prot · G30951 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:51 § 1 Justerades protokollen för den 5 innevarande månad. Om ansvaret för utsändning av oriktiga skattsedlar § 2 Om ansvaret för utsändning av oriktiga skattsedlar Budgetministern ordet för att besvara i (m) den 29 novemberanmälda fråga, 1979/80:169, och anförde; i har frågat mig omregeringen överväger att i någon form vidta åtgärder mot den eller dem som bäransvaret för utsändandet av skattsedlarna, om det skulle visa sig att dessa äroriktiga. Enligt har det framgått av tidningarna attskattemyndigheterna hoppas kunna sända ut årets skattsedlar i rätt tid, medanman icke kan ansvara för att de besked som ges på skattsedlarna är riktiga. Det är riktigt att beskeden på årets slutskattesedlar ivissa fall inte kommer att stämma överens med de beslut som har fattats avtaxeringsnämnderna. Detta är delvis en ofrånkomlig effekt av atttaxeringsperioden har förlängts. För att hinna med att sända ut allaskattsedlar måste man nämligen börja framställa en delav dem redan innan taxeringsperioden har avslutats. Det innebär, som jag harframhållit i propositionen 1977/78:181 om den nya taxeringsorganisationen, attvissa beslut som meddelas sent inte hinner komma med påslutskattesedlarna. De berörda personerna får i sådana fall en särskildunderrättelse om förhållandet i samband med slutskattesedeln. Den förlängda taxeringsperioden medför vidare att man fåttkortare tid för att upptäcka och rätta fel i registreringsunderlaget. Dettaställer stora krav på att rutinerna fungerar på rätt sätt. Jag har idenna kammare redogjort för de problem som har förekommit vid genomförandet avden nya taxeringsorganisationen och för de förseningar som till följd härav hardrabbat deklarationsgranskningen och registreringsförfarandet. Dessa förseningarhar mot taxeringsperiodens slut lett till en tidspress som har varit besvärandeför det slutliga registreringsarbetet. Alla tillgängliga krafter har emellertidvarit insatta för att så långt möjligt föra fram registreringsunderlaget förskattsedlarna i enlighet med taxeringsbesluten. Om det nu skulle visa sig att det föreliggerskiljaktigheter i större utsträckning än som kunde förutses \id beslutet omreformen, är det naturligtvis mycket beklagligt. Vad som under arbetets gånghar kunnat göras för att förhindra sådana brister har gjorts, och allt kommeratt göras för att snabbt hitta och rätta till de felaktigheter som ändå lan hauppstått. Om ansvaret för utsändning av oriktiga skattsedlar finnsenligt min mening inte anledning till några sådana överväganden som GunnarBiörck syftar på i sin fråga. i (m): Tillåt mig att till budgetministern framföraett tack för svaret på min fråga. När jag för nära som gymnasist studeradevåra grundlagar upprördes jag över bestämmelsen i 113 § av 1809 årsregeringsform, som föreskrev att taxeringsmän inte skulle kunna ställas tillansvar för sina gärningar. Dess bättre har denna bestämmelse upphävts i vår nyaregeringsform. gäller dock, enligt vad det sagts mig, att"taxeringsmän" endast kan ställas till ansvar för uppsåtligt brott,men inte för vårdslöshet vid myndighetsutövning. Bakgrunden till min fråga är således icke blott deegendomliga uppgifter, som förekommit i anslutning till utsändandet av åretsskattsedlar efter avslutat taxeringsarbete, utan också en känsla av att detinte råder en rimlig reciprocitet mellan myndigheternas krav på medborgarna ochde krav medborgarna kan ställa på myndigheterna. Med den omfattning myndighetsutövandetkommit att få i vårt samhälle, och med den uppenbara risk för ogenomtänktintressegemenskap mellan myndigheter och politiker, som kan befaras,är det av stor vikt att man icke begär mera av medborgarna än av myndigheterna.I stället har man rätt att av överheten fordra mera och bättre än av de vanligamedborgarna. Att i alla sammanhang bevaka denna sak ser jag mer och mer som enav mina viktigaste uppgifter som riksdagsman. Jag har därför med intresse men också med bestörtning lästde avsnitt