prot · G309103 · 1979-12-31 00:00:00 — Utskottet gjordedärför i detta läge den naturliga och förståndiga bedömningen att frågan medhänsyn till dess invecklade natur borde utredas ytterligare, innan propositionensståndpunkt frångicks. I övrigt kan jag här hänvisa till vad i sitt anförande. Jag yrkar därför, fru falman, slutligen bifall tillutskottets hemställan även pä denna punkt. () replik: talade om en uppluckring avsekretessen kring skatterna, och jag vill svara honom. För det första har vi under hänsynstagande tillskatteutskottets yttrande valt s. k. omvänt skaderekvisit. Det innebär attsekretess i dessa frågor är huvudregel men att man har en möjlighet tilloffentlighet - en reservutgång har jag kallat detta tidigare - om det stårklart att ingen enskild kommer till skada. Omvänt skaderekvisit har använts imånga andra sammanhang'i propositionen när det gäller sådana här frågor och föratt skydda ömtåliga uppgifter. För det andra har vi inte, som forutsattes iskatteutskottets yttrande, uttalat oss för meddelarfrihet i skatteärenden utanhänskjutit den frågan till bedömning av yttrandefrihetsutredningen.Konstitutionsutskottet måste självfallet göra en självständig bedömning avoffentlighetskravet, och vi har vid vår avvägning kommit fram fill det nämndaställningstagandet. I fråga om meddelarfriheten menade att hanlämnade ett slags varudeklaration. Men denna varudeklaration var enormtensidig, eftersom den innehöll i stort sett bara inskränkningarna imeddelarfriheten. Jag vill därför citera ur det som ställde sig bakomnär vi antog den nya tryckfrihetsförordningen . uttaladei propositionen bl. a. följande: "Utmärkande för ett demokrafiskt samhälle är den friadebatten om samhälls- och kulturfrågor och den offentliga granskningen av demsom i allmän eller enskild befattning övar inflytande. För denna debatt och Förslag till sekretesslag in. Förslag till sekretesslag m. m. bevakning spelar det tryckta ordet en huvudroll. tryckfrihetenskall kunna fylla sin funktion i det demokratiska systemet är uppenbarligen atttillgången till information om skilda samhällsförhållanden är riklig. Iblandkan det visa sig nödvändigt att i tryckta framställningar öppet ventilera ocksåomständigheter av tämligen känslig art. I varje fall behöver författare ochjournalister ofta initierad kunskap som underlag för kommentarer ochinformation till allmänheten." Jag vill understryka att en uppgift som lämnas ofta inteär avsedd för direkt publicering utan mera för att tjäna som underlag för enbedömning i publiceringssammanhang, för att ge fillgång till båda sidorsversion av ett händelseförlopp. Genom sådan insyn som detta innebär kanpubliciteten bli mer balanserad och i högre grad ägnas väsentliga drag imyndigheternas agerande. Jag vill också tillägga att meddelarskyddet givetvis inteinnebär att den enskilde tjänstemannen blir skyldig att lämna massmediernainformafion om hemliga omständigheter, bara att han har rätt att göra det. () replik: Det är riktigt, som påpekar, attden socialdemokratiska reservationen är uppbyggd på ett omvänt skaderekvisit.Men det förtar inte verkan av skatteutskottets enhälliga yttrande. Jag nöjerrnig med att läsa upp några rader: "Som framhållits i propositionen kan man inte hellerbortse från att det av den stora mängden skattskyldiga skulle upplevas somintegritetskränkande att uppgifter i deras självdeklarationer kom till offentligheten,även om uppgifterna i och för sig är av tämligen alldaglig beskaffenhet. Detfinns enligt utskottets mening en uppenbar risk för att införandet avskaderekvisit" - alltså även omvänt skaderekvisit - "i fråga omverksamheten i första instans kommer att medföra att uppgifter vidsjälvdeklarafionerna lämnas ut i en del fall där den enskilde upplever det somintegritetskränkande." Det fårvara svar tillräckligt på den punkten. Jag har inte i min framställninguttalat mig negafivt om relationen mellan tystnadsplikt och meddelarfrihet. Vadjag sagt har närmast varit ett sätt för mig att få förklara hur