prot · G30924 · 1979-12-31 00:00:00 — Jag är övertygad om alt vi den närmaste tidenkommer att få rapporter av samma ty p som vi har fått . Det i sin turkommer att ytterligare understryka vikten av atl får iuppdrag atf titta mer ingående på den anpassade studiegången. Jag kan inte finna annat än attjag har sagt-och det står jag för - attskolöverstyrelsen har fått i uppdrag att noga följa utvecklingen av anpassadstudiegång. Det är klart all jag skulle kunna tala om för skolöverstyrelsenatl den skall göra vad den har blivit tillsagd all göra, men Jag finner intenågot behov av detta. Delär självklart att problemen skall tas på allvar och all missbruket skall tas påallvar. Anledningen lill alt jag tar upp del som Jag ibland misstänker varaöverdrivna tidningsskriverier är attjag kan se en annan risk, nämligen all manblir så rädd för anpassad studiegång att man inte ens tillämpar den efter deregler som gäller och alltså inle på rätt sätt lar hand om barn som skullehjälpas av detta. Detär vad jag menade. Missbruket har jag tagit avstånd från i olika sammanhang,och det kan jag upprepa än en gång. Man skall följa reglerna när det gälleranpassad studiegång. Omviss utbildning för lärare i trä-och metallslöjd GÖRANPERSSON (s): Jag tackar statsrådet för den deklarationen. Den är värdefull. Jag villför min del avsluta debatten med att säga att det är viktigt att vi myckelnoggrant följer den här frågan, eflersom det handlar om den allra svagastegruppen i skolan. Vihar fått elt nytt statsbidragssystem som syftar lill att ge de härungdomarna en bättre situation i skolan, men det harju kommit rapporter underden som tyder på alt utvecklingen går i en annan riktning. Delfinns all anledning att la seriöst på varningssignalerna, och det finns allanledning att vi bevakar frågan noggrant också i fortsättningen. Överiäggningen varhärmed avslutad. § 9 Om viss utbildningför lärare i trä- och metallslöjd Statsrådet erhöll ordet för attbesvara Lennan Bladhs (s) anmälda fråga, 1979/80:78, ochanförde: har frågat mig om Jag känner till varför universitets-och högskoleämbetet (UHÄ) och () nekat lärarna i trä- ochmetallslöjd utbildning i teknik, samt om jag har för avsikt att öppnautbildningen i teknik så aff den blir behörighefsgrundande för lärare i trä-och metallslöjd. 11 protokoU 1979/80.23-24 Omviss utbildning för lärare i trä-och metallslöjd Ipropositionen om utbildning av förskollärare och fritidspedagoger m. m.behandlades frågan om försöksutbildning av lärare i slöjd i kombination medannat ämne. Föredragandens förslag innebäratt utbildningen skulle begränsastill att avse kombinationer med ämnena engelska eller matematik. UHÄ skulleefter en femårsperiod komma in med en redogörelse för försöksverksamheten.Riksdagen hade inget atl erinra mol della. FörsöksutbUdningenstartade under föregående läsår. Enligt bestämmelserna i skolförordningen kantjänster som lärare 23 och 182 i slöjd och engelska alternativt slöjd ochmatematik inrättas. 1974års lärarutbildningsutredning (LUT 74) har i sitt betänkande Lärare för skola iutveckling tagit upp frågan om undervisningen i teknik i grundskolan.Utredningens förslag remissbehandlas f. n. Ipropositionen om läroplan för m. m. föreslog min företrädare aUteknik skulle bli ett obligatoriskt ämne inom ramen för det naturorienterandeämnesblocket. Till frågan om utbildning av lärare i teknik ämnade föredragandestatsrådet återkomma i samband med ställningstaganden till förslag från LUT74. Till frågan om fortbildning av de lärare som undervisar i teknik ulanatl ha erforderlig utbildning i ämnet ämnade hon återkomma i annat sammanhang.Uttalandena föranledde ingen erinran vid riksdagsbehandlingen. De yrkanden somLennart m. fl. hade i en motion om utbildning av lärare i trä- ochmetallslöjd samt teknik avslogs därmed av . Denförutvarande regeringen uppdrog därefter åt UHÄ att i samråd med SÖ komma inmed förslag till utbildningsåtgärder, avseende en begränsad tidsperiod, förlärare som undervisar i teknik utan att ha