prot · G309150 · 1979-12-31 00:00:00 — Man kan summariskt påstå attriksdagsbeslutet förstärkte regionalpolitiken och gjorde den mereffektiv. Ytterligare förstärkningar föreslås i årets budgetproposition. Detgäller medlen för åtgärderi glesbygder, som räknas upp från 84 milj. kr. kr., dvs. en ökning med . Ramen för kreditgarantier fillföretag i glesbygder vidgas från 26 till 41 milj. kr. Totalt rör det sig om ettanslag på 1 600 milj. kr. Vi har också behandlat länsplaneringens utformning. I ettpar motioner ifrågasätts de stora planeringsoingångarna. Utskottet förutsätter att den frågan tas upp då Länsprogram 80 redovisas för , och med det som utgångspunkt har vi avstyrkt motionerna. I samband med det regionalpolitiska beslutet förra åretbegärde att regeringen skulle se över planeringstalen för länen t. o.m. Resultatet skulle redovisas innevarande . De förslag somredovisas i propositionen tillstyrker utskottet, och motioner om ändringar förStockholms län och avstyrks följaktligen. Från utskottets sidagör vi emellertid eft mycket viktigt påpekande när vi begär att kommanderedovisning av Länsplanering 80 också skall utvärdera planeringstalensfunktion, och vi menar att det bör ske mot bakgrund av de gångna årenserfarenheter. Vi säger atf planeringsinstrumentefs genomslagskraft pä olikaområden bör belysas liksom problem som hänger samman med önskemål om en ökadstyrning av regionalpolitiska insatser. Planeringstalens effekt för de statligamyndigheternas verksamhet bör särskilt granskas. En annan viktig aspekt ärvilka slutsatser som skall dras om utvecklingen avviker positivt eller negativtfrån den prognos talen kan sägas utgöra. 1 det sammanhanget kan det bliaktuellt att ta upp ett principresonemang om de regionalpolitiska medlensutformning för olika slags situationer. , liksom i ännu högre grad var fallet ,finns det ett stort antal motioner om ändringar i de föreslagna och sedermerabeslutade stödområdena. Vår uppfattning är att man bör avvakta och fåytterligare erfarenheter och att det kan vara rimligt att ta uppindelningsfrågorna i samband med redovisningen av Länsplanering 80. Frågan om decentralisering av statlig verksamhet är envikfig bit i regionalpolitiken. Det är positivt att den statliga decentraliseringsdelegationennu har tillsatts. beslöt om att en sådan delegation bordekomma till stånd. Vi har menat att arbetet med decentraliseringsfrågor i vidmening måste drivas med kraft, och det är därför som vi ställer så storaförhoppningar till delegationen. Vi har också uttalat i betänkandet att viförutsätter att den får stöd i sitt arbete både från fackdepartementen och frånmyndigheterna. I vad avser delegationens uppgifter gäller att den skallta till vara erfarenheter från tidigare genomförd decentralisering ochomlokalisering. Vi har också sagt att delegationen skall beakta tidigare gjordaprioriteringsuttalanden från sida. Och de uttalandena är förvissoicke så få. Det år skälet till att vi, som jag anfört, har avstyrkt ett antalmotioner. Vi menar aft tillkomsten av delegationen pä ett bättre sätt änhittills skall kunna styra offentlig verksamhet till kommuner och län som harstora behov både av sysselsättningstillfällen och av en breddad och mer differentieradverksamhet. Jag sade tidigare alt de riktlinjer beslöt ligger fast. De antogs i strid mot den partimotion som vänsterpartietkommunisterna då presenterade. De motionsyrkanden som vpk då förde framupprepas i princip också detta år. I ett tiopunktsprogram vill de ha en annanregionalpolitik än densom har ställt sig bakom. Utöver de luftigaönskemål som finns i programmet krävs det en mycket hård central styrning,planering och dirigering. avvisade mycket bestämt vpk:s krav,och utskottet har inte någon annan mening detta år utan fullföljer sinuppfattning tog i sitt inlägg bl. a. upp några frågor -delvis ställda till kammarens ledamöter men också till honom själv - om vart viär på väg. Det är naturligtvis en sympatisk frågeställning. För visst kan vikänna osäkerhet om