessa frågor, om så krävs, för att därmed klara ut många av de problem somfinns i de berörda lokalradioområdena. Överläggningenvar härmed avslutad. 1979/80:14 med anledningav propositionen 1979/80:12 om ändring i lagen (1971:139) omförsöksverksamhet i fråga om ordningen för vissa kyrkliga Föredrogsjordbruksutskottels belänkande 1979/80:7 med anledning av motioner omallemansrätten, m. m. HANS (): Allemansrätten och vad därmed sammanhänger har debatterats mångagånger här i vår riksdag. Enligt min uppfattning har diskussionen i alltförstor utsträckning präglats av den obefogade misstanken att de som kritiserateller velat kodifiera allemansrätten varit ute för alt privalisera den. 1 ivernatt bevara den intakt har sä de med sedvanerätlen förenade skyldigheternakommit bort, och när det har gällt atl marknadsföra de av våra naturresursersom är av särskilt värde för friluftsliv och turism, har många gångerallmänheten och inte minsl utländska turister ingivits en fullständigt felaktiguppfattning om innebörden av denna sedvanerätl. Denhär gången är utskottet enigt, och med tillfredsställelse noteras dess klarauttalande till förmån för information i hithörande frågor. Jag vill därförredan nu säga att jag inget annat yrkande har än om bifall till utskottetsförslag. Lål mig bara kommentera del som hastigast. Beträffandeinformationen kan det förtjäna påpekas att denna inte får blir enengångsföreteelse. Nya ungdomskullar växer lill, och nya medborgarka-tegoriersällar sig till friluftsfolkets skaror. Det måste ny och upprepad informationtill för att göra även dessa medvetna om allemansrättens "du får -du fåricke". I informationen måste också komma fram au naturen är en arbetsplats- det gäller såväl åker och äng som skog och vatten - och att, som utskottetbetonat, allemansrätten inte får åberopas som stöd för ell beteende som innebärpåtaglig olägenhet för annans näringsutövning. Av det framgår också atl manexempelvis inte kan, som faktiskt skett, yrka på förbud mot avverkning av visstbestånd, eftersom bärplockningen skulle försvåras. Men det bör ocksä framhållasvad utskottet sagl om ömsesidig hänsyn och förståelse.