erforderlig utbildning. Som enföljd av uppdraget har UHÄ nu föreslagit dels aft behörighetsgrundandeutbildning lill lärare 19 i matematik, teknik och fysik alternativt kemi återskall anordnas, dels att kompletterande utbildning i teknik för bl. a.slöjdlärare som undervisar i ämnet skall komma lill stånd. Dessa förslag beredsf n. inom och kommer att behandlas i budgetpropositionen1980. Slutligenvill jag säga all det också enligt min mening vore olämpligt att föregripabehandlingen av förslagen från LUT 74 genom atl nu la ställning lill frågan omen helt ny behörighefsgrundande utbildning av lärare i teknik. Jag ber att få tacka för svaret på min fråga. När vi motionerade omutbildning av lärare i trä- och metallslöjd i samband medlärarulbild-ningspropositionen, godtog vi också att man skulle vänta påförslaget från LUT 74. Vi påpekade dock att det inom denna kategori finns enreserv av lärare som snabbt kunde vidareutbildas för att tjänstgöra i ämnetteknik. Nuhar UHÄ fått i uppgift att se till alt utbildningen blir klar, eftersom detråder stor brist på lärare i teknik. undervisar i teknik omkring 1 200lärare som inte har behörighet. Jagmenar att vi har en god reserv i lärare i trä- och metallslöjd. En gång itiden, när teknikämnet kom till, var de dåvarande yrkeslärarna en fin reserv och gjorde en god insats. UHÄföreslåratt man föratt täcka behovet skall utbilda lärare i två grupper: engrupp får behörighet, en annan får bättre kompelens för att undervisa i ämnetteknik Det innebär, bästa statsrådet, atf vi i fortsättningen får två grupperlärare, en med och en utan behörighet. Vi har alltså lärare med praktiskainslag i undervisningen. Att låta dessa utbilda sig till lärare i teknik -voredet infe vettigt och också ett sätt att tala om att ämnena är likaberättigade?Del förs en debatt om vilka ämnen som är mest värdefulla - teoretiskaeller praktiska. Vi säger atl de praktiska inslagen i skolan behövs, och iregeringsdeklarationen står del också: "Inslaget av praktiska moment iundervisningen förstärks." Man säger alltså klart ifrån iregeringsdeklarationen aft vi måsle få utbildare som också tillför undervisningenpraktiska inslag. Jagtycker det är egendomligt att man här har en reserv som inte tillvaratas. Detär också enligt min mening mycket egendomligt aff statsrådet slutar sitt svarmed att säga ati det är olämpligt att nu ge behörighetsgrundande utbildning avlärare i teknik innan LUT 74 har tagit ställning. ger man de facto,enligt förslagen från UHÄ, lärare enligt modellerna B 1 och B 2 behörighet,medan lärare enligt modell B 3 inte skall ha behörighet. Jag frågar: Är deträttvisa i ämnesfördelningen, när man ger lärare som har teoretisk utbildningförmånen att få behörighet, medan lärare med mångårig erfarenhet av praktiskainslag inte skall ha behörighet? Jag tycker, fru statsråd, alt man här bordekunna göra någonting om man menar allvar med att ge de praktiska ämnena enförstärkning i den nya skolan. Torsdagenden 8 november 1979- Omviss utbildning för lärare i trä-och metallslöjd Jag får hänvisa till all UHÄ:s förslag nu bereds iregeringskansliet och framhålla atl får vänta på besked tillsbudgetpropositionen framläggs. I fråga om del sista som sägs i mitt svar - att detär olämpligt atl föregripa behandlingen av förslagen från LUT 74 -överensstämmer det med vad utbildningsutskottet uttalade. Det varvisserligen en reservation av m. fl. men jag hade i alla fallsamma uppfattning som majoriteten. Det är likväl så att enligt förslaget från UHÄ var det två grupperlärare som blev behöriga. Man går alltså förbi LUT 74 ändå för lärare medteoretisk utbildning. För lärare med praktisk utbildning, alltså lärare i trä-och metallslöjd, som de facto har varit en reserv och som undervisar iämnet teknik på elt bra sätt, har man fortfarande sagt nej. Delta är, tyckerjag, en diskriminering av utbildade lärare i praktiska ämnen. Jagförstår mycket väl att man från lärarnas fackliga organisation har motsatt sigdetta vid MBL-förhandlingarna. Alla