hur vi skall hantera olika instrument, och deregionalpolitiska är ju infe de allra enklaste. Men jag kan inte följa JörnSvenssons tankegång när han vill hävda att och utskottet i sinuppläggning av arbetet har som något slags mål att lura länsstyrelser och derastjänstemän. undrar också varför vi har denstatistikredovisning sorn vi har. När det gäller uppföljningsfalen är detganska enkelt att ge ett svar: har bestämt atl den vill ha sådanabefolkningstal redovisade. Vi har också byggt på med uppgifter omförvärvsfrekvenser och otn arbetsmarknadsläget. Låt mig sedan, herr talman, säga att detta arbetenaturligtvis inte är färdigt. Vår avsikt är att förfina detta instrument så attdet skall kunna ge en bättre ledning för bedömning av situationen. lät också i en ordvändning undslippa sig attdet kanske rent av finns en del i denna redovisning som är av värde. Hananvände också statistiska uppgifter som underlag för egna teser när det gällermänniskor som slås ut från arbetslivet. menade vidare att det har blivit sämre ochgjorde det mycket häpnadsväckande påståendet att det som gjorts inomregionalpolitiken inte har någon relevans. Qm man försöker tänka bort deregionalpolitiska insatserna finner man förvisso, att vi under sådanaförhållanden skulle ha en betydligt sämre situafion. När det gäller det aktuella motionskravet om att ensärskild proposition skall framläggas kan vi hänvisa till atf Länsplanering 80kommer att slutföras på det regionala planet. Avsikten är att skallfå en redovisning i form av ett särskilt regeringsförslag. Även det pågåendearbetet på en sysselsättningspolitisk proposition pä grundval av bl. a.sysselsätlningsutred-ningens betänkande kan vänfas få betydelse förregionalpolitikens förutsättningar och inriktning. I de fem reservationer som socialdemokraterna har fogatvid arbetsinark-nadsutskottets betänkande nr 23 behandlas frågan om enfullmakislag mot etableringskontroll, handläggningsförordningen förglesbygdsstödet samt insatser i några regionala områden. Dessutom harsocialdemokraterna i reservation 1 tagit upp regionalpolitikens inriktning.Innehållet i den senare är mera politiskt än sakligt, mer polemiskt änverkligt. Reservanterna hävdar att utvecklingen varit negativ sedanregeringsskiftet . Man talar om försämrade reallöner, strukturkriser ochsysselsättningsproblem. Och man säger att en tillfredsställande regional balansendast kan uppnås med stöd av en övergripande sysselsättningspolitik. Ändåutgår man från att de nya riktlinjerna för en samlad sysselsättningsskapandepolitik skall presenteras i den av regeringen utlovade propositionen medanledning av sysselsättningsutredningens slutbetänkande. Till sistvill reservanterna att regeringen i samband med redovisning av Nr 150 Länsprograrn 80 klarlägger sin synpå möjligheterna att genomföra konkreta Torsdasien den åtgärdsförslag som förbättrar den regionala balansen. 92 171-ijlOSf) tsn r"' bar låtitreservafionen bli utskottstext är av det enkla skälet att vi anser, precis sorn reservanterna, att den aviserade sysselsältningspolitiska ResionalpoUtiken propositionensjälvfallet innehåller riktlinjer för en sysselsättningsskapande politik. Likasjälvklart bör det vara att en uppföljning av Länsprogram 80 innebär attförslag tas fram som förbättrar den regionala balansen. Alltså inga delademeningar mellan majoritet och minoritet i utskottet på den punkten i sakfrågan!Däremot har vi olika syn på utvecklingen efter det aft den socialdemokratiskaregeringen avgick 1976. Jag kan dock infe underlåta att peka på att vi under ensynnerligen besvärlig konjunkturperiod klarat sysselsättningen på eft hyggligtsätt, detta både i jämförelse med andra länder och vid en jämförelse med den socialdemokratiskaperioden . ifrågasatte om ambitionernaverkligen var så höga när det gällde arbetsmarknads- och regionalpolitiken. Ennärmast häpnadsväckande fråga med tanke på vad som hänt under det senasteårtiondet, oaktat vem som stått för regeringsinnehavet. vetmycket väl - det har vi redovisat