ur JO:s senaste ämbetsberättelse, som gäller hanteringen av vissaskatteärenden. Jag har också tagit del av budgetministerns diskussion medKjell-Olof . I den besynnerliga, datoriserade form avmyndighetsutövning som skatteberäkningen innebär kan man hänföra felaktigheterantingen till mänskliga faktorer eller till maskinella. I de fall JO sysslatmed tycks den mänskliga faktorn spela huvudrollen. I den sak jag frågat om drarman gärna fram den maskinella. Det är oroväckande när sä sker.Myndighetsutövande sker icke av maskiner utan av personer. Personer har ansvar.Jag hör till dem som anser att man inte får ta för lätt på ansvar. En av minalärare brukade säga att det är för att ta ansvar som chefer uppbär sin lön. kan det sägas att tjänstemännen har gjort det bästa aven omöjlig situation, och att skulden i stället ligger hos 1975 årsriksdagsmän. Men någonstans på vägen måste det ha funnits åtminstone enansvarig person, som borde ha insett och talat om, att uppgiften inte kundelösas på ett tillfredsställande sätt. Det skall nämligen inte få finnas någraoriktiga skattsedlar. Medborgarna skall inte behöva sväva i tvivelsmål omriktigheten av de uppgifter som statliga myndigheter lämnar. Detta är ettprimärt medborgeriigt krav. Om oriktiga deklarationer medför påföljder förmedborgarna måste oriktiga skattsedlar också medföra påföljder för dem Ansvaret för individuella felaktigheter i myndighetsutövningenfår väl mestadels sökas på tjänstemannaplanet. Ansvaret för systematiskafelaktigheter ligger antingen hos chefen för ifrågavarande myndighet eller, omdenne anmält sina problem för den politiskt ansvarige, hos denne. Jaghade i går anledning att här i kammaren hävda, att ämbetsansvarsreforminneburit en beklaglig uttunning av ansvarsbegreppet i den svenskaförvaltningen, ja, i det svenska rättssamhället. Min taletid är ute, och jag får därför nubegränsa mig till det sagda. Om ansvaret för utsändning av oriktiga skattsedlar Jag kan dela i allmännamålsättning, att det inte skall få finnas några oriktiga skattsedlar. Mennågon eftertanke säger oss kanske att det är en svår, ja, kanske omöjliguppgift att nå det målet till . Det handlar om hanteringen av drygt sexmiljoner deklarationer, och då kan stundom den mänskliga, stundom den tekniska,maskinella faktorn medföra att det blir fel i några skattsedlar. Självfalletmåste målet vara så få oriktiga skattsedlar som möjligt. Jag tror vi skallvänta något med bedömningarna av utfallet av taxering tills vi har enklarare överblick över vad som har hänt. Vi gör en utvärdering av erfarenheterna i syfte att tillnästa år få säkrare och mera tillförlitliga rutiner. Men jag kan säga att detintryck vi nu har efter omfattande kontakter med skattemyndigheterna är att detinte finns grund att påstå att antalet taxeringsfel eller debiteringsfel i årär större än . Det betyder inte att det därmed är bra, men detbetyder att problemen nu inte är större än förut och att vi fortsätter arbetaför att problemen skall bli väsentligt mindre än vad de har varit iår. i (m): Jag skall inte fortsätta debatten mednågonting annat än en vädjan till budgetministern - med anledning av deuppgifter som har förekommit i pressen på allra om de svårighetermänniskor har att få rättelse för felaktigt debiterade skatter - attförsöka se till att myndigheterna därvidlag visar en annan snabbhet än den somförefaller att ha angivits. Det har sålunda uppgivits att det kommer att innan man kan få rättelse, osv. Detta är alldeles orimligt, och enligtmin mening kan ett sådant förhållande inte få råda. Överläggningen var härmed avslutad. Om väntetiderna för energisparlån § 3 Om väntetiderna för energisparlån Bostadsministern ordet för att besvara () anmälda fråga,1979/80:207, och anförde: har frågat mig om jag är bereddatt vidta åtgärder för att förkorta väntetiderna för energisparlån. medgav regeringen attbostadsstyrelsen, utöver vad som anvisats tidigare för detta budgetår, tar ianspråk . för avlöning av personal med uppgift att avarbeta enbalans