vackra ord om alt göra skolan merapraktisk, all ha samma värderingar för teori och praktik, faller platt tillmarken när man på ansvarigt håll delar upp teori och praktik på det Jag tycker, fru statsråd, att man dels borde gå tillbaka tillregeringsförklaringen och säga att man menar allvar med vad man skriver där omde praktiska inslagen, dels borde ge behörighet åt en grupp lärare som harundervisat i teknik på ett hyggligt sätt. Om man nu lägger framett förslag om att två grupper skall ha behörighet medan en grupp inle skall fådet, skapar man inle någon jämlikhet. Jag vill bara påpeka alt argumenterar mot ett förslagfrån UHÄ, inte mot mig. LENNARTBLADH (s): Den enda som kan ändra på UHÄ:s förslag är fru statsrådet. Överläggningenvar härmed avslutad. §10 Om lokaliseringen av Statshälsan Slalsrådel erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1979/80:79, ochanförde: har frågat mig när beslut kan fattas om lokaliseringav stiftelsen och utsikterna för alt i såfall kan komma i fråga. Stiftelsenär ett enskilt företag, där staten är en av fyra huvudmän. Övriga huvudmän ärde statsanställdas huvudorganisationer. Det är således inte här fråga om någotstatligt lokaliseringsbeslut. Ensärskild partssammansaft arbetsgrupp har förberett stiftarnas beslut i sambandmed inrättandet av Stafshälsan. Arbetsgruppen har därvid föreslagit attstyrelsens säte och därmed huvudkontoret av praktiska skäl skulle förläggasfill när organisationsarbetet pågår. Arbetsgruppen harvidare föreslagit att skall komma i första hand om stiftarna avregionalpoliliska skäl bedömer atl huvudkontoret slutligt skall förläggasutanför Storslockholmsområdet. Stiftarna har beslutat i enlighet medarbetsgruppens förslag. har styrelsen enligt stiftelsens stadgar sitt säte iStockholm. Del ankommer på styrelsen att besluta om eventuell ändring avlokaliseringsorten. Elt sådant beslut skall visserligen underställashuvudmännen för godkännande, men staten som huvudman kan inte ensam avgörafrågan. Jag lackar statsrådet för svaret, som tyvärr inte var så klargörandesom Jag hade önskat. Defhar sedan jag ställde denna fråga utlösts en viss aktivitet på Blekingebänken,och det är inte i vägen i en för länet så viktig fråga. dennavecka skett en uppvaktning. Försvarethar minskat med ca 5 000 personer i Kariskrona. Och tyvärrfortsätter denna minskning av antalet arbetstillfällen inom försvaret. Statenborde därför ha ett särskilt ansvar för aft medverka till att nya statligaarbetstillfällen kommer länet till godo. Men def har vi inte sett något av iBlekinge, varken under den långa socialdemokratiska regeringsperioden, då destora utlokaliseringarna av statliga verk ägde rum, eller från1976, då vi har haft borgeriiga regeringar. Riksdagenhar ändå klart uttalat sig för alt Slatshälsans huvudkontor inte behöverplaceras i . I arbetsmarknadsutskottets betänkande 1978/79:30 sägerutskoffet: "Närdet gäller lokalisering av Statshälsans huvudkontor finns det knappast någotavgörande skäl för en placering i . Det finns anledning utgåfrån att statens företrädare och parterna på arbetsmarknaden i sinaförhandlingar allvariigt prövar möjlighelerna att förlägga kontoret till någonort ute i landet." Detfinns starka regionalpolitiska skäl som talar för en lokalisering avhuvudkontoret utanför . Och om huvudkontoret inte placeras iStockholmsområdet, bör det lokaliseras lill . protokollsanteckning som statsrådet berör i svaret sägs också att manenligt arbetsgmppens mening av praktiska skäl skall kunna fortsättaorganisationsarbetet i . Men om stiftarna väljer en ort utanförStorstockholmsområdet anser arbetsgruppen, efter all ha tagit del av vadriksdagen i olika sammanhang har uttalat i fråga om framtida lokalisering avstatlig verksamhet, att i första hand Kariskrona bör komma i fråga. Detär lite beklagligt att statsrådet skjuter frågan ifrån sig genom alt utgå frånalt del är styrelsen som skall fälla hela avgörandet, eller i varje fall del av del. Även om styrelsen har denna formella befogenhet