självalagsystemet, lagverket, är uppbyggt - detta därför att inte ens i vanliga fallväl kvalificerade lagtolkare visat sig ha förstått den rättsliga karaktären avdet här lagsystemet. Jag kan nöja mig med att säga att jag står helhjärtatbakom propositionen. Min framställning är inte uttryck för någon negativinställning utan närmast en varudeklaration. OLLESVENSSON (s) repUk; Det är naturligtvis också viktigt för den somlämnar sin självdeklaration att han är på det klara med att det finns enmöjlighet att granska en så stor myndighet som skatteförvaltningen härrepresenterar. Det är en garanti för att han inte blir utsatt för inkorrektbehandling. Avsikten är inte att det skall släppas ut några uppgifterur enskilda deklarationer, utan avsikten är att belysa myndighetsutövningen närdet gälleravdragsregler, avdragspraxis, osv. Det är inte meningen att man skall Nr103 gå in i olika enskilda fall, utan man får här göra en meraschablonmässig den 13 ,5 ng(, (): ./. ,// ,.,.,. talade i sitt anförande om enfisk som ipsslnc simmade i en liten sjö. Jag hade också tänkt spinna litet pädet temat. Jag har nämligen med stort intresse följt vad sagt idebatten om skattesekretessen. Jag har haft särskild anledning att göra det,eftersom och jag.för inte så länge sedan deltog i ettutredningsarbete om tystnadsplikt och yttrandefrihet. Det våren utredning som förtjänar beröm i flera avseenden.Den har också fått det, inte minst därför att den arbetade föredömligt snabbt.Den blev klar . Vi förfogade över ett effektivt sekretariat ochhade en utmärkt ordförande. I någon mån torde också kommitténs övrigaledamöter, och jag, kunna tillskrivas förtjänsten av attutredningen om tystnadsplikt och yttrandefrihet genomfördes pä sätt som skedde. Att utredningsarbetet förflöt friktionsfritt berodde på,som jag uppfattade saken , att utredningens ledamöter tänktepå samma sätt i vissa grundläggande frågor. Vi var nämligen eniga om att vi skulleha så få tystnadsplikter som möjligt och att lagstiftningen skulle utformas så,att den gynnade yttrandefriheten utan att den enskilde utsattes för skador. Meddet perspektivet för ögonen gick vi till verket i utredningsarbetet och formadeslutgiltigt våra förslag i riktning mot ökade möjligheter att offentligtdiskutera t. ex. myndighetsutövningen inom bl. a. skatteområdet. Med stolta deklarationer itystnadspliktskommittén i friskt minne måste jag säga att dagens debatt kringsekretesslagen åtminstone på mig gjort ett beklämmande intryck utifrån rentprincipiella utgångspunkter. Hade ståndpunkter itystnadspliktskommittén byggts upp på genomtänkta åsikter så borde utskottetsskrivningar i fråga om skattesekretessen ha sett annorlunda ut. har, det visar konstitutionsutskottetsbetänkande, gjort en total helomvändning. Genom att han följer propositionensförslag till sekretesslag på skatteområdet medverkar han till en lagstiftningsom går längre än nu gällande rätt. Av dagens debatt får man närmast intrycketatt nya doktrin lyder: Ingenting skall röjas för publiceringpå skatteområdet. Och så sätter han, som har sagt, dubbla lås påskatteförvaltningens handlingar. Lika frejdigt som talade för behovet a-v offentlig insyn imyndighetsutövningen och betydelsen av yttrandefrihet, lika frejdigt talar hani dag för vidgad sekretess inom skatteförvaltningen, och där är det verkligenfråga om myndighetsutövning. Det han egentligen talar för nu är i själva verketen begränsning av yttrandefriheten. har tydligen, i likhet meden känd , genomgått en mental metamorfos. Det skullenaturligtvis, fru talman, ha varit mycket intressant att med herr 129 9 protokoll 1979/80:102-104 Nr 103 Fiskesjö få diskutera vad somföranlett åsiktsförvandlingen. den J'' '"'' ° ' inlägg. Måhända är det länga samarbetet med 13 PTirs19S() en förklaring till denuppluckring av principer som kunnat förmärkas hos allt fler centerpartister och som också gör sig gällande hos Förslag till sekre- . tpsslnpiri finns de som generellt gärna mera långtgående sekretess på olikaområden än den