av ärenden avseende bl. a. energisparlån. Effekterna av dennatillfälliga resursförstärkning kan ännu inte avläsas. Regeringen har tidigare uppdragit åt attbelysa möjligheterna till och kostnaderna för en decentralisering avbeslutanderätten till kommunerna i sådana låne- och bidragsärenden i vilkalänsbostadsnämnderna beslutar som första instans. I propositionen med riktlinjer för energipolitiken (prop.1978/79:115) tog jag upp decentraliseringsfrågan och förutsatte då attbostadsstyrelsen inom ramen för detta uppdrag kommer att redovisa övervägandenäven i fråga om energisparstödet. Jag är mot bakgrund av det anförda inte beredd att nuvidta några ytterligare åtgärder i denna fråga. Jag ber att få tacka statsrådet för svaret på min fråga. Energisparprograrnmet för befintlig bebyggelse är en av destörsta satsningar som vi över huvud taget gör på energiområdet. Satsningeninnebär ett stort samhällsekonomiskt engagemang och förutsätts involveraväldigt många människor och bygga på deras egna initiativ. Skall dennakraftfulla energipolitiska satsning kunna genomföras och leda till de resultatsom vi alla, förmodar jag, hoppas på gäller det att arbetet flyter på ettnågorlunda friktionsfritt sätt. När man nu hör att väntetiderna för energisparlån kan rörasig om fyra konstaterar man att verksamheten inte har organiseratspå det sätt som skulle krävas. Programmet förutsatte ändå en långivning av minst denomfattning vi har. Man skulle alltså ha kunnat förutse att ärendemängdenkunde bli minst den som vi har . Men ändå har alltså denna obalansuppstått. Jag vill påstå att denna obalans undergräver väldigtmycket av syftet med programmet. Det är mycket stor risk för att människor drarsig för att gå in i det här, och det är framför allt stor risk att människorfår en känsla av att staten inte prioriterar verksamheten, när de hör vilkentröghet man kan mötas av när man vill göra energisparande investeringar ibostäderna. talar statsrådet om några åtgärder som förhoppningsvisskall leda till ett bättre sakernas tillstånd. Det har skett personalförstärkningar som skall medverkatill bl. a. en avbetning av ärendebalansen på det här området. Den fråga manställer sig då är naturligtvis: Vilka resultat tror man detta skallleda till just på det här området? Hur pass mycket räknar man med att kunnaförkorta väntetiderna genom den åtgärd som vidtagits? Jag förmodar attregeringen hade någon tanke om detta när den fattade detta beslut. Det andra som statsrådet pekar på är att man skall utredafrågan om en decentralisering av beslutsfattandet. Jag tror att det är en av deviktigaste åtgärder man kan vidta, att låta kommunerna i stor utsträckninghandlägga dessa ärenden. Min fråga i samband med det blir då: När kan man tänkasig att vi får ta ställning till möjligheterna att decentraliserabeslutsfattandet på det här området? Låt mig avslutningsvis säga att det är viktigt att detstora program som det handlar om inte drunknar i något slags byråkratisktröghet utan att det kan löpa på ett snabbt och effektivt sätt. Om väntetiderna för energisparlån Vi är helt överens om det oerhört viktiga somdessa energisparlån innebär, framför allt eftersom oljan har så stortinflytande på vår samhällsekonomi, handelsbalans osv. Därom råder det inga somhelst delade meningar, och det är därför det satsas så mycket pengar. Vi skall vara medvetna om att väntetiderna varierarkraftigt över landet. Det finns länsbostadsnämnder som har några veckorsväntetid och det finns också, som nämnde, fall då väntetidenuppgår . skall vi ha klart för oss att vi har en given ramför verksamheten, och pengarna har alltid gått åt. När energisparplanen behandlades i sadeutskottet, med hänvisning till att det var fråga om en stegvis uppbyggnad ochen genomförandetid , att det i början kunde efterfrågas mer än vad sommotsvarade de resurser som stod till förfogande. För den enskilde kan detnaturligtvis ibland vara besvärande att vara tvungen att vänta. Men pengarnahar, som sagt, alltid gått ät. Det är klart