bör destatliga representanterna i styrelsen och statsrådet ha möjlighet atlpåverka beslutet i enlighet med vad har uttalat. Jag förmodar attstatsrådet är intresserad av att tillämpa den regionalpolitik som vistår bakom. Jagvill också ställa frågan man beräknar alt beslutet kanfattas. Jag vill här och ha svar på dessa frågor. Nej, jag skjuter inte frågan ifrån mig. Men mitt svar har den viktigabakgrunden alt man skall behandla saker och ting korrekt, och frågan var frånden synpunkten felaktigt ställd. I frågan talades det nämligen om ett statligtlokaliseringsbeslut. Delvarden uppgiften somjag tillrättalade i mitt frågesvar.Därefter var del självklart all Jag redogjorde för hur det verkligaförhållandel är, vem som fattar beslut och hur detta beslutsorgan ser ut. Statenhar genom sin representation i styrelsen ell infiytande över Statshälsansverksamhet. Inflytandet är emellertid, som Jag har sagt tidigare, delat medövriga huvudmän, dvs. de statsanställdas huvudorganisationer, som har majoriteti styrelsen. Det är bara delta jag har velat framhålla. Sedan är jag beredd att här och ange denprincipiella utgångspunkten för statens agerande i detta sammanhang. Jag hoppasalltså att styrelsen skall enas om en lösning enligt decentralistiskaprinciper. Det innebär att man fullföljer och beaktar de riktlinjer ochprincipbeslut som tagit, av vilka har nämnt något. Låtmig också ange attjag är helt på det klara med den regionalpolitiskasituationen i det sydöstra hörnet av . Den har bl. a. klargjorts myckettydligt i den uppvaktning jag hade från Aktion . MARGOTHÅKANSSON (fp): Jag tackar statsrådet för detta klargörande besked om att manfrån regeringens sida i alla fall syftar till att medverka för atl förverkligavad vi har sagt angående regionalpoliliska satsningar. Även om detta inte är enhelt statlig verksamhet utan staten ingår som part, är del lika viktigt att mani praktisk verklighet försöker leva upp till vad man i teorin har talat såmycket om, nämligen att salsa på orter ute i landet. Jagskulle kunna göra en lång beskrivning av och Blekingesbesväriigheter, men det skall Jag inte göra. Vi har en mycket liten offentligsektor och serviceseklor. Även om detla är en myckel liten ersättning är detdock en ersäuning för alla de statliga arbetstillfällen vi har gått miste om.Det är alltså av avgörande betydelse atl verkligen står i förstarummet när det gäller utlokahsering. Jag hoppas också att så kommer alt ske, såalt vi inte behöver konkurrera med någon annan ort i landet - det finns Ju enprolokollsanteckning om att bör komma i första rummet. Jag vill haelt klargörande besked om var statsrådet slår i denna fråga. Jag har inteheller fåll besked om tidpunkten när beslut skall fattas, och jag skulle gärnavilja ha def om möjlighet finns atf lämna eft sådant. Herrtalman!Svaret på det liggeri beskedet Jag redan har lämnat, nämligen att inte hellertidpunkten avgörs av staten ulan av styrelsen. Jag kan alltså inte uttala migom när styrelsen känner sig färdig all falla beslut, och därför kan Jag inteheller utlova någon tidpunkt. Men efter vad jag erfarit bör det kunna ske inomde närmaste veckorna. Jag har klargjort den principiella uppfattningen,som framgår bl. a. av regeringsförklaringen, atl regeringen avser aff bedrivaen målmedveten decentraliseringspolifik, inte minst i den verksamhet som gällerden offentliga sektorn. Och denna fråga har Ju en klar anknytning till denoffentliga sektorn. Men Jag vill alltså inle här gå beslutsprocessen i förväg.Det är grunden till att Jag inte klart anger annat än i principiella ordalagmin och regeringens uppfattning i denna fråga. Jag hoppas att ge sig till tåls med detta. Jag tackar statsrådet också för detta svar. Det finns ändå en vissoptimism inbakad i det. Jag har förståelse för atl man i sammanhanget kanskeinte offentligt kan uttala sig med säkerhet förrän beslutet är fattat. Men delär viktigt atl vi från vårt län har klargjort hur stor betydelse vi fäster viddenna protokollsanteckning. Vi