här i kainmaren och tidigare även i utskottet- att de centrala verken fått fler tjänster under den senare delen av1970-talet än i början. När det gäller den totala summan tillarbetsmarknadspolitiska insatser så har det inte givits så många slantar förut.De beslut vi fattade . under betydande enighet, om regionalpolitikeninnebar i ett enda lyft närmast en fördubbling av de ekonomiska insatserna. Därförär det en ganska märklig frågeställning att betvivla amibitionsgra-den. Sedan uppfattade jag aft sade atfsysselsättningen har minskat. Det är möjligt att jag hörde fel, eller också vardet en felsägning. Innan jag polemiserar mot det vill jag att ut sitt påstående i den delen. Vi kan, herr talman, med glädje konstatera attindusfrisysselsättningen åter, låt vara svagt, börjat öka. Det bör ökaförutsättningarna för en förbättrad regional balans. Det mesta av det de socialdemokratiskareservationerna tar upp är en uppföljning från fjolårets socialdemokratiskareservationer till det betänkande om regionalpolitiken vi dä behandlade. Från utskottsmajoritetens sida har vi utan att förringa degoda bevekelsegrunder som säkerligen finns bakom den socialdemokratiskapartimotionen ända dragit slutsatsen att det inte finns anledning att bifallade socialdemokratiska yrkandena på dessa punkter. När det gäller de många enskilda motionerna, närmare ettsjuttiotal, ärdet inte möjligt atf i ett kort inlägg i riksdagsdebatten ge dem rättvisa. Men jag skulle ändå vilja säga att vi under utskottsbehandlingen har ägnat en icke oväsentlig möda åt att genomarbeta både motionernas innehåll och det material som legat inom motionernas problemområden. Vi har anslagit mycket god tid för ordentlig genomgång av utvecklingen av samtliga län och komniuner, och vi har fogat det statistiska materialet som bilaga till 44 betänkandet. Att det inte varitbefogat att föreslå någon åtgärd medanledning av de flesta motionerna beror infe på att vi är omedvetna om Nr 150 alt detskulle behövas insatser pä många orter i vårt land. Det beror i stället den dels pådet faktum att det är mindre än vi fattade det stora 22 maj1980 regionalpolitiskabeslutet som gav regionalpolitiken väsentligt ökade resur- ser, delspä det faktum att man ute i kominuner och län diskuterar mer Regionalpolitiken åtgärdsinriktade länsprograrn än . Det ledeross också till den slutsatsen atf det vore fel aft föregripa ettnytt beslut med delbeslut. I två motioner har man begärt extraordinära insatser förVärmlands län. Efter noggrann prövning i utskottet har vi funnit att det flnnsanledning att göra en extra insats, och därför har vi av regionalpolitiskamedel föreslagit atf 12 milj. kr. avsätts för att främja industriutvecklingen ilänet. Vi är högst medvetna om aft en tillväxt av industrisektorn är av vital betydelseför hela Värmlandslänets framtid. Det får ankomma på regeringen att i samrådmed de regionala myndigheterna, i första hand , bestämma i vilkaformer medlen skall användas. Vi har också noterat i betänkandet atf iVärmlands län under innevarande budgetår dessutom tilldelats betydande beloppför åtgärder i anslutning till länsplaneringsarbetef. Det rör sig i detta fallom 3,2 milj. kr., och det är f. ö. bara som tilldelats ett högrebelopp. Däremot har vi avvisat förslaget i den socialdemokrafiskamotionen 1457 om särskilda insatser för utbyggnad av verksamhet påsjukvårdsområdet. Förslaget går ut på att regeringen skall ta uppöverläggningar med landsfinget om stöd för tidigareläggningar av investeringarinom vårdsektorn. Vi betonar bl. a. att den satsning på detta område somfidigare beslutats för var en extraordinär åtgärd, som skallses mot bakgrund avdet svaga sysselsättningsläget i . framhöll i det sammanhanget att sysselsättningsproblemen i ett längreperspektiv inte kan lösas genom en ständig utbyggnad av den offentliga sektorn.Det var ett uttalande som ställde sig bakom. Vi menar aft avgörandeär om man kan få till stånd en expansion inom industrin och andranäringsgrenar. Det är därför inom