att man kan ha enfördelningsprincip som går ut på att man har köer, men det är naturligtvismycket bättre att man har en fördelningsprincip som baseras på regler som göratt man i början av programmet stöder de effektivaste åtgärderna. Dä får man enrättvisare fördelning och ett bättre utbyte av de enorma resurser som visatsar. Men det är alltså fullt klart att alla resurser som viställer till förfogande kommer människorna till godo. har allaresurser gått åt. Exakt hur mycket den extra förstärkningen kommer att förkortaväntetiderna kan inte bedömas. Jag noterar med tillfredsställelse attstatsrådet sade att vi är eniga om angelägenheten av det härprogrammet, vilket jag vill betona att jag inte heller hade ifrågasatt. Jagutgår ifrån att alla delar vår uppfattning. Beträffande köerna tycker jag det är positivt att höra attalla tydligen inte har drabbats lika hårt som de som jag har stött på. Pä sinahåll är väntetiderna Ont väntetiderna för energisparlån Såvitt jag förstår är det emellertid f. n. inte brist påpengar som leder till de långa väntetiderna. Det finns fortfarande pengartillgängliga, men problemet är själva handläggningen. Så länge det är fråga omansökningar som ligger inom ramen för de belopp som ställs till förfogandeborde man ha kunnat förutse hur många ärenden som man kan räkna med för attgöra av med de anslagna medlen. Den här situationen hade kanske inte behövtuppstå. Men vi hoppas att personalförstärkningen kommer attinnebära att det går att klara av de flaskhalsproblem som uppenbarligen finns iåtminstone vissa delar av landet. Det var emellertid synd att man inte riktigtvet hur långt man når med förstärkningen. Statsrådet sade inte heller någonting om när vi eventuelltkan tänkas fä ett förslag om en decentralisering av beslutsfattandet på det härområdet. En decentralisermg skulle kunna vara ett bra sätt att få det att fungerapå ett smidigare sätt. Får jag bara säga ytterligare en sak om hurdet går till. Ansökningarna kommer inte in jämnt under aret tillförmedlingsorganen och länsstyrelserna, vilket betyder att man i en och sammalänsbostadsnämnd ibland kan ha mycket korta väntetider och ibland längreväntetider. Människorna styrs också av årstiderna när de ansöker. Därför är detinte så lätt att exakt förutse svängningarna . förslag om kommunalisering hoppas jagatt kunna få . I och för sig är inte heller det somstatsrådet sade om årstidssvängningarna förvånansvärt. Även detta är någontingsom man från början borde ha kunnat förutse. När det blir kallare ökar juintresset, för energisparande investeringar. Man skulle kanske kunna planeraarbetet så, att man då prioriterar just den typen av ärenden. Men, som sagt, det intressanta är naturligtvis att det iframtiden blir en smidigare hantering. Jag hoppas att ett eventuellt förslag omdecentralisering inte kommer alltför sent nästa är och att det då får enskyndsam prövning i departementet. Överläggningen var härmed avslutad. § 4Om skadeverkningarna av oljekatastrof utanför Jordbruksministern ordet för att besvara () anmälda fråga,1979/80:161, till kommunministern, och anförde: har frågat kommunministernom han är beredd medverka till vidare utforskning av skadeverkningarna av denoljekatastrof som inträffade utanför . Frågan haröverlämnats till mig för besvarande. Erfarenheterna från de oljeutsläpp som ägt rum undersenare år visar att sådana utsläpp kan förorsaka allvarliga och omfattandeskador på miljön. De utvärderingar som skett visar också att det finns bristeri våra kunskaper om oljans effekter i miljön. Det är därför viktigt att vigenom forsknings- och undersökningsverksamhet förbättrar kunskapsunderlaget.Det ankommer främst på att initiera sådan verksamhet och vägabehovet av resurser på detta område mot kraven på forskningsinsatser på andraangelägna områden inom miljövården. , och institutet förvatten- och luftvårdsforskning har gemensamt bedrivit enomfattande forskningsverksamhet rörande miljöeffekter av oljeutsläpp. Storaforskningsinsatser har också gjorts i samband med olika olyckor, t. ex.utsläppen från det ryska tankfartyget , som gick pä grund vid Fifång ioktober 1977. För att höja beredskapen når det gäller undersökningar av effekternaav oljeutsläpp gav regeringen i uppdrag attutarbeta ett program för undersökning av miljöeffekter vid olje- ochkemikalieutsläpp. Uppdraget kommer att redovisas . Uppdraget utgör endel av det handlingsprogram för skydd mot oljeskador till sjöss som f. n.