vi nu diskuterar. Om det har vi blivit påminda gång efter utskottsarbetet. Det finns också de som under täckmanteln skydd för denenskilde arbetar för ökad sekretess. Men i verkligheten kan det vara så - ja,det är så - att just de som arbetar på det sättet är det största hotet mot denenskildes intresse att få rättvisa. Det var därför som tystnadspliktskommitténså hårt betonade vikten av insyn i förvaltningarnas myndighetsutövning. Jag menar inte att tillhör dem som arbetarunder sådan täckmantel. Men tvivelsutan har utvecklats dithänatt han ligger i den omedelbara riskzonen. Vilsenhet tycks ha gripit tag ikonstitutionsutskottets ordförande, och det är allvarligt, fru talman. Handlingar i skatteärenden kan naturligtvis innehållauppgifter av mycket känslig natur. Ingen bestrider detta. Men det ligger ocksåi hög grad i den enskilde medborgarens intresse att myndighetsutövningen ochdärmed också rättstillämpningen i skatteärendena blir föremål för sådan insynoch debatt att felaktigheter och orättvisor både i det enskilda fallet och iskattesystemet som sådant kan rättas till. Den slutsats som man måste dra av den fördadebatten är att det säger i utredningar och där skriver underinte alltid är hans innersta mening. Sin verkliga uppfattning avslöjar hanförst när en proposition läggs på bordet. Dä först vet han vad han slutgiltigtskall tycka. Så kan man naturligtvis utöva sin politikergärning. Måhända är detdetta som avses med den nya konservatismen, som tydligen också BertilFiskesjö representerar. () replik: framträder med den pösigasjälvgodhet och egenrättfärdighet som brukar utmärka honom och som generelltsett alltid utmärker den enfaldige. I hans långa inlägg, som ju skulle formastill ett fruktansvärt angrepp mot mig personligen, finns praktiskt taget ingensom helst substans. vet lika väl som jag att förslag somläggs fram av utredningar ofta blir hårt kritiserade under remissarbetets gångoch att utredningsförslagen blir starkt förändrade innan man tar slutligståndpunkt. Vad skulle det över huvud taget vara för mening med ettremissförfarande, beredning i departementen och beredning i utskotten, om maninte skulle kunria ändra på ett utredningsförslag? Men värstför i det här fallet är ju att den fördömelse som han avnågon märklig anledning vill tillvita mig drabbar honom själv med 130 oerhörd kraft. Många av de förslagsom vi var ense om i tystnadspliktskom- mitten harnämligen blivit "spolade" i det fortsatta arbetet. Johanssonbör gä hem i sin kammare och uttala samma fruktansvärda 'igen den anatemaöver det gruvliga svek som han själv har begått i den här frågan när it py.pr 190 hantydligen har tagit hänsyn till vad remissinstanserna har sagt och efter _ utredningsarbetet ändrat mening. Försias till sekre tesslag rn. m. () replik: tyckte att jag var pösig"som vanligt" när jag inledde mitt anförande här tidigare. Vem som ärden största pösmunken av oss kan vi naturligtvis diskutera. Om det möjligen ärsä att ser ut som en mindre pösmunk än jag beror det på attdenna debatt i någon mån stuckit hål på luftballongen när det gällerskattesekretessen som han har försvarat under debattens gång. Jag vidhåller att genom sina ställningstaganden itystnadspliktskommittén och senast i anslutning till propositionen omsekretesslag har i vissa stycken kommit fram till ståndpunktersom är oförenliga. Jag förstår fuller väl att detta är en pinsam situation som herrFiskesjö har manövrerat sig in i. Men han får stå sitt kast. Använder man dennuvarande regeringens propositioner som lots för sin politiska farkost, måstesådana situationer uppstå. Det ligger liksom i sakens natur. Vill undvika sådana pinsamma situationer,måste han ju överge trofastheten mot blockpolitiken. Det borde en förnuftigperson som inse. försöker han desperat fly bort ifrån sin inkonsekvensgenom att lägga ytterligare sten på sin börda och säga, atttystnadspliktskommitténs förslag inte heller genomförs på t. ex. det socialaområdet. Men att fly från en inkonsekvens till en annan, , löseringa