önskar verkligen att regeringen och statsrådetJohansson gör vad de kan för atl det som arbetsgruppen har anlyll i dennaprolokollsanteckning skall bli verklighet. Överiäggningenvar härmed avslutad. §11Föredrogs och hänvisades Propositioner och skrivelse 1979/80:26 tillutrikesutskottet /80:41 lill finansutskottet /80:49 och 52 tilljustitieutskottet /80:53 till arbetsmarknadsutskottet §12 Föredrogs och bifölls Interpellationsframställning 1979/80:52 §13 Anmälan av interpellationer Anmäldes och bordlades följande interpellationersom ingivits lill kammarkansliet 1979/80:53 av () till utrikesministern om förhållandet mellan och arabstaterna: Under närmare vägrade arabstaterna atterkänna FN;s beslut om upprättande av en israelisk stat. Alla förslag frånisraelisk sida om fredsförhandlingar har tillbakavisats. Situationen iMellanöstern hardärför utgjort en ständig källa till såväl politisk som militäroro för både staterna i området och övriga delen av väriden. Det har inteförekommit en internationell konferens utan alt arabländerna helt eller delvissökt avvända intresset från konferensens eller organisationens egentligauppgifter för atl utnyttja tillfället att rikta kritik mol . Detvar därför ett initiativ av historisk betydelse då den egyptiske statschefenSadat pä föreslog att man på allvar skulle söka åstadkomma fred iMellanöstern. Med medverkan uppnåddes ettfredsavtal mellan och , som i etapper skall genomföras. Detbeklagliga är att samtliga övriga arabstater i mer eller mindre kategorisk formtagit avstånd från dessa fredssträvanden. Längst i detta hänseende går denpalestinska molståndsorganisationen , som såväl i sina grundläggandestadgar som i sin praktiska politik vägrar erkänna existens ochdessutom genom en varierande intensitet i terrorislisk aktivitet söker försvåra en fredliglösning. Denna terrorism har i realiteten riktal sig såväl mol som motolika arabgrupper, vilka ansetts inte inta en tillräckligt aggressiv attitydmot . Detta har medfört en stark rädsla hos befolkningen på Västbankenoch i för atl göra uttalanden som skulle kunna bidra till en lösning avkonflikten i . IIsrael finns ganska naturligt olika meningarom hur en fred skall uppnås ochvillkoren härför. I det öppna samhälle som representerar är detnaturligt att dessa olika meningar offentligt framförs och debatteras.Utomstående iakttagare har därvid möjlighet att koncentrera sig på vissameningar som framförs och med stöd härav kritisera den israeliska hållningentill olika utvecklingslinjer. Den första förutsättningen föratt fred skall uppnåssynes dock vara atl alla parter - som FN vid flerfaldiga tillfällen framhållit- accepterar varandras existens. Det synes vara orimligt atl begära all Israelskuhe kunna förhandla med någon part som icke godtar denna grundläggandeutgångspunkt. ganska inflammerade debatt som ständigt pågår rörande olika parters ansvarför att konflikten ännu inte lösts har bl. a. framförts att israeliska åtgärderinom de ockuperade områdena strider mot internationell rätt och mänskligarättigheter. Delhar också påståtts att omkring en fjärdedel av marken på övergått iisraelisk ägo. Motbakgrund av del anförda anhåller jag om kammarens tillstånd att tillutrikesministern få ställa följande frågor: Anserutrikesministern att den första förutsättningen för fred i Mellan östern är alt arabstaterna visar sig villiga att erkänna existens? Anser utrikesministern aftIsrael driver en politik i de ockuperade områdena som strider motinternationell rätl och mänskliga rättigheler? Vilka internationellaöverenskommelser skulle i så fall kunna åberopas? Är det riktigt atf en fjärdedelav marken på övergått i israelisk ägo? 1979/80:54av () lill arbetsmarknadsministern om den nya organisationen förarbetsmarknadsinstitut: har genom beslut den 15 mars 1979medgivit att särskilda skall inrättas inomarbetsmarknadsverket. I den nya organisationen för ()skall de nuvarande lands-lingskommunala och kommunala arbetsvårdsinstitutenföras samman med den arbetspsykoligiska