sådana sektorer den framtida långsiktigasatsningen bör ske. Vårt förslag om 12 milj. kr. fill förindustrisatsningar ligger i linje med vad uttalade i samband medbehandlingen av arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 17. Regionalpolitiken bör kunna bidra till att vi bättreutnyttjar våra resurser i olika delar av landet. Jag har i dennakammare sagt att såväl regionalpolitiken sorn arbetsmarknadspolitiken ändå måsteses som ett komplement till näringspolitiken och den ekonomiska politiken. Jagtror också att det är riktigt att slå fast och hävda med kraft atf det flnnsett egenvärde i regional balans, att kunna bo kvar i sin hembygd och att fåsitt förvärvsarbete i närheten. Det är en tillgång, och därför måste dettaunderlättas så aft det blir möjligt för så många som möjligt Tillgång tilllokal service och kominunikationsmöjligheter är också nödvändigheter som i sintur kräver lokal basefterfrågan. Infe heller den här gången har vi efter att ha presenterat del 45 regionalpolifiskabetänkandet för kammaren mod atf påstå att vi löser alla problem med åtgärdersorn vi nu är beredda atf besluta om. Vi har i svåra regionalpolitiskaproblem. Det faktum att andra länder inte lyckas med sin regionalpolitiskabalans får inte leda till passivitet från vår sida. De regionalpolitiskainsatserna har spelat stor roll, och de kommer atf vara än mer nödvändiga iframtiden. Det är därför som det är riktigt med en stor ekonomisk satsning påregionalpolitiken. Men det är också viktigt att de instrument sorn används blirmer välavvägda och välslipade. Det innebär sammanfattningsvis attregionalpolitikens utformning inte är färdig. Men från arbetsmarknadsutskottetssida är vi beredda atf verka för en fortsatt aktiv och om möjligt ännu bättreregionalpolitik. Att den framtida förändringen kommer att vara inspireradutifrån länens egna bedömningar och önskemål måste anses vara en god grund föratf fortsätta och fullfölja en god regionalpolitik. Jag ber aft få yrka bifall tillarbetsmarknadsutskottets hemställan i dess betänkanden nr 23 och 29. TREDJE VICE TALMANNEN: Jag ber att få göra kammarens ledamöter uppmärksamma på att meddelande om kvällssammanträdenu har anslagits. BERNTNILSSON (s) replik: Utskottets ordförande tyckte altsysselsättningsläget har varit bra här i landet. Ja, om den saken har det välrått delade meningar. Vi har som bekant haft en mycket hög arbetslöshet underlänga perioder sedan den borgerliga regeringen började agera. om jag sade att sysselsättningen hade minskat, och det sade jag. Menjag sade att den hade minskat i skogslänen. Naturligtvis kan man, som JörnSvensson gjorde, diskutera den totala arbelsvolymen. Jag vet att antaletsysselsatta i landet har ökat. Men man kan diskutera om den totalaarbelsvolymen nu är större eller mindre än den har varit tidigare. Jag tror attden är lägre nu än den var . var litet förvånad över det här medambitionsnivån. När eft parti i regeringen går ut och lovar att decentraliseraöver huvud taget så långt det är möjligt och även lovar både det ena och detandra i det här sammanhanget blir man självfallet litet förvånad närutvecklingen blir den rakt motsatta, när sysselsättningen i skogslänen minskaroch när sysselsättningen och befolkningen i ökar, som egentligenenligt skulle minska. Är då ambitionsnivån inte högre än attnian tillåter defta och dessutom väcker en motion, i vilken man föreslår attbetala människorna i Norriand och för att de flyttar till ? sade också att de ekonomiska insatserna harvarit stora -förvisso har de varit det. Ni har strött ut pengar över detprivata näringslivet i en omfattning som vi har upplevt. Detrör sig om miljarder i det här fallet. Men ni har glömt aft ställa några somhelst krav på motprestationer. Jag har pekat på exempelvis . kr., och ändå uraktlåter ni att kräva att de över huvud taget Nr 150 skall göranågonting för pengarna. Sedan de väl fått pengarna säger de den ställetatt de skall dra ned på antalet sysselsättningstillfällen på ett antal orter, vilketmedför att drygt 1 000 sysselsättningstillfällen måste bort. rned er ambitionsnivå när det får vara på det sättet? (vpk) replik: När det gäller underlaget för erabedömningar, , vill jag säga följande: Om man skall göra avgörandebedömningar av hur den regionala utvecklingen har varit, hur förhållandetmellan regionerna har förändrats och alltså huruvida enviss regionalpolitik har varit framgångsrik eller ej, tror jag att ElverJonsson håller med mig om att ett absolut grundläggande minimikrav påmaterialet är att det skall ge en bild av hur den totala mängden tillgängligaarbeten, tillgängliga sysselsättningstillfällen, mätt i antal heltidsarbeten,har förändrats i olika regioner. Om man inte har den bilden klar för sig harman ingen grund alls för några verkliga omdömen. Jag konstaterar atf maningenstans i ert siffermaterial kan få en klar bild av hur det förhåller sig.Alla de siffror som är anförda speglar nämligen delvis andra ting ellerinflueras av andra ting. De ger alltså ingen som helst tillförlitlig bild avdetta grundläggande förhållande -en bild som jag menar måste finnas för att manöver huvud taget skall kunna fälla några omdömen om hur regionerna utvecklasoch om huruvida den förda politiken har varit riktig eller ej. Jag skulle vilja fråga: På vad bygger utskottsmajoritetensina omdömen om regionalpolitiken och om vad som behöver göras? Jag kannämligen, när jag så gott jag kan försöker laborera med dessa siffror, barafinna aft de siffror som kan belysa detta grundläggande förhållande när detgäller den totala mängden sysselsättningstillfällen i länet och dess utvecklinginte utvisar något annat än att de regionala klyftorna icke har minskat utanatt de snarare har ökat som förflutit sedan regionalpolitikeni det här landet formaliserades på det sätt sorn nu skett. Jag vill sedan upprepa min frågamed anledning av er redovisning om förhållandet i fråga om lediga platser ocharbetssökande i varje enskilt län. Vad menar ni med lediga platser? Avser nidet antal anmälda lediga platser som har strömmat in under månadens lopp, ellermenar ni det antal platser som är kvar, dvs. som inte har blivit tillsatta vidmånadens slut? Det är en ganska viktig statistisk fråga. Man kan nämligen fåväldigt olika bilder av situationen beroende pä på vilket sätt man räknar, närman sedan jämför talen med antalet arbetslösa. Qm det är som jag tror, såskapar er bild av situationen ett betydligt gynnsammare intryck än vad somåterspeglas av verkligheten. ELVERJONSSON (fp) replik; Vi kan konstatera att den regionala balansenhar förbättrats mellan länen. Men sedan har vi den inomregionala obalansen, ochdär finns naturligtvis en hel del att göra. korrigerade sig när han sade att den mindresysselsättningen bara gällde vissa områden. Sådana kan vi nog leta upp, rnen viskall inte glömma bort det mycket positiva faktum att vi harhaft en situafion som , där så många människor haft ett eget förvärvsarbete.Det vore fel att inte påpeka detta. Av inlägg kunde man fåintrycket att det hade gått åt motsatt håll. Beträffande ökningen av antalet människor iStockholmsområdet får inte glömma bort den redovisning somlänsstyrelsen i har givit oss, nämligen atf det framför alltberor på invandrarfillskotfet. Ser vi enbart till den inrikes flyttningen, såär bilden negativ också för . Detta med stafistik är alltid besvärligt, men här måste vinaturligtvis använda oss av det statistiska material sorn finns aft tillgå.Jörn kritiserar oss mycket häftigt för vår redovisning avbefolkningsutvecklingen i kommuner och län. Jag har litet svårt att förstå denkritiken. Som jag tidigare sade har beställt denna statistiskaredovisning. Jag undrar hur många ledamöter som inte hade ställt sig undrandeför att inte säga kritiska, orn vi inte hade presenterat dessabefolkningssiffror. Våra uppgifter om lediga platser avser kvarstående ledigaplatser. Den redovisade relationen är alltså korrekt. Tyvärr har det visat sigsvårt eller rentav omöjligt att få fram motsvarande arbetsmarknadspolifiskauppgifter bakåt i tiden. har lagt omstatistiken, vilket har utgjort en försvårande faktor. Om nu Svenssontycker aft den statistik som vi har som underlag för våra bedömningar är såförkastlig, vilket underlag har då haft för sina bedömningar,eftersom han har kommit fram fill helt andra slutsatser än vi. Det voreintressant aft få en redovisning av del. Någon sådan lämnade han ju inte i sittlånga anförande. JÖRNSVENSSON (vpk) rephk: Utskottets talesman glider bara undan i denhär frågan. Han vet hur det verkligen förhåller sig. Jag tycker inte att hanskall ha den här skuggboxningen med rnig. Jag har inte kritiserat att man harpublicerat befolkningstal. Det är inte alls det diskussionen rör sig om. Vadjag har kritiserat är aft ni av befolkningstalen anser er kunna dra slutsatsersom man infe kan dra. Vid sidan av befolkningstalen borde ni ha redovisat enbild av den allmänna sysselsättningens utveckling, den faktiska mängd arbetesom står till buds och hur situationen har förändrats i de olika regionerna.Det går att få fram siffror på det. Man får visserligen göra vissa omräkningarav det tillgängliga och officiella material som finns, men det är relativtenkelt att göra. Den här frågan hade vi uppe också, så ni harhaft god tid på er. Jag gör nämligen gällande att utan att ha någon som helstklar bild, vilket ni alltså inte har, av den faktiskasysselsättningsutvecklingen i länen - av förändringen i den totala mängdenerbjudet arbete och hur den har förändrats under planperiodens gäng-kan ni överhuvud taget inte dra några slutsatserom hur politiken har verkat. Ni får ingen bild av huruvida de Nr 150 regionala skillnaderna har ökat resp. minskat. Egentligenkan ni inte säga någonting. Vad jag kritiserar er för är att ni trots detpåstår saker och ting som ni inte har grund för aft påstå. attverkligheten, vilket framgår när man räknar fram siffrorna, är betydligt RegionalpoliUken mer problematisk. Detta kan också ni räkna fram, för ni harstörre resurser i utskottet än vad jag har - det är ni också väl medvetna om. Låt mig ta upp en annan aspekt på frågan om en ny ochannorlunda regionpolitik som vi har hävdat från vpk;s sida. Vi hävdar att det inte går atf lösa de regionala krisernasproblem utan aft staten i en stor och omfattande grad träder in som ledare avde industriella investeringarna och det industriella utvecklingsförloppet. Enakfiv statlig företagsamhet och industripolitik är a och o i en aktivregionpolitik som skall kunna bekämpa kriserna. Detta kallar för att vi vill dirigera. Menskillnaden mellan er och oss består egenfligen bara däri aft vi vill dirigerakapitalet, medan ni vill dirigera människorna. Vad gör ni med ungdomarna i ? Vad gör ni med de12,15 eller av krislänens arbetsföra befolkning som lever i samhälletsutkant, som infe har ett stabilt och tryggt arbete? Ni dömer dem fill en typ avofrihet som vi vill befria dem ifrån. Och vi kan inte befria dem med mindre änatf vi är beredda att gå in på restriktioner mot kapitalet och på aft styrasamhälleligt kapital till krisregionerna. Defta har ingenting med dirigering att göra. Det är vanligsund sysselsättnings- och regionpolitik. () replik: Jag skall återvända litet tillambitionsnivån. Utvecklingen har, som jag visat, varit negativ för skogslänen.Men det finns också ett annat tecken på regeringens ambition. Vi har hållit påi snart och diskuterat regionalpolitiken, men fortfarande har ingenav regeringens ledamöter ansett sig ha intresse av att komma hit och ta del avdebatten. Vi har snart haft med borgerlig polifik, och attdet har skett en nedgång i sysselsättningen i skogslänen är belagt med siffror.Är ambitionerna aft försöka klara ut det här inte större? säger atf balansen mellan länen harförbättrats. Det kan man väl inte påstå, i och med atf skogslänens situafion nuhar förvärrats. Då måste ju balansen vara sämre än den var i mitten av1970-talef. Dessutom sade att aldrig har vi haft såmånga som arbetar, i absoluta tal. Ja, det är riktigt. Men hur lång fid arbetarde?