problem. Det börjar nu bli så allvarligt, fru talman, att jag sermig föranlåten att försöka hjälpa ut ifrån ytterligare etttrångmål. När det gäller det sociala området vidgas ju inte sekretessen. Detkommer att fungera i stort sett som . Men på skatteområdet vidgassekretessen, och det medverkar till trots att han utifrån sinaställningstaganden i tystnadspliktskommittén bort arbeta för motsatsen. kan känna sig frikänd när det gäller detsociala området, åtminstone villkorligt, men han är skyldig när det gällerskatteområdet. () replik: skall jag göra det riktigt pinsamt för KurtOve . Vad vi föreslog i tystnadspliktskommittén var att vi skulle hameddelarfrihet även pä skatteområdet. Men ett sådant förslag finns inte alls iden socialdemokratiska reservationen till betänkande.Om man nu skall betrakta det som ett svek-vilket inte jag gör-gentemot entidigare ståndpunkt, , då är vi precis lika goda kålsupäre.Vartenda ord sagt väller tillbaka som en het lavaström överhonom själv. Nr 103 () replik: y , I Fru talman! harunder hela denna debatt om sekretesslagen ,-, " wion försökt skyla över att han genomutskottsbetänkandet medverkar till att Men han har inte varit särskilt framgångsrik. F" I t'lls'kp Många, både pressfolk och sakkunniga påområdet, har genomskådat ,; j' propositionen och därför skarpt kritiserat sekretesslagen från denna En av dessa sakkunniga kritiker har varit ,som f. ö. också var ordförande i tystnadspliktskommittén. I en tidningsartikelhärförleden anförde han bl. a. följande: "och man riskerar att alldeles förlora sambandet medden grundlagsfästa offentlighetsprincipen om man lägger nära nog ett heltförvaltningsområde under absolut sekretess. Det är vad som i förslaget skerbeträffande skatteområdet." Jag tror inte att är beredd att utanvidare inkompetensför-klara eller hans slutsatser i dessaavseenden. har, , varit trofast mot vad som sagtsi tystnadspliktskommittén. Det omdömet kan man inte fälla om har inte stått pall för propositionens tryck. För är tydligen blockpolitiken viktigareän principer som han uttalat om vikten av ökad insyn och debatt kringförvaltningarnas myndighetsutövning och som är så utomordentligt viktiga förden enskilde medborgarens berättigade krav på rättvisa. Dagtingandet har tydligen upphöjts till gyllene princip nuockså hos . Förste vice talmannen anmälde attBertil Fiskesjö anhållit att till protokollet fä antecknat att han inte ägde rätttill ytterligare replik. I motion 1979/80:98 har jag ställt krav på attpatienterna ovillkorligen skall få del av sina sjukjournaler. I regel är detnumera inget problem att få läsa sin sjukjournal om man är "normalt"sjuk. Men som i sä många andra sammanhang inom sjukvården gäller det att intevara för sjuk för att kunna få ta del av sina rättigheter. Det finns således endel begränsningar i rätten att ta del av sin sjukjournal. I det förslag som nuligger på bord utvidgas patienternas rättigheter, eller det kanskeär riktigare att säga att rättigheterna förstärks, vilket i och för sig är bramen enligt min mening inte tillräckligt. Följande begränsningar finns omnämnda i propositionen ochbetänkandet: Om patientens tillstånd är mycket allvarligt kan manbegränsa rätten att läsa sjukjournalen. Om det kan antas att patientens behandling påverkasnegativt av att denne får ta del av sjukjournalen kan man också begränsa den nämnda rätten. 132 Vidare vill man ha ett skydd förtredje part, om det kan antas att denne riskerarutsättas för våld. Man vill också ha en begränsning när det gäller att låtatredje part ta del av Tnrsd'i(ien den journalen, om det kan antas att patienten på så sätt kan få fram vad som ståri it p, " \Qiii) journalen. Man kan inte vägra att utlämna journalen efter avslutadbehandling. Men r--- , ;/i-pA- ' här måste det vad jag förstår föreligga begränsningar som jag inte kunnat ., finnaklart uttryckta i betänkandet. Sekretesskyddet för tredje part skall enligt enannan paragraf gälla . Det betyder således att allt i journalen inte ärtillgängligt