verksamhet som bedrivits påkonsultbasis av arbetspsykologiska institut. Vidare skall ingå denkursverksamhet som bedrivs vid AMU-center i form av ALU- och OT-kurser. Den nyaorganisationen för avses träda i kraft den . Arbetetmed att fastställa organisationen har av skilda anledningar dragii ut ,vilket medfört att inga tjänster ännu har kunnat erbjudas dem som skall inträdai den nya organisationen . Förhållandet har skapat oro bland den personal som berörs av de Av uppgifter i massmedia framgår atl de fackligaorganisationerna har agerat i ärendet på olika sätt. Osäkerhetråder enligt uppgift om metoder, verksamhetens inriktning, omfattning ochkvalitet i den planerade organisationsformen. Som exempel kan nämnas attanpassningslärare vid AMU-center har informerats om att nuvarande"undervisning" kommer att ersättas av "träning", vilketsynes förändra läraruppgiften lill en instruktörsuppgifl. Den1 oktober anförde företrädare för berörda fackliga organisationer inomStockholms läns arbetsvårdsnämnd i en skrivelse till ansvarigamyndighets-företrädare bl. a. följande: "Vianser det orimligt att personal som har erfarenhet av verksamheten ej får varamed i den slutliga planeringen. Det råder tystnad från de ansvariga inom NYR. Vihar ej fått namnuppgifter på dem som är knutna lill arbetsgruppen som arbetarmed metod- och utvecklingsfrågor inom AMS. De ansvariga borde förstå att det ärviktigt atl riktlinjer för verksamheten ej låses fast innan metodiken ärprövad. Det är speciellt viktigt alt man ej binder upp personalsammansättningenvid ett i 'anvisningar från AMS' utan atl ta hänsyn till nuvarandepersonalresurser. , före start av den nya organisationen, harvi ej blivit erbjudna någon arbetsplacering och vi vet således inle var vårframtida arbetsplats skall vara och hell naturligt är mångaoroade över della." Dentveksamhet som här kommer till uttryck förefaller kvarstå , och tilldetta kommer det förhållandet alt kostnaderna för de planerade åtgärdernatenderar alt uppgå lill betydligt större belopp än vad som kunde förutses vidtidpunkten för riksdagsbeslutet i fråga. Molbakgrund av vad som anförts hemställer jag om kammarens tillstånd atl tillarbetsmarknadsministern få ställa följande frågor: Vilkaåtgärder överväger regeringen för all lösa de omställningsproblem som följer av alt planeringsarbetet har försenats? Överväger regeringen någotförslag om att framflytta lidpunkten förden nya organisationens ikraftträdande? Är arbetsmarknadsministernberedd atf länma besked om det kostnadsutfall för genomförande avorganisationsförändringarna som kan beräknas i dagens planeringsläge? Nr 24 § 14 Meddelande om frågor 8november 1979 Meddelades att följande frågor framställts 1919/80:91av Lars-OveHagbeig{vpk)l\U arbetsmarknadsministern om vissa omställnings- ochträningskurser (OT-kurser): Det flnns f n.ett 20-lal omställnings-ochträningskurser, som riktar sig till intellektuellt, psykiskt och fysiskthandikappade. Kurserna är i allmänhet förlagda till AMU-cenira. Eleverna har iallmänhet svåra och svårbedömda handikapp. Kurserna syftar till atl ge demsocial och personlig träning i kombination medyrkeshabiliteringZ-rehabililering. Utvärderingar av verksamheten har visat påett mycket gott resultat, och den är dessutom det enda som slår dessa elevertill buds. Enligtriksdagsbeslut skall OT-kurserna nu inordnas iarbetsmarknadsinstituten. Riksdagsbeslutet innehöll också ett uttalande om attyrkesrehabiliteringen skall i första hand förbehållas dem som på förhand kanbedömas vara möjliga alt placera på öppna marknaden. Oron är nu stor för att degrupper som tagits emot på OT-kurserna nu kommer atl ställas utanför dessakurser och därmed berövas möjligheter till social- ocharbetshabilitering/-rehabilitering. Vad som således har uppfattats som ettdirekl svek mot några av de sämst ställda i samhället har lett lill omfattandeopinionsyttringar från personalen inom OT-verksamhelen. Jagvill mot denna bakgrund ställa följande fråga lill arbetsmarknadsministern: