prot · G30926 · 1979-12-31 00:00:00 — Där berörde vadsom konstruktivt skulle kunna göras, nämligen all tillsammans medkommunen och utvecklingsfonden går igenom de projekt som finns och i samverkanförsöker finna former för att realisera detta projekt. Jag anger Ju i mitt svaralt här finns några intressanta uppslag, och enligt min uppfattning är de värdaall föras vidare. Det är för mig , när förhandlingarna pågår om dessaidéer, omöjligt atl närmare gå in i en delaljredovisning av projekten. Jagnöjer mig med att säga att jag tycker att de ser lovande ul och att del ärlämpligt att kommunen nu också utnyttjar utvecklingsfondens möjligheter alt härhjälpa lill. Utvecklingsfonden har betydande resurser, den kommer att fä meraresurser, och det bör finnas goda möjligheter att genom utvecklingsfondenrealisera de intressanta projekten. Detär riktigt, som säger, atl för Vanäsverken behövs det mer än enlidigareläggning av ammunitionsbeställningarna. Men som Jag ser del, gerlidigareläggning av beställningarna - som Jag hoppas skall bli resultatet avden fortgående beredningen i - ändå ett 8Riksdagens protokoll 1979/80:25-27 Nr 26 nödvändigt rådrum, och det är vad som framför allt behövs beträffande den Vanäsverkenför att säkra en framtida utveckling, kanske också inom en säger att det inte var mycket nytt i milt svar. Om sysselsätt- a'tfrågar man i ett skede, där vi befinner oss mitt uppe i överiäggningar och ningen i diskussioner omkring tänkbara projekt, kan svaret inte bli mer uttömmande, kommun Jag v'" O" ri kommentar till BirgittaJohanssons krav på större fasthet mot Luxorledningen säga-och dåutan all värdera den rekonstruktionsinsats som den förra regeringen gjorde-attstatens relationer till självfallet måste präglas av den bedömning avmarknadsutsikterna som man gör, arbetar ju inom en sektor i intensivinternationell konkurrens och med nära kontakt med världsmarknaden, och därförär naturligtvis Luxors möjligheter atl leva vidare och utvecklas helt beroendeav marknadsutsikterna. Mot den bakgrunden tror Jag inte att staten har varitför generös mot -Jag tror atl behöver både den soliditet företagetf n, uppvisar och den marknadspotential det har för att kunna klara enframtida utveckling och erbjuda trygghet för de anställda som är kvar iföretagel. STENSVENSSON (m): Industriministern erinrar nu om att man överväger atl tidigareläggabeställningar från försvaret lill Vanäsverken. En sådan beställning skulle -del har också påpekat i sitt svar - kunna reducera antalet personersom behöver varslas om uppsägning. Förmin del vill Jag då gärna säga att en lidigareläggning av arbeten som annarsskulle ulföras längre fram inte är någon långsiktig lösning på problemet. Vadman möjligen dä åstadkommer är att uppskjuta lidpunkten för de aktuellavarslen, enligt vad jag kan se troligen till efter semestern 1980. Menvad händer dä sedan? Det är delta som är del väsentliga både för de berördaanställda och för kommunen. Oavsett hur det blir med dessa beställningar måstevi med kraft arbeta fören långsiktig lösning. Då framstår någonersätlningssysselsätlning som ger varaktig trygghet som det alternativ man ialla lägen bör prioritera, och då får inte frågan hänga på en ovisshet omhuruvida regionalpolitiskt stöd kan utgå eller inte. Nusvarar industriministern med att säga att de uttalanden som här åberopats idebatten är vägledande. Detta är glädjande. Får Jag tolka industriministernsmening sä att han står bakom den utfästelse som har givits avarbetsmarknadsministern, nämligen att till i en sådan situation kanutgå ett regionalpolitiskt stöd? Vihar hört företrädare för regeringen i olika sammanhang ge uttryck för den synpunkten att man inte får låta det här stödområdet flyta ut över stora delar av , utan all del skall hållas samman och begränsas för alt få ell ordentligt innehåll men atl del dä också kan finnas kommuner utanför detta stödområde som kan råka i en speciell situation och i sådana lägen skall kunna få ett särskilt regionalpolitiskt stöd. Jag hoppas att vi fortfarande äröverens på 114 den punkten - eller har industriministern någonannan mening än vad som tidigare uttalats frånregeringens sida? Jag skall dessutom ta upp en annan fråga i sammanhanget.Enligt de uppgifter som jag har inhämtat överväger man inom försvaret enomlokalisering av leleservicebyrän, som f n, finns på Nya Varvet i ochartilleriflygskolan i , Även om denna fråga i första hand ärett rentförsvarspolitiskt ärende, kan man inte bortse från att den också harregionalpoliiiska aspekter. Enligt det förslag som har upprättats av chefen förarmén bör man nu kunna välja mellan Malmslält, och ,särskilt vad gäller den nämnda flygskolan. Jag vill då fråga: Är industriministernberedd att medverka lill atl man inom regeringen särskilt beaktar deregionalpolitiska skäl som talar för atl bör väljas som nylokaliseringsort för de här tvä försvarsenhelerna? BIRGITTAJOHANSSON (s): Statsrådet ansåg att mitt krav pä alt man skulle behandla .Luxoriedningen litet fastare varobefogat. Det kan jag inte anse att det är iden nuvarande situationen och mot bakgrund av hur ledningen har kunnatrekonstruera förelaget. MenJag ställde ändå en direkt fråga, som gällde Investeringsbankens VD besök nere på Luxorfabriken. Vad hade han med sig? Var det någontingsom kräver snabba regeringsåtgärder och som kan ge stöd åt ? Jag villha svar på just den frågan , eftersom jag vet att den har diskuterats ocheftersom den tydligen har stor betydelse för de anställda i Karisborg, Jagvill också i denna debatt ge uttryck för det förhållandet alt verkstadsklubbenpå liksom också personalen i dess helhet har trott på möjligheterna tillfortsatt arbete och har ställt upp pä ett sådant sätt att de verkligen skullevara värda atl vi hjälptes ål med att genomföra de idéer som hademed sig. De anställda har trott på och kämpat för att fåbehålla sina arbetstillfällen i Karisborg. Jag skulle vilja att industriministern någotutförligare redogjorde för den situation som jag här har beskrivit. Jag noterar industriministerns uttalande om utvecklingsfonderna. Delärju ett regionalt näringspolitiskt instrument, som har de bästaförutsättningar atl komma till sin rätt i sådana här situationer. Men det är dåockså viktigt att utvecklingsfonderna får resurser, kanske också för sådana härspeciella åtgärder. Jagvill ytteriigare en gång peka på frågan om Vanäsverken, En sådanlidigareläggning av beställningar som omnämns i industriministerns svar innebärju bara att man reducerar det antal personer som behöver varslas om uppsägning.Hela personalen vid Vanäsverken har under några är fall leva under trycketav ständiga neddragningar av försvarsbeställningarna, och diskussioner omalternativ produktion har förts inom företagsgruppen. Jag tycker all det ärviktigt atl även industriministern är positiv till att man för Vanäsverken utarbetaren långsiktig plan, som gör att företagets framtid inte år blirberoende av neddragningar på försvarsområdet. Jag kan på nyll för bekräfta alt vi under förutsättningav alt lämpliga projekt kommer fram ärbereddaatt pröva frågan omlokaliseringslån. Jagvill också med anledning av fråga om de militära institutionernaframhålla - utan all gå in på någon egen värdering av de militära projekt somSten här tar upp - att naturligtvis också regionalpolitiska skäl skallbeaktas när militära myndigheter avgör frågor om lokalisering av olikainstitutioner och organ inom det militära försvaret, vill vela vilka åtgärder Investeringsbanken har i sikte när detgäller . Jag kan inte redovisa detta . Man bedriver överläggningarmed företag om projekt, och vilka resultat de överläggningarna leder till ärdel för tidigt att yttra sig om. Men Investeringsbanken har fåttindustridepartementets sanktion för atl på allt sätt försöka medverka till attskapa en alternativ produktion vid Luxors anläggningar och vidKarlsborgs-verken, Jagvill lill säga beträffande Luxors enhet i liksom ocksåbeträffande Vanäsverken att den mest angelägna åtgärden äratt man i Karlsborgnu försöker skapa alternativ produktion eller alternativ sysselsättning, ochdet betyder att man dit måste förlägga nya förelag eller filialer lillbefintliga företag. Det arbetet måste ha högsta prioritet. Det är därför Jagmenar att man vid en samverkan mellan kommun, länsmyndigheter ochutvecklingsfond och med löftet frän industridepartementet om möjligheter tilllokaliseringslån för sådana projekt som grund skall kunna bedöma utsikternavara rätt goda. Självfallet skall huvudmännen för Vanäsverken i den rådandesituationen se lill atl ha en långsiktig plan för hur frågorna omsysselsättningen i företaget skall lösas. Efter det senaste anförandet av industriministern finns del särskildanledning au lacka förde utfästelser som statsrådet hargjort. Lät mig därföravslutningsvis slå fast vad hans uttalanden innebär. För det första kommer hanatt medverka till alt stärka de förutsättningar som skall gälla förutvecklingsfondens verksamhet. Fördel andra kommer de företag som kanlokalisera sig till - del pågår Ju just nu förhandlingar mellan någraaktuella förelag som överväger detta - all kunna erhålla regionalpolitisktstöd. För del tredje har industriministern sagt att han ämnar hävda deregionalpolitiska intressena i samband med alt regeringen får anledning attöverväga omlokalisering av försvarsenheter till , Jagber, herr talman, att få tacka för dessa positiva besked, som rimligen kanglädja alla berörda parter. Statsrådet talar om lämpliga projekt. Det finns bl, a, ett projekt somJag känner lill och som innebär en arbetsorder, uppskattad till 70 milj, kr.Det är ganska bråttom. Redan före Jul behöver man besked om huruvida företagetskall kunna ta denna order. Det är just mot den bakgrunden som Jag har försöktfå ell svar på frågan: Tar regeringen här sitt ansvar och medverkar, om delkommer att behövas några lokaliseringar? Överiäggningenvar härmed avslutad. §11 Om sysselsättningen i Industriministern erhöll ordet för alti ett sammanhang besvara delsde den 18 resp, anmälda interpellationerna 1979/80:24 av GunnarOlsson (s) och 1979/80:33 av BertilJonasson (c), båda interpellationernaframställda lill arbetsmarknadsministern, dels en den 24oktober anmäld fråga 1979/80:68 av () har frågat arbetsmarknadsministern dels omarbetsmarknadsministern vill ge en redogörelse för regeringens syn på denminskning av antalet sysselsättningstillfällen inom massa- och pappersindustrinsom förestår i , dels om arbelsmarknadsminislern vill ta någrainitiativ lill ersättningsjobb i stället för dem som enligt av allt alt döma kommer att försvinna på de orter vars existens nu ärhotad, har frågat arbetsmarknadsministern vilka åtgärder regeringen ämnarvidtaga för att bemästra den svåra sysselsättningssilualionen i , har frågat mig vilka åtgärder den nuvarande regeringen avser att vidtagai anledning av Värmlandsdelegalionens redovisade förslag till förstärkning avsysselsättningen i , Arbetetinom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara påinterpellationerna och frågan. Bakgrundenlill frågorna är det allmänt besvärliga sysselsättningsläget i . berör särskilt massa- och pappersindustrin. Jaghar ingen annan uppfattning än frågeställarna närdet gäller allvaret i detvärmländska sysselsättningsläget. Länet har drabbats av omfattandesysselsättningsproblem. Inte minst läget inom skogsindustrin gör alt vi måstefölja utvecklingen med fortsatt stor uppmärksamhet. Nr 26 Beträffande den aktuella situationen vill jag först säga något omskogsin- den dustrin,som ju utgör en betydande del av näringslivet i länet. Den successiva omsimkiurering och förnyelse av industrin som måste ske om viskall kunna upprätthålla och stärka vår internationella konkurrenskraft Om sysselsätt- gälleri myckel hög grad skogsindustrin. Denna industrisektor är starkt ningen i exportinriktad och har på flera produktområden att möta en mycket hård lfj konkurrens från andra produceniländer. strin ständigt måstegenomgå betyder tillväxt inom vissa delar av branschen och för vissa företagoch tillbakagång för andra. Del är härvid