prot · G30946 · 1979-12-31 00:00:00 — 5. beträffande omorganisation avallmänna pensionsfonden atl skulle avslå molionen 1978/79:2528yrkandet 2, 6. beträffande överföring av medellill fjärde fondstyrelsens förvaltning att skulle avslå molionen1979/80:24 yrkandei 4, 7. beträffande vissa riktlinjerför fjärde fondstyrelsens verksamhet alt skulle avslå molionen1979/80:24 yrkandei 5, 8. beträffande vissamellanhandsinstilut att med anledning av propositionen 1978/79:165momenten 13-16 skulle a) bemyndiga regeringen alt träffaavtal om AB Industrikredit och AB Förelagskredit enligt de grunder som angettsi propositionen, b) bemyndiga regeringen att träffaavtal om Lantbruksnäringarnas primärkredit AB och enligt de grunder som angetts i propositionen, c) bemyndiga fullmäktige iriksgäldskontorel atl utfärda garantiförbindel- all ingå i garantifonden för AB Industrikredit i stället förnuvarande förbindelser på . i garantifonden för AB Industrikreditoch . i garantifonden för AB Företagskredit, d)lill Teckning av aktier i på tilläggsbudget I tillstatsbudgeten för /80 under fonden för statens aktier anvisa ettinvesteringsanslag av , 9. belräffandeutredning om de mindre och medelstora förelagens finan siella situation atl med bifall till motionen 1979/80:25 som sin mening gav regeringen till känna vad utskottet anfört, 10. beträffande regionaliseradlångivning lill mindre och medelstora företag atl skulle avslåmotionen 1979/80:24 yrkandet 6, 11. beträffande förstatligande avaffärsbanker och försäkringsbolag att skulle avslå motionen1978/79:2528 yrkandet 1. Följandefem reservationer hade avgivits av , , , , , och (samtliga s): beträfjånde allmänna pensionsfondensförvaltning, vari reservanterna ansett atl utskottet under 4 bort hemställa attriksdagen med anledning av propositionen 1978/79:165 mom. 8, med bifall lillmotionen 1978/79:2528 yrkandet 3 och motionen 1979/80:24 yrkandet 3 samt medavslag på motionen 1978/79:2527 yrkandet 8 skulle anta förslag lill lag omändring i reglementet (1959:293) angående allmänna pensionsfondens förvaltningenligt av reservanterna framlagt förslag och därvid som sin mening geregeringen till känna vad reservanterna anfört om översyn av 11 §, 2. beträffande överjoring av medel till.fjärdefondstyrelsens förvaltning, vari reservanterna ansett att utskottet under 6 bort hemställa altriksdagen med anledning av motionen 1979/80:24 yrkandei 4 skulle anta avreservanterna framlagt förslag till lag om ändring i reglementet (1959:293)angående allmänna pensionsfondens förvaltning, 3. belräffande vissa riktlinjer JÖr fjärdefondstyrelsens verksamhet, vari reservanterna ansett atl utskoltet under 7 bort hemställa allriksdagen med anledning av motionen 1979/80:24 yrkandet 5 som sin mening gavregeringen till känna vad reservanterna anfört, 4. beträffande utredning om de mindre och medelstoraföretagens.finansiella situation, vari reservanterna ansett att utskottet under 9 bort hemställa attriksdagen skulle avslå motionen 1979/80:25, 5. beträffande regionaliserad långivning lillmindre och medelstora företag, vari reservanterna ansett att utskottet under 10bort hemställa attriksdagen med bifall till motionen 1979/80:24 yrkandei 6 som sin mening gavregeringen till känna vad reservanterna anfört. Till betänkandet hade fogats elt särskilt yttrandebeträffande förstatligande av affärsbanker och försäkringsbolag av IngvarSvanberg, , , , ,och (samtliga s). 