övervägs inom på basis av förslagen i betänkandet tur. När det gäller oljeskadorna längs den bohuslänska kustenhösten 1978 vill jag peka pä att oljeskyddskommitté i tilläggsdirektivfått i uppdrag att utvärdera oljeutsläppen och skadorna såväl i Stockholmsskärgård som i . Enligt vad jag erfarit kommer utredningen att läggafram sina förslag . Jag ber att få tacka statsrådet för svaret.Det är positivt så till vida att han talar om stora insatser och god vilja, ochdet är utomordentligt bra. Bakgrunden till min fråga var rapporter om kraftigastörningar och förändringar, som konstaterats i havet på provytor, som forskarehade undersökt. De anser att en koppling till oljan i havet inte kan uteslutas.Jag har tagit upp rapporter rörande , men givetvis finns skador samtbehov av åtgärder också i de andra områden runt vår kust där oljeutsläpp harskett. Om skadeverkningarna av oljekatastrof utanför Om skadeverkningarna av oljekatastrof utanför Man kan alltid diskutera prioriteringar och görajämförelser mellan insatser. Oljan har, vad gäller insatser i samband medupptagning, kostat kanske 100 milj. kr. Enligt uppgift lämnas till forskning2-3 milj. kr. i hela landet, varav 1 miljon till . har att initiera åtgärder, och det ärockså viktigt att oljeskyddskommittén gör det. Men oron hos våra forskare -enligt vad som meddelats från - bottnar i vad som skall hända närman inte har medel för den kontinuerliga forskningen. Man är orolig över att demedel som har kommer att räcka enbart till forskningen i degrunda vikar där man arbetar, medan de störningar som forskarna nu harrapporterat uppstått på djupare vatten, . Det är viktigt attforskningen där kontinuerligt får bedrivas. Tyvärr lever vi med denna ständigaoljenedsmutsning, denna ständiga farsot som är ett hot mot livet, ett hot motlivet i havet och ett hot mot vårt eget liv. Det är allvarliga katastroferjämt. Men det räcker inte med att forska enbart när storakatastrofer inträffar. Det måste ske kontinuerligt - därav forskarnas oro överatt de inte har tillräckliga medel. Vi kräver kännedom om den kontinuerliga påverkan. Den ärinte tillräcklig, som herr statsrådet påpekade. Jag hoppas att den skall blitillräcklig. Därtill behövs medel sä att i samarbete medforskningsinstitutioner och forskare kan driva på denna kontinuerligaforskning. Jag har tidigare tagit upp frågan om oljans påverkan påmarkområdena i debatter med förutvarande kommunminister. Tyvärr har jag så korttid på mig, men jag vill nämna att så mycket säger forskarna som att om viskall behålla en biologisk och miljövårdsinriktad forskning värd namnet i havetmåste vi ha mer medel till det. betydde - med nuvarande jordbruksministern somaktiv medverkare-framtidstro och förhoppningar för jordbruket. sätter vi vårförhoppning till att jordbruksministern medverkar till att skapa sådanframtidstro även för havsbruket och dess forskning. Överläggningenvar härmed avslutad. § 5 Om passkontrollen vid inomnordiska resor Statsrådet erhöllordet för att i ett sammanhang besvara dels () den 27november anmälda fråga, 1979/80:164, dels () den 28 novemberanmälda fråga, 1979/80:167, till socialministern, och anförde: har frågat socialministern om honhärför avsikt att ta initiativ till ändring av det - enligt frägeställarensuppfattning - med rätta hårt kritiserade beslutet om stickprovsvis genomfördpasskontroll vid inomnordiska resor. Frågan har överiämnats till mig förbesvarande. har frågat mig vilka åtgärder jag avservidta för att förhindra att personer onödigtvis sätts i förvar i samband medgränskontroller. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. Alltsedan den nordiska passkontrollöverenskommelsensikraftträdande har stickprovskontroller tillämpats vid våra gränser föratt förhindra att personer illegalt tar sig in i landet. På grund av den ökadeillegala invandringen beslöt regeringen om en utökad stickprovskontrollvid främst resor från till . Denna stickprovskontroll har avregeringen bedömts som nödvändig för att begränsa den stora illegalainvandringen av bl. a. assyrier från . Det finns inga tecken som tyderpå en minskning av denna invandring. Jag avser inte att under rådande förhållandenta något initiativ till att minska stickprovskontrollens omfattning. Vid stickprovskontrollen kan vissa svårigheter uppkommaför den som inte kan styrka sin rätt att resa in i . Detgäller då främst utländska medborgare med tillstånd att vistas i samtnaturaliserade svenska medborgare. hänvisar i denna del till en uppgift somnyligen lämnats i ett TV-program enligt vilken personer skulle ha tagitsiTörvar då de inte kunnat visa sin rätt att resa in i riket. Efter kontroll med de aktuella polisdistrikten harframkommit att ingen svensk medborgare har tagits i förvar i samband medstickprovskontroll. Vid endast ett tillfälle har en utländsk medborgare medtillstånd att vistas här tagits i förvar. Utlänning som kommer till riket skall medföra och kunnavisa upp passhandling som visar hans rätt att resa in och vistas i Sverige.Denna skyldighet föreligger även efter besök i annat nordiskt land. har i sitt avgivna betänkandeföreslagit inrättandet av en jourtjänst, vilket sannolikt skulle eliminera nuangivna svårigheter. Förslaget har remissbehandlats och bereds f. n. iregeringskansliet med sikte på att propositionen skall föreläggas riksdagenunder våren. Jag kan därför inte ta ställning till frågan. Slutligenkan nämnas att invandrarverket har förklarat sig berett att i Om passkontrollen vid inomnordiska resor Om passkontrollen vid inomnordiska resor samråd medrikspolisstyrelsen medverka i utbildnings- och informationsinsatser för attminska olägenheter för den enskilde vid gränskontroll. Mot denna bakgrund anser jag att det inte finns behov avytterligare åtgärder från regeringens sida. Jag har frågat invandrarministern vad honvill göra för att människor inte onödigtvis skall tas i förvar i samband medgränskontroller, och då personer vid gränskontrollen inte kan bevisa att honeller han är svensk medborgare eller har arbets- och uppehållstillstånd. Anledningen till att jag ställer den här frågan är inteatt jag misstror polisens agerande i samband med kontroller, utan att jag harreagerat över att det tydligen inte finns tillräckliga möjligheter attkontrollera främst arbets- och uppehållstillstånd på obekväm arbetstid. Om en person som inte har svenskt medborgarskap kommertill skall hon eller han vara försedd med pass eller annanlegitimationshandling som gäller som pass. Uppehållstillstånd ocharbetstillstånd skrivs vanligen in i passet. Via mantalsregister kan mankontrollera uppehållstillstånd, och via invandrarverket kan på kontorstidarbetstillstånd kontrolleras. På övriga tider får man gå via utlänningsenheteni det aktuella polisdistriktet. Utlänningsenheten är emellertid inte alltidbemannad . Man kan också gå via arbetsgivare, men det förutsätter attarbetsgivaren inte jobbar på kontorstid, för att det skall vara meningsfullt idet här fallet. Polisen kan också följa personen hem för att där kontrollerapass eller annat. Men det förutsätter att polisen inte är underbemannad, vilketden ofta är. Kort sagt är möjligheten att slippa ta folk i förvar påobekväm arbetstid ganska liten. Att fler inte råkar ut för att tas i förvarberor på den enskilde polismannens omdömesgilla bemötande. Man kan inte begäramer av polisen. Men man kan begära att invandrarverket ställer upp med någonform av jourverksariihet. har i sitt svar hänvisat till förslageti utlänningslagkommittén om en jourtjänst på invandrarverket. Jag tycker attdet är mycket positivt att förslaget finns.