ofrånkomligt all det uppstårsysselsättningsproblem som måste lösas på något sätt. Vadgäller den värmländska skogsindustrin ärjag medveten om att vissa förändringarkan komma att aktualiseras. Såväl som Vänerskog har redovisatomfattande föriuster . Även för , som förskogsindustrin är ett högkonjunkturår, kommer resultaten att bli kraftigtnegativa. Inom båda företagen pågår analysarbete för atl finna vägar till ökadlönsamhet. Resultatet av det arbete som pågår inom företagen föreligger inteännu, och de produktions- och sysselsättnings-mässiga konsekvenserna kan därförvarken överblickas eller kommenteras f n. Närdel gäller insatser för atl lösa sysselsättningsproblemen vill Jag först pekapå det decentraliserade arbetssätt som Värmlandsdelegationen är ett exempel pä.Ett väl fungerande arbete på det regionala planet med sysselsättnings- ochindustrifrågor är nödvändigt för atl sysselsättningsproblemen skall kunnalösas. Det är också av avgörande betydelse för effekten av centralastödåtgärder. Del arbete som Värmlandsdelegationen utfört i samarbete med olikaregionala myndigheter har varit av stort värde, I enlighet med riksdagensbeslul har vi fr, o, m, en ordning som innebär attlänsstyrelserna tilldelas projektmedel, som de får disponera efter sina egnaprioriteringar. Del innebär alt den typ av verksamhet somVärmlandsdele-galionen bedrivit kan fortsätta i former som självavgör. Jag är beredd alt verka för att sådan verksamhet skall kunna bedrivas iVärmland pä ell effektivt sätt även i fortsättningen, Förattidéer och projekt skall kunna las till vara, så att nya arbetstillfällen skapas, ställer statsmakterna olika medel lill förfogande. Länsstyrelserna har, som Jag tidigare nämnt, erhållit medel för all vidareutveckla olika förslagtill åtgärder. De regionala utvecklingsfondernas serviceverksamhet och kredit- givning har förstärkts. Det regionalpolitiska stödet är fr, o, m, iår något av ett helfinansieringsstöd. Jag vill särskilt påpeka att del inom offertstödets ram finns möjligheter att t. ex, lämna villkorliga lån, med vilka inledande föriuster kan täckas när industrier etableras och byggs ul. Det innebär i sak en komplettering till det egna kapitalet, när detta är alltförlitet eller när intressenterna har begränsade möjligheter lill kapitaltillskott.Denna möjlighet tillgodoser åtminstone till en del Värmlandsdelegalionens önske mål om atl samhället bör öka tillskotten av eget kapital för alt industrins expansion skall underlättas, 118 Som frågeställarna framhåller harVärmlandsdelegalionen lagt fram en rad förslag föratt förbättralägel i länet, av vilka fiera kräver beslul av regeringen. Flera beslut omåtgärder har redan meddelats, och Jag vill erinra om de betydande insatser avstatliga medel som gjorts bl, a, som Värmlandsdelegationenverkat, lämnade arbetsmarknadsministern i ett svar lilldelegationen en redogörelse för de insatser som då hade genomförts med börjanunder den förra trepartiregeringens mandatperiod. Dessa åtgärder beräknadeskosta . Slutligenvill Jag åter framhålla all regeringen noga följer utvecklingen i länet och ärberedd all med de medel som står lill dess förfogande stödja projekt som gernya arbetstillfällen i . Först ett lack till industriminister för interpellationssvaret.Av frågeställningarna i min och interpellationer samt av SuneJohanssons fråga framgår med all tydlighet att det är arbetssituationen iVärmland som vi nu kommer atl diskutera. 