1 den socialdemokratiska reservationen vid finansutskottels betänkandeföreslås atl avslår de riktlinjer för kapitalmarknadspolitiken somläggs fram i propositionen och alt en ny utredning görs om kapitalmarknadensproblem. Del förslaget motiveras inte av atl vi anser attkapilalmarknadsulredningens analyser och förslag i princip skulle varafelaktiga och i sin helhet måste göras om. Men utredningen analyserade enverklighet som inte längre existerar, och dess förslag log sikte på delvis heltandra problem än de som måste lösas på den svenska kapitalmarknaden. tillsattes 1968 rådde förhållanden som i dagens perspektiv ter signärmast idylliska. Den svenska ekonomin befann sig i hygglig jämvikt, det råddeframtidstro och gynnsamma tillväxtbetingelser. Utredningens huvuduppgift blevsåledes att undersöka förutsättningarna för en fortsatt utveckling efter ihuvudsak redan etablerade linjer - hur ett inhemskt sparande skulle såeffektivt som möjligt kanaliseras lill utbyggnad av näringslivet,bostadsbyggande och den offentliga sektorns investeringar. En väsentligutgångspunkt var alt sparandet för åtskillig tid framåt skulle finnas inteminst i AP-fonderna och att statens finansiella sparande ocksä skulle varapositivt. Underutredningsarbetets gång började förutsättningarna i alla de här avseendena altändras. uppstod en betydande brist påsparande i den svenska ekonomin. Det kom till ullryck i växande underskott ivår utrikeshandel. Utredningen ändrade också successivt inriktningen av sittarbete, så att det alltmer kom att handla om behovet au öka del inhemskasparandet och komma till rätta med de externa balansproblemen. Deverkligt avgörande förändringarna i kapitalmarknadslägel har emellertidinträffat sedan utredningen avslutade sitt arbete. Under de tre åren 1977,1978 och 1979 har ell ackumulerat underskott på nära 30 miljarder uppstått ibytesbalansen. Det statliga budgetunderskollel har vuxitfrån 5 till 45 miljarder. Den totala offentliga sektorn, inkl. AP-fonderna, somännu 1976 hade ett sparandeöverskolt på 12 miljarder, har ett samlatunderskott på 15 miljarder. Prognoserna lyder på en ytterligare försämring avsparandesituationen , med större underskott både i bytesbalansen och istatsbudgeten. Den enorma statsupplåningen har skapat en situation påkreditmarknaden som snabbt närmar sig ett krisläge. Vi har rekordhöga räntor,en väldig likviditelsuppladdning i näringslivet och en svällandegrå kreditmarknad, som i realiteten gjorl mer eller mindre maktlösoch kreditpoliliken i stora delar ineffektiv. Fantastisktnog berörs dessa förhållanden och deras konsekvenser knappast alls ipropositionen, trots all den lades fram , när den statsfinansiellakrisen ändå varett ofrånkomligt faktum. Men finansutskottets borgerligamajoritet instämmer faktiskt med oss motionärer i alt myckel slora förändringarhar inträffat i svensk ekonomi sedan kapital marknadsutredningen slutfördesitt arbete 1977. Man konslalerar hell riktigt att det snabbt växande underskotteti statsbudgeten ställer krav på kreditpolitiken som är, som man säger, av enannan dimension . Man säger sig t. o. m. inse all det finns en gränsför budgetunderskottets storlek, bortom vilken det får sådana dimensioner attinte ens en aldrig sä skicklig statsskuldspolilik förmår balansera de negativaeffekterna. Antingen blir likviditeten i samhällsekonomin sä stor att eneffektiv stabiliseringspolitik blir omöjlig eller ocksä går räntan upp till ennivå där få investeringsprojekt bedöms som lönsamma, skriver majoriteten. Detär oklart huruvida man anser alt den här gränsen har passerats eller om vifortfarande har en bit kvar till den. För egen del ärjag böjd alt tro attregering och riksbank redan befinner sig i det dilemma som utskottet talar om.Infialionstaklen ser ut alt på nytt gå över 10-procentsnivån. I en analysutförd inom gör man den skräckinjagandeprognosen atl med förutsebara budgetunderskott och fortsatt snabblikvidilelsökning kan infiationen 1981 ligga . Det finnstyvärr föga som tyder på annal än att en effektiv slabiliseringspolitik redanär omöjlig. Samtidigtfinns del myckel som tyder på att den förda kreditpoliliken redan är i fullfärd med atl allvariigt snedvrida investeringsverksamheten-bort från produktivarealinvesteringar och över lill finansiella placeringar och spekulativverksamhet av olika slag. Utskottsmajoriteten grubblar själv över vad orsakernakan vara till atl industrins investeringar, trots den kraftigt förbättradelikviditeten, ligger långt under nivån . Det kantyda på, säger utskoltsmajoriteten, atl det vid nuvarande räntenivå är merlönande för företagen