prot · G30923 · 1979-12-31 00:00:00 — De som dellog i konfiiktenoch har blivit dömda av AD är namngivna i domen. Därigenom blir desvartlistade. Naturligtvis talar man i ett följebrev om alt man vill informeraom vad som har förekommit. Samma tillvägagångssätt kan användas i olikasammanhang. Samarbetssvårigheterutgör saklig grund för avsked. Vi är motståndare även till attsamarbetssvårigheier skall kunna sätta någon människa utanför arbetsmarknaden.Det måste vara den fackliga organisationen, som sannolikt har medlemmensförtroende, som skall ha avgörandet när det gäller att rätta till dessa saker.Det skall inte vara möjligt för arbetsköparen atl kunna hänvisa till att han ilag har rätt atf sparka en anställd. Detlaär i korthet vad våra motioner tar upp. Men förhållandena i denna riksdag, somär folkvald och alltså skall vara ett demokratiskt organ inom statsapparaten,har medfört att vissa partier inte tillerkänns demokratiska rättigheter. Denborgerliga riksdagsmajoriielen har ställt kommunisterna utanförutskotten och deras arbete. Del försvårar inte bara för riksdagskansliet ochden arbetande personalen när del gäller kammarbehandlingen utan ocksåsamtidigt kommunisternas möjligheler att arbeta. Def försvåraräven våra möjligheter att i vettig ordning kunna försvara våra förslag redan iutskotten, där frågorna mer eller mindre avgörs. Omvi fått vara med vid arbetsmarknadsutskottets behandling av dessa frågor,skulle vi ha reserverat oss lill förmån för våra förslag. Men eftersom vi inteär representerade i arbelsmarknadsutskoitei och därigenom inte har möjlighetatt avge reservationer, skall jag nu läsa upp den text som vi föreslår skulleha stått på s. 13 i utskottets betänkande under rubriken . Detsista stycket, som börjar med "Med hänvisning till" och slutar med"Motionen 291 avstyrks därför", skulle enligt vårt förslag haföljande lydelse: Deregler som gäller beträffande lön och andra anställningsförmåner vidpermittering enligt 21 § i lagen om anställningsskydd bör ändras. Hittillsgäller all det inle föreligger någon skyldighet atl utge lön eller andraanställningsförmåner förrän de anställda varit permitterade i mer än två veckori en följd eller sammanlagt under ett kalenderår. Detger arbetsköparna möjlighet att införa s. k. korttidsvecka, exempelvisfyradagarsvecka . Det innebär i första hand enekonomisk förlust för dem som drabbas av korttidsvecka. Först måsle de kvalificerasig för aft erhålla arbetslöshetsersättning från arbetslöshetskassan(karenstid). 6 protokoU 1979/80:23-24 Anställiiingssk\'dd Ersättningenär i allmänhet avsevärt lägre än om full lön skulle ha utgått. Detsamma gällervid s. k. långhelgspermitleringar. Lönekostnaderna för arbetsköparna reducerashärigenom på samhällets bekostnad, eftersom arbetslöshetskassorna upp till 90 %finansieras av statskassan. beslutade alt kräva full lön och andra anställningsförmåner frånförsta permitteringsdagen. kommunisterna har tidigare rest sammakrav i . Detta krav har avslagits av de övriga riksdagspartierna.Problemet är lika stort . Arbetslösheten ligger kvar på samma nivå, ochvarsel om permitteringar och uppsägningar duggar tält. Det finns därför allanledning att ändra 21 § i lagen om anställningsskydd, så att lön och andraanställningsförmåner utgår från första permitteringsdagen. Medhänvisning till det anförda tillstyrker utskottet att med bifall tillmotionen beslutar anta bifogade förslag till Lag om ändring i lagen omanställningsskydd (1973:12) 21 § aU gälla fr. o. m. . UnderrubrikenUppsägningstiden, s. 12 i utskottets betänkande, finns elt stycke som börjar"De stipulerade" och slutar "avstyrks således". Det stycketborde enligt vår mening i stället ha haft följande lydelse: Isvensk lagstiftning finns alltför ofta bestämmelser som diskriminerar ungdom.Olika åldersgränser stadgar vissa rättigheter och skyldigheter. Lagen omanställningsskydd är inget undantag. Det är särskilt två stadganden i denna lagsom diskriminerar unga arbetare. Del är bestämmelsen i 11 § om åldersindeladuppsägningstid och skadeståndsbestämmelserna i 39 §, sista stycket. 