5100 värmlänningar gick utan arbete. Del ärvisserligen en minskning med ca 700 Jämfört med septemberräkningen, menantalet beredskapsarbetare har ökat med 800. Dettaär den enda väsentliga skillnaden iarbetslöshetsstatisliken i . Klartär alt den arbelslöshetsminskning som skett integäller förskogslänen. Arbetslösheten i skogslänen, dit hör, var 3,0 %mot 1,5 96 i storstadslänen och 1,6 96 i övriga län i södra och mellerstaSverige. Tillbilden hör också att arbetslösa ungdomar fortfarande utgör en stor andel av dettotala antalet arbetslösa. Deras speciella problem kommer härsenare att beröra. Vihar haft en kampanj i som heter "på fötter". Det ärnågot av detta som vi nu här kommer alt få uppleva framåt. Viär inte mindre än fem ledamöter på vår länsbänk som önskar komma tilltals med det statsråd som enligt den arbetsfördelning som råder mellandepartementen haratl syssla med industrifrågoroch det som hör tilllokaliserings- och regionalpolitiken. Jag skall för min del starta med att inågon mån ge bakgrunden lill alt min interpellation är utformad på del sätt denär. Närvi inledde den här höstsessionen hade vi i vårt län ett mycket allvarligtkrisläge inom massa- och pappersindustrin. Situationen inom denna industrivärden som jag skisserat i min interpellation. Jag lämnade in interpellationentill dåvarande expeditionsregeringen . Mininterpellation rönte givetvis samma öde som alla andra. Den lades, för allcitera , I en hög för sig. Alla vi som hade ställt frågor ellerinterpellationer fick göra om proceduren. Jag inlämnade den här interpellationenpä nytt , och undertiden hade bl. a, direktör iVänerskog blivit intervjuad i , Han underströk där allvaret isituationen. Nr 26 Jag skall här bara kort återge någol av det som sades i intervjun iDN, Måndagenden " - - 4-bruksproJektet" - dvs,Åmolfors-Deje-Bäckhammar och Billingfors - "håller inte längre. Trots de goda tiderna går både och Åmotforsmed föriust," Omsysselsätt- Direktör fortsätter: ningen i "' nyaste göra någonting , Görs inget nu har vi ingenmotstånds- lfj kraft när det börjar gå nedåt igen," "För att helakoncernen skall kunna överleva är det nödvändigt alt alla förlustkällor skyndsamtplockas bort------------- "." --- det är känt alt är "- Detta sagt och återgivet i . Den17 oktober- fyra dagar senare- inlämnade jag min interpellation på nytt, ochnågon dag därefter slog man larm från kommun, där Åmotforsfabriken ärbelägen. Man tillskrev både industri- och , Iskrivelserna till regeringen erinrades om de uppvaktningar som skedde undervåren i de bägge departementen, då det gavs uttryck för den oro de anställdavid bruket kände. Sedanhar Vänerskog - närmare bestämt - faltal ett principbeslut omall Jobba vidare med 4-bruksproJektel efter vissa riktlinjer. Huvuddragen idessa är: Fortsatt drift vid bruken. Fortsattainvesteringar, dock utan att finansieringsfrågorna på någol sätt är lösta. Hurstora investeringsbelopp del kan röra sig om är inte preciserat, men summantorde ligga närmare 200 milj, kr, än 100 milj. kr. Jaghar inte för avsikt atl gnola och gnälla, men jag vill att skallförslå atl oron hos de flesta består. Del preliminära beslutet av Vänerskogsstyrelse utgör ingen som helst garanti. Styrelsen uppger nämligen själv attfinansieringsfrågan inte pä någol sätt är löst. Nusäger i sitt svar all det är ofrånkomligt atl det uppstårsysselsättningsproblem, som måste lösas på något sätt. Ja, det var precis vadarbetarna vid bruken i och också trodde när de efterstarka påtryckningar via facket gick med på att släppa ifrån sigsulfalfabri-kerna och börja köra massa från bruket i Bäckhammar, Närsulfatfabrikerna i och lades ned och 145 arbetsplatser försvann,betecknades detta som en helt nödvändig operation, och inför hotet alt förlorahela fabriken ställde sig de anställda i och lojala tillVänerskogs propåer, 145 Jobb av de totalt 450 försvann i såväl somDeje, Vadjag menar är all om man frän fackets och de anställdas sida går med på en såpass smärtsam operation, sä måste man också ha rätt alt kräva att denkvarvarande enheten ges reella möjligheter att överieva. Varken Jobbarna ellerde fackliga ombuden gör sig några illusioner. Den dag desysselsätl-ningsmässiga konsekvenserna fullt ut kan överblickas måste samhälletockså, om så krävs, ta sin del av ansvaret - del hoppas Jag statsrådet är enigmed mig om. Änseglar inte Vänerskogsskutan fiolt eller, som Pappers ordförande i uttryckte det: Jag vill inte ropa hej förrän bolaget kommit 120 över bäcken. Även om man för dagen har dragit enlättnadens suck i och , så är Vänerskogs fyrabruksprojekt långtifrån i hamn. Finansieringen