ens efter avslutad behandling. Utskottets talesman kan, hoppasjag, bekräfta eller dementera detta. Dessutom finns det en annan svaghet i detta med avslutadbehandling. En hel del patienter måste framför allt inom den psykiatriskavården behandlas och då utan att ha haft möjlighet att läsa sinjournal. En patient kan ju också behandlas för flera olika sjukdomar. Vad ärdet dä som gäller i fråga om avslutad behandling? Enligt utskottsbetänkandet skall begränsningarna tillämpasytterst restriktivt - och det är bra - samt enbart gälla patientenshälsotillstånd. Men då frågar en lekman: Vad är hälsotillstånd? Är det diagnoseller är det också behandlingen? Alla de skäl som finns för begränsningar har sinasvagheter. Att förvägra en patient att ta del av sjukjournalen av det skäletatt han eller hon är allvarligt sjuk kan ju knappast göra någon människafriskare. Att anföra skälet att behandlingens resultat kan försämras av attpatienten läser journalen måste i sin tur försämra mänga patienters tillstånd. Det skäl för begränsningar som jag kan harespekt för är skyddet för tredje part, men också det kan innebära problem.Tredje part kan nämligen lämna felaktiga uppgifter utan att patienten har någonsom helst möjlighet att kontrollera det. Men om risk finns för liv och lem, sålåt oss godta den begränsningen. Då måste emellertid begränsningen bara gällavad tredje part har sagt och journalen i övrigt vara öppen. Men om den är detkan man inte utläsa av texten i proposition och betänkande, och här behövsockså ett klargörande. De andra skälen för begränsningar kan det i och för sigfinnas fog för, men det handlar om svårtolkade paragrafer där expertis stär motden svagare människan. Det kan lika väl hända att en läkare på felaktigagrunder fattar beslut om inskränkningar som också kan leda till problem förpatienten, lika väl som läkaren kan fatta välmotiverade och på riktiga grundervilande beslut. Enligt min uppfattning är effekten av felaktiga beslut värre äneffekten av att låta pafienten ha en ovillkorlig insyn. Varför, fru talman, är det då så viktigt att få se sinjournal? Delvis är det ju ens egen person det handlar om, men det handlar också om att få veta om det är rätt diagnos som har ställts och om det är rätt behandling som ges. I ochför sig kan inte en vanlig människa bedöma detta, men med hjälp av andra personer kanske man kan komma fram till en riktig bedömning. Detta har ett värde under pågående behandling och inte endast efter behandlingens slut - i synnerhet för de patienter som är långvarigt sjuka. Nr 103 Fru talman! Jag skall inte ställanågot yrkande -jag kan avvakta och se Torsdnpenden resultatet av de föreslagnaförändringarna. Utskottet har tyvärr enhälligt 13 imrs1980 avstyrkt min motion. Jag beklagardet och får väl återkomma i ärendet. jag vill ändå ha svar på de frågor jag har ställt. Förslås till sekre- ' gåHer om en patient behandlas för flera sjukdomar? tesslag m. m. behandlingen vara avslutad? Blir hela journalensekretessbelagd, om det finns en tredje part som har givit uppgifter tilljournalen? Vad gäller i fråga om dettidsbestämda sekretesskyddet för tredje part och rätten att ta del av journalenefter behandlingen? Vilken tidsgräns gäller i detta fall? Vad är hälsotillstånd? Är detdiagnos eller behandling? När man inte vill göra patientens rätt att ta del av sinjournal ovillkorlig försvagas ofelbart patientens ställning allvarligt - intebara av det skälet att han eller hon inte alltid får läsa sin journal utanockså av att han eller hon inte vet var begränsningar börjar och slutar. Därmedär det svårare att argumentera för sina rättigheter. I dagens debatt har en viktig framtidsfrågatagits upp, nämligen frågan om ADB och offentlighetsprincipen. Svenssonhar, vilket också har påpekats av tidigare talare, till stor del ägnat sig åttillämpningen av nu gällande regler och mindre åt de nya regler som vi i dagkommer att besluta om. Av de frågor som har tagits upp tänkte jag alltså närmastkommentera den om ADB och offentlighetsprincipen. Men det finns också en annanväsentlig fråga, nämligen den om tillgången till lokaler hos myndigheter där desom önskar ta del av myndighetens handlingar kan fä göra detta. Jag vill idetta sammanhang bara erinra om att 1978 tog ställning till konstitutionsutskottetsbetänkande /79:4, där en motion med krav på ökat skydd för allmännahandlingar genom ett införande av krav på legitimation vid utlämnandet avhandlingen behandlades. Detta krav avvisade mycketbestämt och anförde att allmänhetens kontrolimöjlighet vid ett bifall tillmotionsyrkandet skulle inskränkas och inte kunna utövas anonymt.Konstitutionsutskottet ansåg också att de praktiska problem som fanns måste gåatt lösa. Det är alltså klart, både genom och bl. a. JO-uttalanden,hur myndigheterna bör tillämpa reglerna. Så till den andra frågan, den om datoriseringen. Av dagensdebatt kan man lätt få uppfattningen att har lämnat denna viktiga fråga. Förhållandet är att frågan f. n. utreds inom datalagstiftningskommit tén, DALK. DALK fick när den tillsattes 1975 tre huvuduppgifter. Den ena var att göra en översyn av datalagen. Den andra var att utreda en förstärkning av offentlighetsprincipen, och den tredje var att studera frågan om dataflödet över gränserna och internationella överenskommelser. DALK har fullgjort den första uppgiften, och vi arbetar f. n. med frågan om 134 ADB och offentlighetsprincipen. Redan när direktiven till DALK skrevs var man medveten omde problem Nr 103 som kunde finnas. Det sägs nämligen i direktiven att detinte är endast 'igen den datoranvändningens konsekvenser förpersonlighetsskyddet som kräver I 3 mars 19S0 En annan betydelsefull fråga gällerdatoriseringens sätt att påverka offentlighetsprincipen. Utvecklingen Förslås till sekre-har inneburit att myndigheterna i större omfattning harövergått till att lagra tpv Det sades också i direktiven att man inte skulle stannavid nuvarande förhållanden, och jag vill peka på det genom att citera en meningsom departementschefen anför: "Enligt min mening finns det emellertid goda skäl attsätta målet något högre än att upprätthålla nuvarande standard i fråga ommöjligheterna att ta del av myndigheternas information." I propositionen 1975/76:160 om nya grundlagsbestämmelserangående allmänna handlingars offentlighet var frågan om förhållandet mellandatorlagrad information och allmän handling föremål för diskussion. Det äralltså klart att det inte är någon skillnad när det gäller påvilket sätt man lagrar information. Förhållandet är alltså det att KU inte har lämnat dettaproblem, som kan finnas, ät sidan. Jag bortser inte från att det finns problemhär. Systemet har byggts upp utan att man i tillräcklig grad har beaktat fråganom offentlighetsprincipen. Integritetsskyddet har varit en väsentlig del närdet gällt datapolitiken och den allmänna debatten, och det har tillgodosetts.Det har riktats en stark uppmärksamhet mot integritetsskyddet. Detta att manockså måste klara offentlighetsprincipen kan ha skymts av de andra frågorna fördem som byggt upp systemen. Det påpekande som gör kan också varariktigt, nämligen att man har blandat uppgifter som är offentliga och sådanasom är sekretessbelagda, och att det därmed är svårare att få del av deuppgifterna. Jag vill då peka pä att denna fråga återkommer, för enligt DALK:splanering skall ett betänkande lämnas . Jag noterar också att vpkharen ledamot i denna utredning. DALK:s målsättning är att klara direktivenskrav på att ADB skall utnyttjas för att förstärka offentlighetsprincipen, attvara ett led i allmänhetens kontroll av offentliga myndigheter. Med detta,fru talman, vill jag yrka bifall till utskottets hemställan. (vpk) replik: Helt kort: Det finns ingen anledning för migatt gå i polemik mot den föregående talaren - han erkänner och tar i positiv anda upp den diskussion som jag har försökt väcka. Jag vill dock göra ett formellt påpekande: Man kan inte riktigt resonera som så, att man säger att dessa problem finns men att DALK kommer att ta itu med dem.