1115,andra stycket, stadgas att den som har fyllt har räU till två månaders uppsägningstid,som sedan ökas med en månad för . Har man uppnått en ålder av 45år, är den lagstadgade uppsägningstiden . Denna bestämmelsediskriminerar ungdomen. Det betyder all alla som inte fyllt inte harnågon lagstadgad rätt till längre uppsägningstid än en månad, som bestämsenligt 11 §, första stycket. Det finns ingen rimlig motivering att, i en lagsom skall ge ett ökat skydd i anställningen, föreskriva sämre förmåner på grundav ålder. kommunisterna uppmärksammade denna diskriminering avunga arbetare redan vid antagandet av lagen och krävde då att uppsägningstidenskulle vara lika för alla, oavsett ålder. Dessutomär denna bestämmelse avtalsbar, vilket innebär att avtal om kortareuppsägningstid kan ingås. Detla har också skett. ärdel ungdom som ocksåhär drabbas. kommunisterna har tidigare påtalat det olämpliga iatt bestämmelserna är avtalsbara. Det finns avtal som föreskriverväsentligt kortare uppsägningstid än den lagstadgade-också här förekommeräldersindelning. Därför reser vi på nytt kravet att 11 § inte skall varaförhandlingsbar i annat hänseende än när det gäller avtal om längreuppsägningstid än . 139 §, sista stycket, finns en bestämmelse om begränsning av skadestånd tillarbetare som blivit uppsagd eller avskedad på sådana grunder somarbetsdomstolen underkänt. Enligt första stycket upphör anställningsförhållandetom arbetsköparen vägrar att följa domstols beslut om ogiltigförklaring avavsked eller uppsägning. Om detta inträffar, skall den uppsagde eller avskedadeerhålla skadestånd med upp till 48 månadslöner. Men till denna bestämmelsefinns ett undantag. I sista stycket föreskrivs att skadestånd "--- får ej i någotfall utgå med fler månadslöner än som motsvarar antalet påbörjadeanställningsmånader hos arbetsgivaren". Denna särbestämmelse drabbar iförsta hand yngre arbetare eftersom det är de som i allmänhet har den kortasteanställningstiden. kommunisterna anser att ett så allvariigtbrott mot lagen som att avskeda eller säga upp arbetare utan saklig grund inleskall bedömas olika i annat fall än när den anställde som drabbats har fyllt 60år, vilkel vi anser vara motiverat av arbetsmarknads- och andra skäl. Sistastycket i 39 § bör därför utmönstras. kommunisterna har f ö.rest detla krav alltsedan lagen antogs. Medhänvisning till det anförda tillstyrker utskottet alt med bifall tillmotionen 1051 beslutar anta bifogade Förslag till Lag om ändring i lagen omanställningsskydd, II och 39 §§, att gälla fr. o. m. . Slutligenvill jag ta upp vår motion om inskränkningar i rätlen au avskeda anställda,motionen 292. Omvi hade haft möjlighet alt avge reservation skulle den del av utskottetsbetänkande som börjar på s. 11 med "Frågan om elt deltagande" ochslutar på s. 12 med "i dess helhet" ha ersatts av följandereservationstext. Alltsedanlagen om anställningsskydd antogs har kommunisterna med skärpainvänt mot utformningen av lagen och mot vad som skrivits i förarbetena tilllagen när det gäller tolkningen av begreppet saklig grund för uppsägning ochavsked enligt 7 resp. 18 §. Tillämpningen har också visatatt de krav på ändringar som vårt parti framfört varit välgrundade. Arbetsdomstolenhar i de avgörande frågorna i allt väsentligt gått arbetsköparna lill mötes närdet gällt rätten att säga upp eller avskeda arbetare. AD har i vissa fall t. o.m. gått utanför den omfattande lista på orsaker som räknas upp i förarbetena avdåvarande inrikesministern . ADhar redan fastslagit atl inte bara samarbetssvårigheter med arbetsköparna ulanockså samarbetssvårigheier med konsulter och lidsstudiemän som inle äranställda i företagen kan läggas till grund för uppsägning. ADhar också vid ett flertal tillfällen godkänt deltagande i strejk som grund förbåde uppsägning och avsked. AD:s dom att godkänna avskedandel av bilarbetarna iBoden ger ett klart besked om ÄD:s karaktär av klassdomstol.Melallarbetareförbundel kunde trols sin deklarerade styrka och storiek inteskydda de 43 bilarbetarna mot . Bolaget hade däremot ettsäkert slöd i arbetsdomstolen. Vänsterpartietkommunisterna har påtalat det orimliga i atl arbetareskall kunna sägas upp eller t. o. m. avskedas därför att de deltar i enarbetsnedläggelse eller annan stridsåtgärd. Vårt parti har av den anledningenkrävt alt uttalar att deltagande i strejk eller annan stridsåtgärd,oavsett om åtgärden är olaglig eller ej, aldrig skall kunna utgöra saklig grund för vare siguppsägning eller avsked. Vi anser denna fråga lika aktuell , varför viupprepar vårt krav på att gör ett sådant uttalande. Detsammagäller frågan om samarbetssvårigheter med arbetsköparen eller arbetskamraternasom flnns uppräknade i förarbetena som saklig grund för uppsägning elleravsked. Här kan arbetsköparen provocera fram samarbetssvårigheter på mångasätt och sedan lätt göra sig av med fackligt och politiskt obekväma arbetaremed slöd av förarbetena lill lagen. Vänsterpartietkommunisterna har tidigare krävt att det endast i utomordentligt sällsyntafall skall få åberopas samarbetssvårigheier, olovlig bortovaro, ordervägran,olämpligt uppträdande o. d. som grund för uppsägning eller avsked. Vi anser attdet endast skall kunna företas uppsägning eller avskedande, om åtgärden harsanktionerats av den lokala fackliga organisationen och förseelserna klartdokumenterats efter gemensam grundlig utredning. Medhänvisning till det anförda tillstyrker utskottet att uttalar altdeltagande i arbetskonflikt, oavsett sådan är lag- eller avtalsstridig, aldrigkan utgöra saklig grund för uppsägning eller avsked, alt samarbetssvårigheiermed arbetsköpare eller med arbetskamrater, olovlig bortovaro, ordervägran,olämpligt uppträdande o. d. endast i utomordentligt sällsynta fall kan läggastill grund för uppsägning eller avsked och då under förutsätlning av den lokalafackliga organisationens godkännande. Ja,så skulle det ha slätt i arbetsmarknadsutskottets tredje betänkande ,om det varit så alt kommunisterna hade varit med i ulskotlel ochhaft sina demokratiska räuigheter i . Men den borgeriiga majoritetenvill inte följa demokratins spelregler och låta samtliga partier som ärrepresenterade i , som av folket har fått stöd atl medverka i dennaparlamentariska församling, få vara med i utskotten. Vi ställs utanför en delav arbete, och då fårdet i stället bli på del viset att man får lovatt läsa upp tänkta reservationer från kammarens talarstol. Det är som jagtidigare sade tyvärr också elt merarbete för kammarkanslisterna, men det ärinte vi som orsakat detta utan det är de som varit "demokratiska" nogalt ställa oss utanför som bär skulden. Jagyrkar därför bifall lill motionerna 291 och 1051 och hemställer attlagförslagen i dessa skall äga giltighet från . Dessutomyrkar jag bifall till motionen 292. UnderdeUa anförande övertog talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Jag skall försöka att inte göra samma tidsöverdrag som den föregåendetalaren. Anledningentill att jag begärt ordet är att Jag tillsammans med några kamrater här i riksdageninlämnat motionen 2072, i vilken vi begär att beslutar om enkomplettering i vad gäller skadeståndsreglerna i lagenom anställningsskydd på ett sådant sätt att det klart framgår att skadeståndetskall jämkas till noll, när det med hänsyn till det allmänna rättsmedvetandetoch den allmänna laglydnaden framstår som oskäligt att tillerkänna den enskildeeller fackförbundet allmänt skadestånd. Bakgrundenär som vi skriver i motionen atl det har visat sig vara vanskligtför arbetsgivarparten att avgöra om saklig grund för uppsägning elleravskedande har förelegat, vilkel är naturligt. I flera fall har arbetsdomstolenuttalat att arbetstagarens agerande måste anses som en allvarlig förseelse menpå grund av olika omständigheter bedömt uppsägningen som ogiltig.Arbetsgivaren har blivit skyldig atl utge skadestånd - inte bara ekonomiskt förutebliven lön - utan även allmänt skadestånd såväl till den enskilde som tillfackförbundet. Detta förfaringssätt ler sig, såsom vi skriver, i vissa fallstötande, t. ex. när den anställde gjort sig skyldig till tillgreppsbrotl. Vimenar alt det inle överensstämmer med allmänt rättsmedvetande att den somtillgripit något från arbetsgivare, låt vara av ringa värde, genomarbetsdomstolens bedömning erhåller ett skadestånd för påstådd kränkning. Vimenar också att del för övriga anställda måste förefalla märkligt atl den somkanske på bar gärning eriappats med stöld från företaget erhåller åtskilliga lusenkronor som "gottgörelse" för delta tillgrepp. Då uppstår tanken aubrott lönar sig. Jagkan ta ett konkret exempel. En anställd ertappades med stöld av ringa värde,som man säger, och fick en varning av arbetsgivaren att om detla skulleupprepas kunde del bli fråga om avsked. ertappades sammeanställde på nylt med atl göra ett försök till tillgrepp, och han fick avsked.Arbetsdomstolen lar upp denna fråga och säger atl det var inte saklig grund föravsked - tillgreppet gällde något av ringa värde - och jag håller med om attdet kan vara en riklig bedömning. Menvad vi motionärer tycker är slötande i ett fall som delta är att denförfördelade arbetstagaren, som alltså bevisligen harblivit avslöjad på bar gärning med atl försöka stjäla från företaget, förutomdet som Ju är naturligt när arbetsdomstolen underkänner elt avskedande, dvs.får ersättning för utebliven lön, även får ett skadestånd på flera lusenkronor. Det måsle te sig ganska egendomligt för hans arbetskamrater, som ärärliga, när de får uppleva atl den som är oäriig får komma tillbaka lill jobbet- det kan de naturligtvis tycka är riktigt - och dessutom får en ersättning påflera . Det blir alltså i praktiken en ersättning för att hanstulit. Det är konsekvensen. Och frågar de sig vad det är för nytta med altde är äriiga och jobbar och sliter - de .får ingen ersättning med 2 000-3 000kr. Dettaär bakgrunden till vår motion, och vi menar att sådana här oformligheter intefår förekomma. Utskottetskriver nu: "Att med lagstiftning gå in och föreskriva hur bedömningenskall vara i vissa typer av fall kan inte komma i fråga." Den meningen ärlitet egendomlig. Att vi i skall tala om hur arbetsdomstolen skallbedöma enskilda fall är naturligtvis inle möjligt. Men atl ändra lagstiftningenför all bedömningen i sådana här fall skall kunna bli mera i enlighet med vårträttsmedvetande kan inte vara fel. Jaghade hoppals att utskottet skulle ta allvarligare på denna fråga ochföranstalta om en ändring av lagtexten, men lyvärr har man inle gjort det. Vifår väl återkomma i denna fråga, men Jag är som sagt litel missnöjd med atl maninle har tagit tillräckligt allvariigt på detta. ELVERJONSSON (fp): I arbetsmarknadsutskotlets betänkande behandlas fem motioner om lagenom anställningsskydd. Motionerna väcktes under den allmänna motionstiden iJanuari . Jag skall börja med attsäga ett par ord om lagens tillkomst. Lagenantogs på hösten 1973och började gälla . Man kan säga att lagenfick ett genomslag. Den har inneburit en stor förändring för bådearbetsgivare och arbetstagare. Inte minst har den inneburit en påtagligförbättring av arbetstagarnas anställningsskydd. Möjligheterna att ytterligareförbättra detta skydd prövas av en utredning,anställningsskyddskommittén. Närlagen antogs av skedde det under bred politiskenighet. Kommunisterna hade emellertid en annan uppfattning och krävdeändringar på en lång rad punkter. En del av ändringarna gällde detaljer, andragällde väsentliga delar i lagens uppbyggnad. Vpkhar vidhållit sin ståndpunkt, och i konsekvens med denna inställninghar partiet även begärt alt lagen skall ändras. En del av dessaändringsförslag prövades av så sent som . Ettav de krav som vpk har vidhållit är atl deltagande i arbetskonflikt aldrigskall kunna leda till uppsägningar eller avskedanden. Detta yrkar man imotionen 1978/79:292. Den här frågan diskuterades redan när anställningsskyddslagenantogs men också i samband med antagandet av medbestämmandelagen. Situationeni dag är den, som utskottet konstaterar, att avskedande eller uppsägningendast kan godtas i samband med olovliga arbets-konflikter och, då så ärfallet, endast i speciella undantagssituationer. Kommunisternapåslår i motionen att arbetsdomstolen "vid ett flertal tillfällen"har godkänt deltagande i strejk som grund för uppsägning eller avsked. Ja, delhar skett i några fall, men de ligger ganska långt tillbaka i tiden. Sedan ansiällningsskyddslagenträdde i kraft har arbetsdomstolen bara behandlat ett fall. Och det gäller f.ö. inte de strejkande bilmekanikerna vid i , såsompåståtts i vpk-motionen. Del utslag i AD som talade om gällde skadeståndsmålet,det var Ingen prövning av avskedanden. Vpk menar att detla fall skulle hafunnits med i den reservalionslext som pläderar för. Del var förväl atl denna felaktighet inte kom in i utskottsbetänkandel. Det ärtragikomiskt atl väljer exempel som saknar grund när han talar omatt han vill föra arbetsrörelsens kamp vidare. Delenda fall som har varit uppe i arbetsdomstolen är i stället den på sin tidbekanta städerskestrejken i . Då godtogs av en enhällig domstol att vissaav de strejkande blev avskedade. samtidigtavskedandena för två andra strejkande. Svenskarbetsrätt bygger, , på att avtal skall hållas. Det är någonting somkommunisterna underkänner, och därför är vi oense. Utskottet,som alltså har konstaterat att arbetstagare som går ut i konflikter som ärolovliga endast kan sägas upp eller avskedas i speciella undanlagssi-tuationer,anser att det inte heller har inträffat någonting som ger anledning förriksdagen att ändra sitt tidigare ställningstagande i denna fråga. Vpktar även upp andra fall av uppsägning eller avsked på grundav arbetstagarens personliga förhållanden, såsom samarbetssvårigheier,ordervägran, olovlig frånvaro etc. Lagens ståndpunkt är att saklig grundföreligger endast om arbetstagaren visat en klart dokumenterad olämplighet. Deträcker inte med enstaka fall av misskötsamhet eller olämpligt uppträdande,såvida inte förseelsen är av en mycket allvariig art. Utskottet har försöktbelysa detta genom att ge en mycket fyllig redovisning av de mål om uppsägningeller avskedande som har förekommit i arbetsdomstolen. Redovisningen omfattar70 mål och i flertalet fall, eller ca 45, har eniledig-andena underkänts avarbetsdomstolen. Vpkvill också som en extra säkerhetsåtgärd införa att uppsägning eller avskedandeskall få ske försl om den lokala fackliga organisationen har godkänt åtgärden.Utskottet erinrar här om att arbetsgivaren är skyldig att först varsla omåtgärden till facket och, om sä begärs, ta upp överiäggningar innan beslutfattas. Man kan vidare erinra om att den åtgärd motionärerna föreslår inle fårnågon effekt i de fall det inle finns några organiserade anställda på arbetsplatsen.I det material som utskottet har redovisat i bilagan lill betänkandet finns fö. elt fall om uppsägning - som var föranledd av .samarbetssvårigheterarbetskamrater emellan - där arbetsgivaren och facket träffat enöverenskommelse om uppsägning men där åtgärden inle desto mindre blev underkändav AD. Jag ville säga detta med tanke på resonemang omdisposiliva regler och uppsägningar. Utskottethar infe heller övertygats om att anställningsskyddslagens regler omsaklig grund behöver ändras och avstyrker därför motionen 292 i dess helhet. Kommunisternahar vidare väckt en motion, 1978/79:1051, som kritiseraranställningsskyddslagen därför all den på elt par punkter sägs missgynna ungaarbetstagare. Detla sägs bl. a. vara fallet med reglerna om uppsägningstid.Dessa regler innebär aft arbetstagare under har en uppsägningstid av enmånad. Uppsägningstiden föriängs med stigande ålder. Vpk vill attuppsägningstiden generellt - oavsett ålder - skall vara . Detlaär en sak som diskuterades redan vid lagens tillkomst. Man ansåg då atl det varen rimlig avvägning mellan olika intressen som ligger bakom reglerna. Utskottethar fortfarande samma uppfattning. Möjlighet finns också att träffa avtal omandra uppsägningstider. Denna frihet vill vpk emellertid begränsa. Avtal