är, som jag har sagt, inte klar. Densituation som råder i är ganska typisk för del svenska näringslivet.Del fattas inte pengar i bankerna. Ändå är del ont om pengar för atl klarasysselsällningen ål tusentals arbetare i bl, a. , Jag tror att vi gottkan se Vänerskog som något av ett teslfall. Närjag för sedan satt hemma i och lyssnade till industriministerÅsling i TV, fick jag ell intryck av all akutmottagning, enligtläkarens egen uppgift, t. v, var slängd. Kanske kan vi här få en närmaredefinition på vad industriministern menade i TV, Kommer vi från atlmötas av en stängd mottagning, eller kan vi i likhet med NCB och SödraSkogsägarna också påräkna hjälp? Vi vill nämligen inte se regeringensföreträdare som något av en begravningsentreprenör, ulan vi vill bli hjälptamedan patienten ännu lever. Vi har från socialdemokratiskt håll i följd - 1977, 1978 ochnu - via vår sysselsätlningsmolion krävt omedelbara och kraftfullaåtgärder för alt trygga sysselsättningen i vårt län. Vi har därvid pekat på deproblem som är en realitet. Beträffandeden del av industrisysselsättningen som vi nu diskuterar sade vi - och citerar jag några rader direkt ur vår motion: "Genom fusionen mellan och genom Vänerskogs s, k, fyrbruksprojekt ansågs att en tryggare framtid skapades för bolagens industrier. Så har inte blivit fallet. Samhälletmåste därför skaffa sig instrument som gör det möjligt atl mera planmässigtstyra inriktningen av skogsindustrin. Samhället måste också verka för en ökadforskning och utveckling av nya produkter. Del finns i ett stortbehov av atl öka vidareförädlingen av det högkvalitativa värmländska virket,all ta fram nya produkter lill de värmländska företagen och att förläggaforskningsprojekt inom skogsindustriseklorn till ." Vikunde alltså månad befara neddragningar, och var så säker attde också kommer. är inte lill freds med att bli betecknat som ett länbland ett dussin andra med problem. Vi tror inte längre på alt Vänerskog kommeratt klara av att hålla sysselsättningen uppe i och , och vi trorheller inte alt förmår upprätthålla sysselsättningen i länelsövriga bruksorter där de är etablerade, bl, a, i , Därför känner jagett starkt behov av att avkräva statsrådet en försäkran om all regeringenpresenterar förslag till hur näringslivsproblemen i skall lösas, bådepå kort och pä läng sikt. Jag ber först att få lacka industriministern för svaret päinterpellationen. Svaret är allmänt hållet, men del är ändå positivt. Jag kanförstå delta, eftersom har återkommit som industriminister ochärendefördelningen mellan departementen dessutom har ändrats. Jagvill konstatera atl sysselsättningsläget i är svårt. Näst Norrbottenär det län som sitter svårast lill. Speciellt måste man beklaga attungdomsarbetslösheten är så hög. Grundorsakenär naturiigtvis den lågkonjunktur som gått över hela världen med storastrukturförändringar i vissa branscher som följd. För vår del har det gälltmånga basnäringar. Lågkonjunkturenhar slagit hårt, men den har slagit alldeles speciellt hårt för del,där vi har stål- och träindustri som vikliga basnäringar. Till delta kommer enminskad sysselsättning inom jord- och skogsbruket på grund av mekanisering ochrationalisering. Underdet har förhållandet i landet i dess helhet förbättrats. Men iVärmland har inte den väntade uppgången kommit lika fort, trots det storaarbete som Värmlandsdelegationen och andra lagt ned. Det skall dock sägas attvi har fler i sysselsättning nu än vi hade 1976. NilsÅsling hargivit Värmlandsdelegationen ett erkännande. Han säger attdelegationens arbete bör fortsätta på sätt som själv avgör. Detuttalandet ärjag tacksam för, och Jag hoppasatt vi skall få de resurser som ärnödvändiga för att åstadkomma resultat. a. på utvecklingsfondernas möjligheter. Jag hoppas att deras resurserskall kunna förbättras i förhållande till vad som gäller . ochJämtlands län har, om jag inte är fel underrättad, fått investmentbolag. Jagtycker atl detta skulle vara en mycket bra komplettering för de åtgärder vibehöver i .