prot · G309133 · 1979-12-31 00:00:00 — framlagdaförslaget till lag om ändring i konkurslagen (1921:225) såvitt avser 55 och 185b §§, dels antar ingressen till lagförslaget med den ändring som 172 föranleds härav och dels antarlagförslaget i övrigt med de ändringarna att 199 b-199 j och 212 §§ erhåller följande somvänsterpartiet kommunisternas förslag betecknade lydelser. Är gäldenären en enskild näringsidkare gäller utöver vad som följer av 199 a § att han inte får idka näring av räknat från den dag konkursen avslutats eller avskrl-vits med stöd av 185 d § (näringsförbud). Allmän domstol får dock fastställa en senare dag från vilken förbudet skall gälla. Är gäldenären en enskild näringsidkare och har hanförfarit grovt otillbörligt mot borgenärerna eller på annat sätt grovtåsidosatt vad som ålegat honom som näringsidkare, får utöver vad som följer av199 a § förbud att idka näring meddelas honom för av högst (näringsförbud). Om gäldenären är ett aktiebolag, ett handelsbolag eller enekonomisk förening eller en sådan ideell förening eller stiftelse som drivitnäringsverksamhet, varmed följer bokföringsskyldighet enligt bokföringslagen(1976:125), gäller vad som sägs i första stycket den som företräder ellersenare än innan konkursansökningen kom in har företrätt den juridiskapersonen antingen som ställföreträdare eller genom att faktiskt handhaledningen eller förvaltningen av dess angelägenheter. Näringsförbud får också meddelas den som upprepade gångerhar förekommit i samband med konkurs antingen som gäldenär eller somföreträdare för en juridisk person enligt vad som sägs i andra stycket, om hanI näringsverksamhet som har föregått konkurserna har åsidosatt vad som ålegathonom som näringsidkare och näringsförbud är påkaUat av särskUda skäl. Konkurs och rätten att idka näring Den som har meddelats näringsförbud får inte drivanäringsverksamhet av den art som omfattas av förbudet enligt 199 a §. Han fårinte heller såsom styrelseledamot eller i någon annan egenskap vara ställföreträdareför en sådan juridisk person som avses i 199 b § eller faktiskt handhaledningen eller förvaltningen av dess angelägenheter. Föreliggersärskilda skäl, får en Den för vilken näringsförbud gäller får inte drivanäringsverksamhet av den art som omfattas av förbudet enligt 199 a §. Han fårinte heller såsom styrelseledamot eller i någon annan egenskap varaställföreträdare för en sådan juridisk person som avses i 199 b § ellerfaktiskt handha ledningen eller förvaltningen av dess angelägenheter. Nr 133 Regeringens förslag den iiss näringsverksamhet undantas 29april 1980 från näringsförbudet. --------------------- / ett beslut om näringsförbud får Konkursoch rät- fastställas en senare dag frånvilken ten attidka näring förbudet skall gälla. Talan om näringsförbud förs av allmän åklagare vid allmän domstol. Angående utredningen och förfarandet i mål om näringsförbud skall, om annat inte föreskrivs i denna lag, i tillämpliga delar gälla vad som i allmänhet är föreskrivet om mål som rör allmänt åtal för brott, för vilket är stadgat fängelse i högst . Talan om näringsförbud får tas upp av rätten i den ort där konkursen är eller har varit anhängig. Bestämmelserna i 24 och 25 kap. skall inte tdlämpas i fråga om näringsförbud. Talan om fastställande av en senare dag från vilkennäringsförbud skaU gälla får väckas av allmän åklagare eller den som förbudet avser.Angående förfarandet i sådant mål skall, om annat inte föreskrivs i dennalag, i tillämpliga delar gälla vad som i allmänhet är föreskrivet om mål somrör allmänt åtal för brott, för vilket är stadgat fängelse i högst . Talan som avses i första .stycket skall väckas innankonkursen avslutats eller avskrivits. Talan får tas upp av rätten i den ortdär konkursen är anhängig. Bestämmelserna i 23-28 kap. skallinte till-lämpas i fråga om senareläggning av näringsförbud. Talan om näringsförbud skall pågårfår dock talan väckas. skall, om skall //// inteförvaltaren gjort någon anmälan åklagaren göra anmälan om senare-oin näringsförbud till åklagaren läggning av näringsförbud, så snart enligt55 § eller 185 b §, göra en det finns anledning till det. sådananmälan, så snart det finns anledning till det. skall till sin anmälan foga denutredning som finns tillgänglig hos myndigheten. En lagakraftvimnet beslut om Ar den för vilken näringsförbud näringsförbudkan på begäran av den gäller inte uppenbart olämplig att somförbudet avser hävas helt eller driva näringsverksamhet får rätten på delvis, när ändrade förhållanden begäran av honom häva näringsför- eller något annat särskilt skäl föranleder det. Beträffande mål om hävande av näringsförbud gäller itillämpliga delar vad som i 199 d § första stycket har föreskrivits om talan omnäringsförbud. Mål om hävande av näringsförbud tas upp av den tingsrätt somtidigare har handlagt målet om näringsförbud, eller av rätten i den ort därsökanden har sitt hemvist, om rätten med hänsyn tid utredningen samt kostnaderoch andra omständigheter finner det lämpligt. Mål om hävande av näringsförbudfår avgöras utan huvudförhandling orn saken är uppenbar. budet helt eller delvis. Beträffande mål om hävande avnäringsförbud gäller i tillämpliga delar vad i 199 d S första stycket harföreskrivits om talan angående senareläggning av näring.sförbud. Mål omhävande av näringsförbud tas upp av rätten i den ort där konkursen är ellervarit anhängig. Mål om hävande av näringsförbud får avgöras utanhuvudförhandling, om saken är uppenbar. Konkurs och rätten att idka näring Om särskilda skäl föranleder det, får rätten meddelanäringsförbud för tiden till dess frågan om näringsförbud slutligt haravgjorts (tillfälligt näringsförbud). Ifråga om tillfälhgt näringsförbud gäller reglerna i 199 c§ andra och tredje styckena. En fråga om tillfälligt näringsförbud tas upp på yrkandeav åklagaren. Innan ett tillfälligt förbud meddelas skall den som yrkandetavser få tillfälle att yttra sig / frågan, såvida det inte finns anledningantaga alt han har avvikit eller i övrigt håller sig undan. Rätten får hållaförhandling för frågans prövning. Till förhandlingen skall den som avses medyrkandet kallas personligen, / kallelsen skall han erinras om att frågan kanavgöras även om han inte inställer sig. Om förfarandet I övrigt vid en sådanförhandling gäller i tillämpliga delar föreskrifterna i 24 kap. 14 . Om särskilda skäl föranleder det eller åklagaren medgerdet. får rätten / avvaktan på att frågan om hävande av näringsförbudslutgiltigt har avgjorts tillfälligt häva näringsförbudet. En fråga om tillfälligt hävande avnäringsförbud tas upp på yrkande av den som förbudet avser. Irnar förbudettillfälligt hävs skall åklagaren få tillfälle att yttra sig. Rätten får hållaförhandling för frågans prövning. Till förhandlingen skall den som förbudetavser kallas personligen. Konkurs och rätten att idka näring Ett beslut om tillfälligtnäringsförbudskall genast lända till efterrättelse. Beslutet skall delges densom avses med förbudet. Mot ett beslut om tillfälligt näringsförbud, som harmeddelats under rättegången, skall talan föras särskilt. Ett beslut om tillfälligt hävandeav näringsförbud skall genast lända till efterrättelse. Mot ett beslut om tillfälligt hävandeav näringsförbud, som har meddelats under rättegången, skall talan förassärskilt. I samband med dom i mål om hävande av näring.sförbud skall rätten pröva huruvida tidigare meddelat förordnande om tillfälligt hävande av näringsförbud skall bestå. Om rätten meddelar ett tillfälligt näringsförbud, skallden, om inte talan enligt 199 d § redan har väckts, utsätta den tid inom vilken.sådan talan skall väckas. Denna får inte bestämmas längre än vad som äroundgängligen behövligt. Är den utsatta tiden inte tillräcklig, får rätten påframställning som åklagaren har gjort före tidens utgång medge förlängning avtiden. Rätten får i samband med domen självmant förordna om tillfälligt hävande av näring.sförbud. Om talan enligt 199 d § inte har väckts inom denföreskrivna tiden och det inte heller har kommit in en framställning omförlängning av tiden, skall beslutet om nllfälligt näringsförbud omedelbarthävas. Detsamma gäller om talan återkallas eller lämnas utan bifall eller omannars skäl för det tillfälliga näringsförbudet inte längre föreligger. Omtalan bifalls skall rätten pröva om det tillfälliga näringsförbudet fortfarandeskall bestå. Rätten får i samband med domensjälvmant förordna om tillfälligt näringsförbud. skall föra ett register övernäringsförbud och tillfälliga näringsförbud. skall föra ett register övernäringsförbud, / registret skall anteckning ske om hävande av näringsförbudoch tillfälligt hävande av näringsförbud. Regeringensförslag Vpk:s förslag Nr 133 J99 i § den Det åligger tillsynsmyndigheten Det åligger tillsynsmyndigheten " att vaka över att näringsförbud och att vaka över att näringsförbud efter- tillfälliga näringsförbud efterlevs levs samt att anmäla överträdelserav Konkurs ocn rat- samt att anmäla överträdelser av förbud till åklagaren. '' ' idka näring förbud till åklagaren. Gäldenärsom bryter mot 199 a § döms till böter. Den somöverträder ett närings- Den som överträder ett närings- förbudeller ett tillfälligt näringsför- förbud döms till fängelse i högst två buddöms till fängelse i högst år eller, om brottet är ringa, till bötereller, om brottet är ringa, till böter eller fängelse ,eller fängelse . Överträds ett näringsförbud, får det förlängas med . Sker flera förlängningar, får den sammanlagda tiden för förlängninginte vara . Talan om förlängning skall väckas innan förbudstidenhar gått ut. Under detta anförande övertog andrevice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Först några ord om propositionens innehåll. betänkande, som kammaren nu diskuterar, behandlar utskottet ettregeringsförslag om ändring i konkurslagen. Förslaget innebär att nya reglerom näringsförbud i samband med konkurs införs fr. o. m. . Vid sidan av det förbud att idka näring under konkursensom redan gäller skall enligt de nya reglerna ett mer långtgående näringsförbudkunna meddelas efter domstolsprövning i varje särskilt fall. Dettanäringsförbud skall kunna meddelas gäldenär som är näringsidkare. Om gäldenärenär ett aktiebolag eller liknande juridisk person, skall förbud kunna meddelasställföreträdare för den juridiska personen eller den som faktiskt handhareller handhaft ledningen eller förvaltningen av företaget. En grundförutsättning för att näringsförbud skall kunnameddelas är att konkurs har inträffat. Vidare skall den ifrågavarande personenha förfarit grovt otillbörligt mot sina borgenärer eller på annat sätt ha grovtåsidosatt vad som ålegat honom i hans näringsverksamhet. Förbud skall ocksåkunna meddelas den som upprepade gånger har förekommit i konkurs, om han inäringsverksamhet som har föregått konkurserna har åsidosatt vad som ålegathonom som näringsidkare och näringsförbud är påkallat av särskilda skäl. Den som meddelats näringsförbud får i princip inte drivanäringsverksam het som är bokföringspliktig enligt bokföringslagen. Han får inte heller vara styrelseledamot i eller i annan egenskap vara ställföreträdare för aktiebolag eller vissa andra slag av juridiska personer eller - utan att formellt vara 177 12 protokoll 1979/80:132-133 Konkurs och rätten att idka näring ställföreträdare- faktiskt handha ledningen eller förvaltningen av företaget. Näringsförbud skall kunna meddelas att gälla inte baraunder konkursen utan också sedan denna avslutats. Förbudet skall emellertidvara tidsbegränsat. Maximitiden är enligt förslaget med viss möjlighettill förlängning. Frågor om näringsförbud skall prövas av allmän domstol påtalan av allmän åklagare. Den som bryter mot ett meddelat näringsförbud skall enligtförslaget kunna dömas till fängelse i högst . I ringa fall skallpåföljden vara böter eller fängelse . Den här reformen får främst ses som ett led i kampen motden ekonomiska brottsligheten. Erfarenheterna visar också att en betydandesådan kriminalitet förekommer i samband med konkurser. Främst rör det sig omgäldenärsbrott, som inte sällan utgör led i en mer omfattande ekonomiskbrottslighet. Men även andra typer av brott är inte ovanliga, exempelvisöverträdelser av regler på associations-, närings- och skatterättens områdensamt bedrägerier. Kriminalitet av sist angivna typer torde i huvudsak hasamband med rörelse som gäldenären bedrivit. Vid sidan av rent brottsligahandlingar förekommer andra otillbörliga förfaranden, som innebär att ennäringsidkare skaffar sig ekonomiska fördelar på det allmännas och enskildasbekostnad. Gemensamt för de olika förfarandena kan sägas vara att devar och en på sitt sätt innefattar ett missbruk av näringsfriheten. I vissasituationer talar man också om missbruk av konkursinstitutet. Till sådantmissbruk brukar även hänföras fall dä en person upprepade gånger går i konkurseller förekommer på gäldenärssidan i en juridisk persons konkursoch därigenom kan skaffa sig ekonomiska fördelar. råder det allmän enighet om att det är nödvändigtatt förhindra olika former av missbruk av konkursinstitutet. De möjligheter somhittills har funnits att komma till rätta med förhållandena är klart begränsadebl. a. genom reglernas utformning och pä grund av bristande resurser ochkontrollsvårigheter. Det behövs därför möjligheter till ingripanden motkonkursgäldenärer som förfar otillbörligt utöver de nya regler om konkursförfarandetsom träder i kraft . Också starka rättviseskäl talar för att åtgärder sättsin mot gäldenärer, som genom utnyttjande av konkursinstitutet bereder sigotillbörliga förmåner på samhällets eller enskildas bekostnad. Ett enigt utskott har ställt sig bakom förslaget om bör pröva ett utvidgat näringsförbud som ett medel att förhindra missbrukav konkursinstitutet. Förslaget har också stötts av det helt övervägandeantalet remissinstanser. Beträffande själva utformningen av förslaget har väcktstvå motioner, en från vpk och en av , Jag skall här blott beröranågra av de ändringsförslag som lagts fram av vpk, Vpk:s motion går i huvudsakut på att näringsförbudet bör inträda automatiskt och alltså inte efterprövning i varje Vidare menar vpk att förutsättningarna förmeddelande av förbud är för stränga samt att förbudstiden bör vara istället för fem. Onekligen har ett system med automatiskt förbud vissafördelar, bl. a. genom att förbudet inträder och knyter an till detnuvarande generella förbudet i konkurslagen för den som försatts i konkurs attdriva bokföringspliktig rörelse under konkursen. Utskottet har emellertid efteröverväganden ansett att införandet av ett sådant systern skulle vara en alltförlångtgående åtgärd. Man börda först hålla i minnet att det här är ett helt nyttsätt att angripa det problem som den ekonomiska brottsligheten utgör. Det finnsdärför skäl för att man nu avvaktar och ser vilka effekter de nya reglerna kanfå, innan man tar till mera drastiska åtgärder. I ett längre perspektiv kan detemellertid finnas anledning att överväga om inte ett näringsförbud bör kunnatillgripas även i andra fall än då en person har gått i konkurs. Vad frågan nu gäller är först och främst hur man skallkomma till rätta med allvarliga fall av missbruk i samband med konkurs. Det kandå inte gärna komma i fråga att förhindra varje näringsidkare som har gått ikonkurs att bedriva näring. Detta innebär i sin tur att ett system medautomatiskt näringsförbud skulle behöva förses med ganska vidsträckta undantageller dispensmöjligheter. Dispensmöjligheterna skulle kräva ett omfattande ochtungrott prövningsförfarande, som inte bara skulle bli kostsamt för samhälletutan också olämpligt från administrativ synpunkt. Ett annat skäl mot ett automafiskt verkande förbud harutskottet ansett vara att det skulle kunna leda till negativa konsekvensergenom att lägga en hämsko på seriös näringsverksamhet. Att driva en rörelseinnefattar ofta ett risktagande och är inte sällan förenat med ett betydandemått av osäkerhet beträffande de ekonomiska utfallet. Om företagsamheten skallkunna fortleva måste man enligt utskottet acceptera att näringsidkare tar interinga risker och därför kanske går i konkurs. En annan synpunkt som kan föras fram är att ett system medprövning av näringsförbudet i varje särskilt fall är, rent allmänt sett, ägnatatt ge större tyngd åt förbudet. Den i proposifionen föreslagna ordningen harockså den fördelen att den på ett bättre sätt understryker med vilket allvarsamhället ser på otillbörliga förfaranden från konkursgäldenärers sida. Utskottet har således inte kunnat bifalla mofionärernaskrav på ett automatiskt förbud. Inte heller har utskottet i övrigt föreslagitnågra ändringar i propositionen till följd av vpk-motionen. Vad särskilt gällerförutsättningarna för meddelande av näringsförbud vill jag erinra om att syftetmed reformen är att få till stånd effektiva ingripanden mot de allvarligamissbruk som förekommer i samband med konkurs. är det angeläget attreglerna om det utvidgade näringsförbudet utformas så att de inte lägger hämskopå seriös näringsverksamhet. Mot denna bakgrund har utskottet ansett att de ipropositionen föreslagna rekvisiten för meddelande av förbud framstår som välavvägda. Utskottet har inte kunnat dela motionärernas farhågor för attnäringsförbudet inte skall kunna användas när det är erforderligt. Jag villtillägga: Det bör här särskilt framhållas att vid Konkurs och rätten att idka näring Konkurs och rätten att idka näring upprepade konkurser näringsförbud skall kunna meddelasäven om de förfaranden som föregått konkurserna inte är grova, tagna var försig. Beträffande slutligen förbudstidens längd har utskottet ilikhet med departementschefen ansett att det normalt inte torde vara påkallatatt låta ett näringsförbud gälla än . Utskottet har därförtillstyrkt förslaget i propositionen att ett förbud från början inte bör kunnages längre giltighetstid än . I anslutning härtill kan emellertid erinrasom att enligt propositionen giltighetstiden skall kunna förlängas medytterligare högst ifall förbudet överträds. Även när det gäller förutsättningarna för näringsförbudoch förbudstidens längd kan det dock finnas skäl att på nytt ta upp frågan, omdet visar sig att reglerna fått en utformning som inte medger ett effektivtbekämpande av konkursmissbruk. Beträffande motion gäller att utskottetinte kunnat tillstyrka hennes förslag om att kronofogdemyndighet i vissa fallskall föra talan om näringsförbud. Inte minst intresset av att förfarandet ärså enhetligt som möjligt talar för att allmän åklagare bör ha talerätten i allafall. Däremot har utskottet ställt sig positivt till ett yrkande i hennesmotion som rör kontrollaspekterna. Utskottet har ingående prövat frågan om kontrollen avefterlevnaden av näringsförbudet. När det gäller kontrollaspekterna finns detsärskilt anledning att uppmärksamma de fall då en näringsidkare till följd avförbudet skall avveckla verksamhet som pågår när förbudet meddelas. I sådanafall skulle det framstå som stötande, om det inte sker en effektiv tillsyn avatt avvecklingen verkligen äger rum. För att kronofogde skall kunna fullgörasin uppgift att övervaka avvecklingen på ett tillfredsställande sätt torde detvara nödvändigt att myndigheten kan få uppgifter om i vilka bolag ochföreningar den som avses med näringsförbudet är engagerad. Särskilt angelägetsynes vara att vederbörandes uppdrag i olika aktiebolag kan kartläggas,eftersom missbruk av konkursinstitutet synes vara vanligast vid just dennaföretagsform. De nuvarande möjligheterna att få fram uppgifter om en personsengagemang i olika juridiska personer är dock ytterst begränsade. Utskottet har därför understrukit vikten av att man vidden pågående uppbyggnaden av ett databaserat aktiebolagsregister beaktar desärskilda önskemål som kan föranledas av bestämmelserna om näringsförbud.Särskilt angeläget har utskottet ansett det vara att registret inrättas, så kan få fram uppgifter om i vilka aktiebolag en person är styrelseledamoteller har andra uppdrag. Beträffande handels- och föreningsregistren torde någonmotsvarande omläggning f. n. inte vara praktiskt möjlig. Om det emellertid iframtiden skulle bli aktuellt att.föra över även dessa register på data är detenligt utskottets mening angeläget att även de inrättas, så att besked kanerhållas om en persons engagemang i olika juridiska personer. Med den här översiktliga belysningen avförslaget ber jag att få yrka bifall till hemställan i utskottets betänkande. Med hänvisning till den argumentation somredovisats i näringsutskottets betänkande nr 53 ber jag att få yrka bifall tillnäringsutskottets hemställan i detta betänkande. (vpk): Det förefaller mig närmast besynnerligt atttvå socialdemokrater så enstämmigt slår vakt om regeringens proposition. Detkanske finns anledning att erinra om att är en kapitalistiskmarknadsekonomi, med ett allt starkare inslag av monopolism ochinternationalisering av de privatkapitalistiska intressena. Det förefaller somom de socialdemokrater som yttrat sig har glömt detta eller kanske inte harmärkt att det försiggår något sådant. I skuggan av ett ekonomiskt system som detta frodas ju denekonomiska brottsligheten. Vill man göra något åt den - och jag har uppfattatatt socialdemokrater i varje fall har uttalat en sådan vilja- måsteman lägga fram förslag till effektiva lagstiftningsåtgärder för att hejda detstarkt ökade inslaget av ekonomisk brottslighet i samband med konkurser. Det äråtminstone ett led i dessa strävanden. Det som sade om de olikaremissinstanserna stämmer möjligen i viss mån, men det stora flertalet av deexekutiva myndigheter och instanser som handlägger konkursfallen för detallmännas räkning och som ser hela problematiken på detta område har faktisktden uppfattningen att kraftfullare åtgärder än de som regeringen föreslagitmåste till. Också de bör väl fästa avgörande vikt vid den effekt som lagenförväntas få, men därvidlag har dessa instanser i likhet med vpk inte storaförhoppningar. De menar att tillämpningsområdet blir för snävt. Frågan om automatiskt näringsförbud eller särskildprövning diskuteras i betänkandet, och det finns som tidigare framhållitserfarenheter från av en tillämpning av automatiskt näringsförbud, och därfungerar detta system alldeles utmärkt. De farhågor som utskottet givit uttryckför och som går ut på att denna ordning skulle bli så oerhört betungande har intebesannats i , och vi tror inte heller att den skulle bli så oerhörtbetungande här i . När en konkurs utreds fattas det en mängd beslut - detutses konkursförvaltare och god man, och det skall göras bouppteckningar ochbevakningar av löner och skatter, och man bevakar också andra fordringar. I hela detta beslutssammanhang kan man också gottta in frågan om prövning av hävande av ett automatiskt förbud. Det kan inte blinågon betungande uppgift för de olika instanserna i detta sammanhang. sade att detta skulle vara en alltförlångtgående åtgärd. Ja, om man vill tillåta att den starka ökningen avkonkurser och den därmed ofta eller oftast förenade ekonomiska brottslighetenfortsätter, är det självfallet fråga om en alltför långtgående åtgärd. Men angripa dem borde man ta det förslag som vpk har lagt fram. Konkurs och rätten att idka näring Konkurs och rätten att idka näring Det skulle vara ett nytt sätt attangripa problemen, säger vidare. Ja, det är fråga om omvändbevisföring. Vi tycker att den som har felat en gång eller skallvara tvungen att själv ta initiativ och lägga fram bevis för att ett sådant härnäringsförbud bör upphävas. Man skall alltså inte gå den väg som regeringen ochde socialdemokratiska förespråkarna talar om, att i varje särskilt fall prövafrågan om näringsförbud. Jag vill bara konstatera att det inte flnns någon grundför de farhågor som utskottet har givit uttryck för. Vill man komma åt i varjefall en del av den ekonomiska brottsligheten bör man gå in för att effektivarebekämpa den. I detta fall kan det ske genom ett system med automatiskt verkandenäringsförbud. och jag är, ,talesmän för var sitt utskott i denna fråga. Det beror på den arbetsfördelningsom vi har mellan utskotten. Vi tar vårt ansvar för arbetet i utskotten.