skallenligt motionen endast kunna träffas om längre uppsägningstider än sex månader.Sådana avtal finns på t. ex. tjänslemannaområdet. Med hänvisning till allavtal om andra uppsägningstider än lagens träffas endast på förbundsnivå harutskottet avstyrkt Jr 23 motionen även i denna del. Onsdagenden Herr talman! Jag ser aU min talelid snart är slut.Låt mig avsluta med att sägaett par ord om den motion som m. fl. Anställningsskydd TALMANNENlät nu klubban falla och yttrade: Jagfår fästa uppmärksamheten på all är den talartid som man har tillsitt förfogande. TOMMYFRANZÉN (vpk): Jag skallförsöka hålla mig inom de . Detär bara ett par frågor som jag skall ta upp. Jag tycker att del nästan ärmeningslöst atl diskutera med med tanke på hans agerande i dessafrågor . Argumenten känner Jag också igen . Mennär han ironiserar över i hans tycke fel valda exempel, måste man ändå hålla iminnet att vad som är principen i det hela är att deltagandet i enarbetskonflikt aldrig får utgöra saklig grund för avsked. Själv relaterar hanJu att det trots allt finns sådana exempel - som det fall då arbetsdomstolensparkade Skövdestäderskorna. Det finns alltså elt klart utslag i arbetsdomstolenom deltagande i arbetskonflikt. Även om konflikten är olovlig eller olaglig, såfinns den ändå där, och vi anser att vad som hänt i dessa fall inte äracceptabelt. Det är därför som vi håller fast vid den princip det här gäller. säger att avtal alltid skall hållas. Jag vet inte vad harför erfarenhet från arbetsmarknad och fackligt Jobb, men man bör hålla i minnetatt förhållandena på en arbetsplats förändras. De är inte statiska , även om avtalsperioden är så kort som , utan de är föränderligafrån dag till dag. Det gör att de förutsättningar som förelåg när man ingickett avtal inte är desamma när avtalstiden har gått ul. Del har införts nyaarbetsmetoder, man har annoriunda arbetsförhållanden på andra sätt, man harkanske rationaliserat, de ekonomiska förutsättningarna är infe lika, osv. Deförändringar som har skett måste man då ha i åtanke, och man skall inte barapåslå att det är de arbetare och tjänstemän som skrivit på avtalet - i densituation som rådde då avtalet ingicks - som skall hålla på vad som där ärskrivet. Många sådana exempel kan anföras, ochjag skall inte förlänga debattenmed det. Närdet gäller frågan om uppsägningstidens längd kritiserar vi - med rätta, tyckervi - att regeln är dispositiv, aft del alltså är möjligt aff försämra den förarbetstagarna. Det spelar ingen roll om tar många exempel ochsäger au statstjänstemannen i de fallen lyckats i förhandlingar. Som Jagexemplifierade i mitt huvudanförande finns det också de som definitivt inle harklarat detta utan råkat ut för den köpslagan som ändå förekommer när det gällercentrala förhandlingar, när det gäller att förbundsanpassa exempelvis enLO-SAF-överenskommelse. hamnade man i köpslagan om bl. a. den härfrågan - det fanns även andra frågor. Vitycker inte att man skall ge möjligheler åt arbetsköparna att utöva 88 sådana påtryckningar när det gäller frågor omanställningsskydd. vi inte heller medverkalill att arbetsköparna skall ha räu att göra sådana här försämringar förarbetarna. ELVERJONSSON (fp): Jag ber om tillgift för mitt överskridande av den talartid somtillmätts mig. När vi i ulskotlel skrev ganska fylligt om del här ärendetutgick vi ifrån alt vi därmed kanske skulle kunna förkorta debatiiden. Därbedrog vi oss något -jag tänker då på inlägg, som också blev eftinlägg i den konstitutionella delen när det gäller arbetsformer, menjag skall inle ta upp den frågan. Låtmig först, herr lalman, yrka bifall till arbetsmarknadsutskottets hemställan idess helhet i utskottets betänkande nr 3. Jagvill sedan notera med tillfredsställelse att icke har bestrittmitt påstående om att vpk:s motion hade väckts på felaktiga grunder, på vilkaman också hade tänkt skriva en reservation. HerrFranzén säger alt förhållandena på våra arbetsplatser förändrats och menar atldelta skulle vara skäl nog för atl biträda vpk:s yrkande.