atl placera pengarna finansiellt än i egna projekt. Man behöver sanneriigen inte leta efter bevis på att denna förmodan ärriktig. Stora industriförelag kan nu låna ut pengar till de svenska varven motstatlig kreditgaranti till räntor som ligger på 13 Pé, ja, ända upp till 18 96.Staten erbjuder .själv företagen avkastningen på de s. k.likviditetsindragningskoniona i . Del senaste statliga sparlånet.Spar 79, ger så god avkastning atl alternativa placeringar för att konkurreramåste ha räntor . Inom avbetalningshandeln för bilar tillämpas i dageffektiva räntor på , ja, det finns fall där avbetalningsräntan satts till45 %. Det är inte konstigt alt marknaden för finansbolag, kontokortsföretag ochfastighetsbolag sväller i en tidigare oanad omfattning. Detråder alllsä inget som helst tvivel om att företag och enskilda i det härlandet jagar finansiella placeringsobjeki, lånar ut pengar och köper fastigheter,som den produktiva investeringsverksamheten stär och stampar Atl delblir sä är inte all förundra sig över, när de reala investeringsprojekten skallkonkurrera med helt riskfria finansiella placeringar, garanterade av staten,som ger en avkastning pä , ofta avsevärt högre. Vimåste dessutom inse atl del kan bli åtskilligt värre. Med en statlig upplåningpå - det är lika myckel som staten för tre årsedan lånade upp på ett hell år- kommer penningfloden atl rinna allt stridare,som måsle trissa upp räntenivån ytteriigare för att skyddavår valuta och skapa utrymme för statsupplåningen. Detär faktiskt ingen tröst alls atl vi socialdemokrater alltsedan den förstaborgerliga budgeten lades har varnat för den här utvecklingen.Det känns enbart bittert att behöva konstalera att problemen hade varitavsevärt mindre allvarliga , om den borgerliga riksdagsmajoriteten hadelyssnat till de här varningarna, om våra förslag till en mindre expansiv,mindre slösaktig finanspolitik hade tagits upp till seriös prövning. Förblindadeav sin strävan att sä snabbi som möjligl föra över sä mycket pengar som möjligttill del privata näringslivet, alt privalisera sparandel i landet, rusade manrakt in i en stalsfinansiell kris. Det var denna kris som den storamörkläggningsoperalionen under valrörelsen syftade till alt dölja, då manförnekade behovet av räntehöjningar, talade osanning om storleken avvalutautflödel - över huvud taget svek väljarnas krav på hederlighet ochöppenhet i politiken. Mennu är alltså krisen här - det erkänns också när borgerliga politiker redovisarläget. Vilken är då deras lösning, vilken kapilalmarknadspolilik vill man attriksdagen skall besluta om? Någonomprövning av regeringens proposition behövs inte, försäkrar majoriteten.Därför avstyrker man vårt förslag om en ny utredning, nya riktlinjer förkreditpoliliken, som är bällre anpassade till dagens och morgondagens problem.Men resultatet blir en utpräglad lorftighet i frågaom konkreta förslag. Denenda lösning utskoltet kan hitta på kapitalmarknadens elände är "enhårdhänt begränsning" av underskottet i statsbudgeten. Denna sanning skallges regeringen till känna, förklarar man. Frågan är vad delta betyder. Är detriktlinjer för det pågående budgetarbetet som förväntas avge ? Iså fall måste regeringen skyndsamt ompröva sitt budgetförslag, att döma av deninformation som har läckt ut frän kanslihuset om en ökning avbudgetunderskottet nästa är på . Förvissohar de borgerliga ledamöterna av finansulskollet rätt i att grundorsaken tillkapitalmarknadens och krediipolitikens problem är den statsfinansiella krisen.Men även om man skulle sälla in en resolut politik för att sanerastatsfinanserna - vilket kan betvivlas - kommer det att ta atlreparera de skador som det borgeriiga slöseriet har orsakat. Vi måste alltså,hur mycket vi än kan beklaga det, inrikta arbetet på att fä kapitalmarknadenoch kreditpoliliken att fungera så hyggligt som det över huvud taget är möjligtunder trycket av en stor stalsupplåning. Och finns det en rad frågor vi behöver svar päoch flera problem som måste lösas - där varken svaren eller lösningarna finns ipropositionen eller i majoriletsbetänkandei. är hur rimliga förutsättningarskall kunna skapas för en effektiv och säker finansiering av bostadsbyggandet.Här har majoriteten i civilulskottet i ett välawägt yttrande lillfinansutskottet föreslagit att frågan om en integrerad lotalfinansiering avbostadsbyggandet skall utredas. Till della säger finansutskottets borgerligamajoritet nej med den, såvitt jag förslår, helt ogrundade motiveringen att allti dag fungerar bra. Per kommer senare i debatten alt ta upp den frågan. Ettannat problem gäller hela ansvällningen av den grå, oreglerade kredilmarknaden.Den öppna, institutionaliserade kredilmarknaden utsätts för en närmastomöjlig konkurrens, där resultatet kan bli en allvarlig snedvridning av helakredilstrukturen, som möjligheter att styrakreditslrömmarna blir allt mindre. Hela den frågan måste bli föremål för enordentlig genomgång. Entredje fräga av grundläggande betydelse är hur sparandel och kapitalbildningenskall kunna fås alt öka, dessutom i sädana former all det gynnar de produktivainvesteringarna. Den borgerliga ulskotlsmajoriteten lar här, som vanligt, sintillflykt till s. k. sparslimulerande ålgärder. Men att della skulle vara någonlösning på våra kapitalbildningsproblem förefaller inte troligt. Trots storaskatiesubventioner och höga räntor har hushållens sparande minskat både 1978och 1979. Och väntar sig en fortsatt nedgång av sparkvotenockså 1980- detta trots alla ansträngningar som har gjorts med sparprogram,sparprojekt, skatiesubventioner och höga räntor. Enligtvår mening kan en mer substantiell och varaktig höjning avkapilalbildningsnivän bara uppnås genom en kollektiv insats, som bygger pä destora löntagargruppernas medverkan. En sådan insikt antyddes också ipropositionen, som ju författats av en folkpartistisk regering, där man sägeratt inrättandet av löntagarfonder eller medborgarfonder kan bidra lill enlösning av kapitalbildningens problem. Här får sig emellertid hans partivänner en snubba av del återupprättade borgeriiga blocket.Moderaternas kritik av propositionen refereras i majoritetsbetänkandet ulannågra som helst invändningar, och propositionens uttalanden avfärdas med attnågra "egentliga" ställningstaganden nu inte behövs frän riksdagenssida. Det kan var nog så riktigt. Men all utredningsarbetet om löntagarfondermåsle slutföras , med sikte på ett positivt resultat, eländiga situationen på kapitalmarknaden ett myckel klart besked om. Jag yrkarbifall till de socialdemokratiska reservationerna. Utgångspunkten i regeringens proposition 1978/79:165 om den svenskakapitalmarknaden är att krediter för de mest räntabla och angelägnainvesteringsobjekten skall finnas tillgängliga. Detta gynnar tillväxten iekonomin och därmed också våra möjligheter att bibehålla en höglevnadsstandard. I propositionen understryks atlindustriinvesteringarna inte får hämmas av brist på långfristiga krediter ellerriskvilligt kapital. Industrins räntabilitet och soliditet måste förbättras.Nyemissionerna måste öka och hushållen stimuleras alt placera mera riskvilligtkapital i företagen. Om dessa önskemål skall kunna tillgodoses måste de somsparar ihop och tillhandahåller det riskvilliga kapitalel få skälig ersättning. Bostadssektornskall enligt propositionen ges fortsatt prioritet pä kredilmarknaden.Prioriteringssystemet renodlas genom att bostadsinstituten ger ut två skildaobligationsserier, den ena för det prioriterade byggandet, dvs. allt byggandemed stöd av statliga län och all övrig nyproduktion av bosläder, och den andraför det oprioriterade byggandet, affärs- och kontorsfastigheter samt reparationoch ombyggnad ulan statligt lånestöd. Ipropositionen behandlas också slalsskuldspoliliken. Syftet äratt begränsabudgetunderskottens inverkan på penningtillgången i ekonomin. Förde olika krediiinslilulen föreslås vissa ändringar, bl. a. i fråga omplaceringsreglerna. behandling av propositionen harjag tyckt mig finna ganska storenighet vad gäller ganska vikliga punkter i beskrivningen av lägel på densvenska kaptialmarknaden. Vi är eniga om att det inte är möjligl att nu övergåtill en kapitalmarknad helt utan regleringar. Detsamma gäller kravet påtillräckligt kreditulrymme för två viktiga sektorer. Industriinvesteringarna -det är den ena sektorn - måste öka. Endast då kan industrin bevara ochåtervinna marknader utomlands och här hemma i konkurrens med andra ländersproduktion. Den andra sektorn gäller bostäderna, där vi alla är eniga om attbostadsbyggandet måsle behälla sin prioriterade ställning på kreditmarknaden. Avde sju reservationer som fogats vid finansutskottets betänkande gäller de sexförsta finansieringen av bostäder eller bostadskomplement. Eftersom andradeltagare i den här debatten kommeratt behandla bostadsfinansieringen, nöjerjag mig för min del med att ganska kortfattat kommentera dessa sexreservationer. Alla gäller egentligen frågan om man skall krympa eller utvidgaden prioriterade sektorn för bostadsbyggandet. socialdemokratiska reservationerna nr 1 om lotalfinansiering av bostäder ochnr 4 om finansiering av bostadskomplement är det fråga om en utvidgning av denprioriterade sektorn. Även i två reservationer, nr 5 och 6, synesinriktningen vara en utvidgning av den prioriterade sektorn, men där gäller delförvärv av äldre småhus. Isocialdemokraternas reservationer nr 2 och 3 är del däremot fråga om alt krympalånemöjligheterna. I reservation nr 2 vill man inte vara med omutskottsmajoritetens tillkännagivande till regeringen bl. a. om atlemissions-tillstånd bör lämnas i en omfattning som medger kreditgivning i sammaomfattning som för ifrågavarande oprioriterade ändamål. I reservationnr 3 vill socialdemokraterna utesluta del enskilt finansierade byggandet från denprioriterade lånemarknaden. Jagkan, herr talman, i all korthet motivera utskottsmajoritetens ställningstagandetill yrkandena i de sex reservationer som jag nu har nämnt på följande sätt.Vi anser atl den prioriterade sektorn inte bör utvidgas. Motivet är framförallt den ökade trängsel som därigenom skulle uppstå inom övriga sektorer,framför allt i fråga om industriinvesteringarna. Med hänvisning till detta ochtill vad som i övrigt anförs i betänkandet yrkar jag bifall tillfinansutskottels hemställan på de punkter som jag nu talat om, och avslag päsocialdemokraternas reservationer nr 1 och 4 och reservationer nr5 och 6. Ireservationerna nr 2 och 3 vill socialdemokraterna ha en snävare prioriteradsektor genom att utesluta enskilt finansierat byggande. Utskottsmajoriletenhar motsatt uppfattning, bl. a. av del skälet atl det enskilt finansieradebyggandet faktiskt bidrar till fler bostäder utan anspråk -och det är det vikliga- på subventionskrävande statslån. Detär min avsikt, herr talman, att någol ulföriigare behandla demeningsskiljakligheler inom finansutskotiei som lagit sig ullryck i reservationennr 7 av utskottels socialdemokratiska ledamöter. Del gäller inriktningen förhur den svenska kapitalmarknaden bör fungera. Jag uppfattade sä att vi i vår diskussion här i huvudsak skulle hålla oss tillreservationen nr 7, som gäller rikllinjerna. Reservanternavill till atl börja med utesluta elt avsnitt i utskottets betänkande som finnspä s. 23 och 24. Där tar utskottet upp och diskuterar tre huvudproblem. Detförsta gäller räntabiliteten inom industrin. Den ärf n. för låg och måsteförbättras om investeringar skall komma till stånd i tillräcklig utsträckning. Detandra huvudproblemet gäller den sjunkande solidileten i svensk industri.UtskotlsmaJoriteten ansluter sig till den uppfattning som redovisas ipropositionen, nämligen att den procentuella andelen eget kapital bör öka ochatl man därför bör vara återhållsam med garantigivning och mjuka län frånstatliga institutioner. Dentredje frågan, som las upp i del avsnitt som socialdemokraterna vill utesluta,gäller med vilka medel man skall öka utbudet av riskvilligt kapital. Utskottetnämner här modifieringar av den s. k. Annell-lagen, företagsbeskattningen ochett eventuellt inrättande av en femte AP-fond. Näringsulskollel har yttrat sigöver de här frågorna. I likhet med näringsutskottel finner finansutskottetsmajoritet atl det rör sig om frågor som befinner sig på utredningssladiet ochatt några ställningstaganden från sida därför nu inte behöver göras.Detta konstaterade ju också alldeles . Socialdemokraternavill alltså utesluta avsnittet om förelagens räntabilitet och soliditet. Devill inte heller ha med vad majoriteten skriver om det bristande utbudet avriskvilligt kapital. Jag har inte hittat några motsvarande skrivningar medsynpunkier eller alternativ. Del föranleder mig atl ställa frågorna: Förnekarni socialdemokrater alt de här problemen existerar? Eller vill ni inte höratalas om dem? Det är fråga om faktiska och obestridliga problem. Och därförärjag förvånad över att ni inte ens vill nämna dem i finansutskottetsbetänkande om den svenska kapitalmarknaden. Det kan möjligen vara sä attsocialdemokraterna förnekar räntabililetsproblemet. enderadärför alt de ogillar marknadsekonomin eller därför alt ägandet är förkoncentrerat. Delta senare är ett faktiskt problem. Men det löser man inte medatt pressa räntabiliteten ulan genom all försöka sprida ägandet. 1socialdemokraternas reservation nr 7 finns ell avsnitt angående tvä av deyrkanden som ställs i pariimotion 1978/79:2527. Del gällerutgivande av sparobligationer med förmånlig skatteberäkning och krav på enutredning om skaliesyslemels inverkan på sparandet. Här kan vi notera attreservanternas text vad gäller sparobligationerna är exakt densamma somuLskottsmaJoriteiens. Vi hänvisar till del nya sparobligationslånet SPAR 79-som också nämnde nyss-och som ger en årlig lotalränta på 139é. Motionärerna har i betydande utsträckning blivit bönhörda, och någolinitiativ från sida erfordras alltså inte. Närdet gäller kravet på utredning om skattesystemets inverkan på sparandel finnsdock en skillnad mellan utskottsmajoritet och reservanter. Utskottet hänvisarlill en redan befintlig ulredning om real beskattning av räntor ochkapitalvinster. Reservanterna vill alt den nya utredningen om kapitalmarknadensom de förordar i sin reservation skall utreda frågan. Jagkan alltså konstalera all avsnittet i reservationen 7 om sparobligationer medförmånlig skatteberäkning och om utredning av skattesystemels inverkan påsparandel inte innebär några delade meningar. Skrivningen är ordagrant densammasom utskottets, slutsatserna likaså, nämligen avslag pä yrkande.Enda skillnaden äratl reservanterna underkänner atl utredningen får göras av enredan tillsatt kommitté, vars direktiv täcker vad det är fräga om. Vadsom nu återstår i reservation nr 7 är i stort sett en historieskrivning av vadsom hänt på den svenska kapitalmarknaden sedan kapilalmarknadsut-redningenlillsaiies . Jag kan konstatera atl anförande nyssockså till stor del handlade jusl om en sådan historieskrivning. Så längeKjell-Olof håller sig till fakta och kalla siffror harjag självfalletingenting atl invända. Vi ser alla med allvar pä underskotten i statsbudgetenoch i vår bytes- och handelsbalans. Mennär reservanterna skall beskriva orsakerna till utvecklingen och den nuvarandesituationen kommer de med ganska häpnadsväckande påståenden. Jag villkommentera några av dessa. Budgetunderskolleloch stalsuppläningen driver upp räntenivån, påstår reservanterna, och delupprepades i anförande alldeles . Ett visst samband finns- det skall inte förnekas. Men avgörande är värt beroende av omvärlden. Innanriksbanken höjde diskontot frän hade vi ett lägrediskonto än alla övriga viktigare länder inom den s. k. korgen, med undanlagför och . är det förutom dessa två bara Finlandoch som ligger lägre. De har båda 8 1/2 procents diskonto.Medeltalet för "korg"-länderna, med hänsyn tagen till den andel varjeland har av totala handelsutbyte, ligger på - eller t. o. m. enaning . Det är väl ändå klart alt räntenivån i inte kan varaoberoende av vår omvärld. Vidare sägersocialdemokraterna följande i reservation nr 7: "Den borger-