prot · G309123 · 1979-12-31 00:00:00 — Det är ett exempel på den ordens förvanskning somC.-H. senare kommer att ta upp i debatten om kulturens villkor.Nedrustning - så skulle jag karakterisera kulturbudgeten. vet vi attbehoven är stora. Det pågår en fortlöpande kolonisering och exploatering avvår kulturmiljö - en miljöförstöring som förhoppningsvis kommer att leda ny bred motståndsrörelse i likhet med vad som skett inom den fysiska miljön.Den kommersiella kulturindustrin tar struptag på våra arbets- och vardagsliv. Men regeringen är undfallande. är delta ingenting altförvåna sig över. Regeringens undfallenhet inför den kommersiellakulturindustrin är naturligtvis varken tillfällig eller omedveten. Den ärsjälvklar, utifrån de ideologiska utgångspunkter som styr i kan förfasa sig över kommersialism inom kultursektorn,men då från något slags moraliska värderingar. Han ojar sig över förfallet menvägrar att inse sambanden mellan della "förfall", vårt ekonomiskasystem och de fribrev regeringen utfärdar lill marknadskrafterna.Kulturindustrin blir på så sätt en karusell som snurrar för sig själv. Delövergripande problemet för och övriga borgare blir inte attUSA:s medvetandeindustri som bäst håller på att ockupera utan alt detslåss och svärs för mycket i film och serier. Med anledning av kullurdelen i årets budgetproposition harvänsterpartiet kommunisterna väckt inte mindre än 25 motioner. De spänner överell myckel brett fält. De visar på den vikt vpk lägger vid kulturpolitiken. Själv skall jag huvudsakligen uppehålla mig vidkulturlivets allmänna villkor, med särskild anknytning till flIm men också lillde fria grupperna och musiken. kommer senare att ta uppspråket och litteraturen, i bildkonsten och BillyEriksson invandrarkulturen. Ett genomgående tema i samtliga våra motionerär yttrandefrihetens villkor . Yttrandefriheten är en omistlig del av vårtkulturarv. Rätten till yttrandefrihet är en förutsättning för att kulturenskall kunna utvecklas till del redskap vi menar alt den skall vara - ettredskap för all utforska och gestalla verkligheten, en befingelse för attförändra den. Men rätten till yttrandefrihet beskärs alltmer - integenom formella beslut i , men genom den kommersiella kulturindustrinshärjningar. Rätten till yttrandefrihet förutsätter att människorna - främst dåbarnen och ungdomen - ges redskapen för att uttrycka sina erfarenheter ochbehov. berövas många - främst inom arbetarklassen - dessasina redskap, självfallet inte bara genom den torftiga kultur som erbjuds demulan genom de torftiga förhållanden som råder på samhällslivets alla områdenoch som borgarna serverar. Genom borgarnas politik förnekas barnen rätten tillbra barnstugeplalser, och de hindras alt själva utanför kärnfamiljens slutnaenhet, på grund av bilsamhällets riskfyllda trafikmiljö, skaffa sig egnaerfarenheter om verkligheten. Ungdomen får en genomsnittligt längre utbildningmen släpps inte in i produktionen. De vuxna slås i allt större Anslag till kul furändamål, m. m. Nr 123 utsträckning ut ur sammaproduktion. Tnrsrlacen den stället erbjuds människorna en kommersiell livsmiljö, där mottot är: 17 -inril1980 "Ensam är stark, satsa på digsjälv, och skit i andra!" Det är vad borgarna har AtTilnptill kultur Herr talman! Delta går stick i stävmed arbetarrörelsens traditioner. nndorjinl m m Arbetarrörelsens uppgift är ochmåsle vara att verka för solidaritet och gemenskap.En huvuduppgift borde vara alt ta strid på kulturområdet, att fullfölja denkulturkamp man en gång begynte, att gå i spetsen för en kultur präglad avsolidaritet och socialistiska ideal mot liberal cynism och kommersialism. Men tyvärr tvingas jag konstatera att delar avarbetarrörelsen sviker. 1 slällel för att gå i spetsen för den motståndsrörelsesom krävs och i stället för alt ta fasta på ungdomens och de vuxnas reellabehov och utgå från dem försöker många inom socialdemokratin alt kopierakulturindustrins avarter i sina försök att nå ut till människorna. När t. ex. rullbrädan introducerades sedanvar Folkparkerna genast på hugget med KF-ägda ramper, som invigdes av team frånkommersiellt tongivande rullbrädestillverkare. Och när man från Folkparkernassida försökte introducera videodiskotek med och Travolla på enkolossal vägg-TV. så var arrangören för den djärva satsningen ordföranden iFolkparkernas riksstyrelse. flck han visserligen smäll på flngrarna -försöket stoppades, inte minst lack vare musikernas motstånd -men del visarändå vilken kultur man är beredd alt satsa på. En motståndsrörelse krävs inom kullurlivets alla områdeninför 1980-talets mediabrus. För 1980-talels barn och ungdom finns och säljsredan i stor utslräckning nya leksaker i form av elektroniska biltävlingar,elektroniska fotbollsmatcher och elektroniska krigsspel som eliminerat alla medförare,medspelare och medsoldater genom att man byggt in dem i datan. Dalaåldernsminimänniska med sin minimatch i handen gör alla riktiga fotbollar och kompisaröverflödiga. Alla livsviktiga behov av identitet, egenvärde och känsla att fåbehärska sin omvärld förtrampas och förtrycks av den nya storindustrin,medvetandeindustrin. Denna nya medvetandeindustri, byggd på datorer, förstärkerytterligare vad kulturindustrin redan utvecklat så tydligt. Medvetandeindustrinbestämmer inte bara vad och var du skall konsumera, ulan också hur. Denskaffar sig kontroll över hela livsmönster. Filmen är därvidlag föregångare,föregångare i negativ bemärkelse. Vad har då den borgerliga regeringen, den statligakulturpolitiken och kulturutskottet att säga om såväl våra krav på en utredningom den kommersiella kulturindustrin som våra krav på filmområdet och andraområden? Låt mig något konkretisera vad jag har sagt med exempelfrån fllmens område, ett sorgligt försummat debattämne i denna kammare. av alla biobesök gäller amerikanska filmer.Svenska filmer står för av de sammanlagda biljettinkomsterna förbiograf- Filmen är i daggenomkommersialiserad. na har år krävt en avkommersialisering avfilmreformen och, inte minst viktigt, en demokratisering av flimlivet. Filmenmåste entydigt omfattas av de mål satt upp för kulturpolitiken. Ingenkan med bästa vilja i väriden påslå att så är fallel utom möjligenriksdagens kulturutskott. För en avkommersialisering och demokratisering krävs engenomgripande förändring av det Scheinska monument som utgör. Utskottet säger nu att filmen redan omfattas av dekulturpolitiska målen och att detta uttalades . Utskottethänvisar också till den filmpoliliska beredningen. Men, herr talman, just detfaktum att regeringen vägrat att ge direktiv för beredningens arbete och attberedningens promemoria, som den skall grunda sitt arbete på, inte innehållernågot om de kulturpolitiska målen talar enligt kommunisternasmening för att departementet uppenbarligen inte tagit hänsyn lill de uttalandensom gjorde . Det är därför nödvändigt alt i dennaomprövningens tid vad gäller fllmpolitiken med skärpa klargör vad saken gäller.Särskilt nödvändigt är detta eftersom kommunisterna, det partisom drivit frågan, inte beretts plats i beredningen. Del förbehölls de fyrastora partierna, sades det. Den principen kan i längden vara farlig förfolkpartiet. Utskottel har i sitt svar gjort sig skyldigt tilluppenbara skrivfel, som jag inte skall uppehålla mig vid här men som ändå börrättas till. I G-fonden flnns det inte något överskoll, vilket påslås ibetänkandet, däremot i F-fonden som vi framhåller i vår reservation. kommunisterna anser att de här medlen böranvändas i överensstämmelse med fondens stadgar, nämligen till främjandet avsvensk filmproduktion. Överskottet i fonderna motsvarar det samlade statligaproduktionsslödet . Del är de här pengarna som skulle kunna användasprogressivt, som skulle kunna frigöras till förmån för en varierad ochkvalitativt högtstående svensk filmproduktion. Jag finner det anmärkningsvärtatt utskottet, av okunnighet eller av politisk ovilja, så lätt avvisar vårakrav och accepterar det sätt på vilket pengarna används. Utskottet äroroväckande vagt i sin formulering när det skriver: "Enligt vad utskottetinhämtat synes de uppskattningar av fritt disponibla fondmedel som motionärernakommit fram till grundas på en felaktig tolkning av Filminstitutelsredovisning." Jag kräver, herr talman, ett klargörande av utskottetstalesman. På vilket sätt är våra uppgifter felaktiga? Jag har Filminstitutetsredovisningar här, och del blir spännande att få en förklaring. Nåväl, utskottet konstaterar sedan att behovet av barn-och ungdomsfllm är stort. Del är bra. Filmen är ett rikt medium som ialldeles för liten utsträckning används för att utveckla barns och ungdomsförmåga på skilda sätt. Däremot finner vi det anmärkningsvärt att utskottettror att utnyttjandet av i första hand bidragshöjningen på . skallkunna åstadkomma annat än marginella förändringar. Det motsvarar, herr talman,en halv långfilm eller 3-5 kortfilmer. Då är vpk:s förslag bättre. Anslag till kulturändamål, m. m. Anslag fill kulturändamål, m. m. utankostnader verkligen gynna barn- och ungdomsfllmer. Filmen är en väsentlig del av vårt kulturliv. Den hargenom tiderna spelat och spelar än en stor roll för formandet avuppfattningar och för att ge uttryck för erfarenheter och upplevelser inte barafrån vårt land utan också från andra länder. Den är oumbärlig frånyttrandefrihetssynpunkt, dvs. den fllm som är bra, men inte den smörja som med sin vålds- och sexpropaganda dominerar utbudet. Det motstånd, denrörelse, som vuxit fram som en reaktion mot den här smörjan kräver stöd.Ytterligare några grupper som kräver stöd men som grovt åsidosatts i åretsbudget är den fria teatern samt dans- och musikgrupperna. Jag skall inte längeuppehålla mig vid dessa grupper. Vpk:s inställning är sedan många år tillbakaväl känd. De ifrågavarande grupperna har på ett unikt sätt vitaliseratkulturlivet, gett nya dimensioner och nått ut till nya grupper. Låt mig för attkarakterisera dagsläget bara läsa upp ett stycke ur från i går. Där skrivs:"Skånska teatern meddelar alt de tvingas permiltera 10 av 22medlemmar ." Skånska teatern har kanske ändå fått merstatliga medel än många andra. Längrefram i artikeln står det bl. a. följande: "De fria gruppernas dåliga ekonomi berorhuvudsakligen på de låga statliga anslagen. Institutionsteatrarnasubventioneras med mellan 85 och 95 procenl av utgifterna. De friagrupperna får av årslönen för högst tio medlemmar betald avstaten. är nu medvetna om det här problemet och har lagt ettreformförslag som innebär alt staten skulle betala hälften, , avlönerna. Och alt gränsen vid tio personerskulle tas bort. - Det förslaget förhalas i departementet . UtbildningsministerWikström kunde ha bestämt sig för en kort remisstid och skyndat på dethela." Utbildningsministern kunde, om viljan hade funnits, myckellätt ha sett till att den mycket katastrofala situation som de flesta grupper befinner sig i inte hade uppstått. Slutligen några ord om musiken och dessvillkor. Inte heller här visar regering och kulturutskottet någon som helstframförhållning. Vi har på det området väckt tre motioner som på skilda sättlar upp musikens och musikernas villkor. Samtliga avvisas med hänvisning tilldet finansiella läget. Över huvud taget är det beklämmande vad litet avpolitiska motiveringar som ligger bakom utskottets avslagsyrkande. Vi har bl.a. tagit upp fonogramutredningen - en utredning som klart redovisar monopoliseringeni branschen. De fem största multinationella bolagen svarade 1977 för nära 70 %av försäljningen av LP-skivor i landet. De fiesta svenska fonogrambolag harförblivit mycket små. Men, herr talman, spelar de en oerhört viktigroll i vårt kulturliv. Vi tycker att de här ickekommersiella bolagen måste fåsamhällsstöd i enlighet med fonogramutred-ningens förslag. Också de behövs iden breda motståndsrörelse som krävs för att motverka utarmningen av vårtkulturarv - i den motståndsrörelse som krävs för att synliggöra det arbetandefolkets erfarenheter och upplevelser, ge människor glädje och upplevelser, gedem vapen i handen i kampen mot det ideologiska krig som borgerliga krafter för motde lönearbetan-de. Med det yrkar jag, herr talman, bifall till samtligavpk-motioner som behandlas i kulturutskottets betänkande utom motionen 507,motionen 869 yrkande 1 och motionen 1261. Vi har i kulturutskottet en gammal fintradition, vi försöker över partigränserna lösa uppkomna problem för att sålångt som möjligl komma fram till samskrivningar. Det ligger en styrka i dettaatt utskottet i enighet har beslutat i en fråga. Denna strävan eftersamskrivningar har i utskottets belänkande nr 26 tagit sig uttryck i altutskottet i enighet i fem fall har givit sin särskilda mening till känna förregeringen, som alltså har att beakta vad har beslutat. Jag tyckeratt del finns anledning alt konstatera detta när vi behandlar frågor röranderegeringens förslag när det gäller anslag lill kullurändamål och detinternationella-kulturella samarbetet jämte de avgivna motionerna. Trots denna ambition kan vi ändå notera att tillbelänkandet har fogats 13 reservationer och 4 särskilda yttranden. Samtligareservationer är avlämnade av den socialdemokratiska gruppen. Om man räknar samman vad socialdemokraterna i sinareservationer föreslagit i anslagshöjningar finner man att dessa uppgår tillöver 6 milj. kr. Med hänsyn lill det rådande budgetlägel harutskotlsmajoriteten inte kunnat gå med på dessa anslagshöjningar. Flera avkraven känner även ulskoltsmajoriteten för, men vi har alltså inte kunnattillstyrka dem. Om socialdemokraterna har varit rätl hovsamma när det gälleratt höja anslagen kan detta inte sägas om vpk:s förslag som - om jag nu harräknat rätt - uppgår till inte mindre än ca 60 milj. kr. Var och en förslår attdet inte funnits några förutsättningar för att tillstyrka anslagshöjningar avdenna storleksordning. Utskoltsmajoriteten har mot den här tecknade bakgrundenhelt följt regeringens förslag till fördelning av de medel som kunnat ställaslill kultursektorns förfogande. Man kan inte - som reservanterna gör - jämförapropositionens förslag med de höjningar som har skett undertidigare år. Skall man jämföra så skall jämförelsen göras med vad som föreslåspå andra områden för del kommande året, och då skall man flnna att det ju harfunnits en stark vilja lill sparsamhet inom alla områden. Detta ärverkligheten, och den får vi acceptera. Men, herr talman, utskoltsbelänkandet behandlar inte baraanslagsfrågor. Del behandlar också frågor av stor principiell betydelse. Jagtänker här på socialdemokraternas begäran om tillsättande av en utredningbeträffande den kommersiella kulturindustrin samt om begränsning avunderhållnings-våldet på videogramområdet. När del gäller den första frågan - den kommersiellakulturindustrin och möjligheterna att motverka kommersialismens negativaverkningar - har Anslag fill kul furändamål, m. m. Anslag till kulturändamål, m. m. utskottet,främst med hänsyn lill pågående utredningsarbete, undersenare år avstyrkt motionsförslag om tillsättande av en särskild parlamentariskutredning. Utskottel hänvisar till bl. a. kulturrådels arbete med de härfrågorna, ett arbete som efter de linjer rekommenderar innebär undviker ett tungrott och långvarit utredningsarbete om det skall gripaöver hela det kulturpoliliska fältet. Vi pekar också på det arbete som bedrivs inom och det arbete som bedrivs inom Svenska unescorådetsarbetsgrupp för kultur. Del finns enligt ulskottets mening stor risk för attdet sätt på vilket reservanterna önskar angripa problemen skulle försena deinsatser som behövs för att motverka icke önskvärda konsekvenser av detkommersiella kulturutbudet. Samma synsätt anlägger utskottet när det gäller den mycketviktiga frågan om videogrammens innehåll och där motionärerna föreslår altregeringen får i uppdrag all uppta förhandlingar med berörda branschintressenför att söka få lill stånd en överenskommelse som syftar till att förhindrasaluförande av videogram med stötande innehåll. En överenskommelse av den innebörd motionärerna önskar fåtill stånd beträffande videogrammens innehåll måste enligt ulskottets meninggrundas på ett gediget underlag. Utskottet betvivlar att ett sådant underlagkan presteras . Utskottet vill påpeka att det ingår ivideogramutredningens uppdrag att göra en kartläggning rörande produktionen avvideogram. Därvid skall inte endasi programmens karaktär och kvalitet belysasutan också vem som svarar för produktionen. Utan alt ta ställning till fråganom en överenskommelse av del slag motionärerna förordar är möjlig ellerönskvärd att åstadkomma ifrågasätter utskottet om någon nämnvärd tid skullevinnas med det tillvägagångssätt motionärerna förordar i förhållande tillvideogramutredningens arbete. För det fall motionärerna med "andraåtgärder" åsyftar lagstiftning får utskottet framhålla att detta inteheller är någon snabb väg att gå. Utskottet delar motionärernas uppfattning att det ärangeläget att motverka ett utbud av underhållningsvåld och program i övrigt medstötande innehåll. Farhågor av den art som yppas i motionen låg bl. a. bakomutskottets beslut att uttala sig för en utredning på videogramområdet. Enligt sina direktiv har videogramutredningen bl. a. attöverväga om åtgärder behöver vidtas för att motverka negativa effekter avkommersialism och företagskoncentration inom videogramområdet. Till sådananegativa effekter hör givetvis marknadsföring och spridning av kvalitativtundermåliga program som präglas av underhållningsvåld. Utredningen haremellertid inte uttryckligen givits i uppdrag att söka flnna vägar för attbegränsa ett programutbud av den art som befaras i motion 1232. uppfattning är det angeläget att utredningen aktivt prövar olikamöjligheter att motverka en utveckling mot förråande inslag i videogramproduktionen.Regeringen bör i lämplig form försäkra sig om att så sker. Kompliceradeavvägningar med avseende på ytlrandefrihetsaspekten måste emellertid göras vid alla överväganden om reglering av massmedieutbudet.Det ligger i ytlrandefrihetsutredningens omfattande uppdrag att eftersträva enenhetlig utformning av grundlagsskyddet i fråga om alla de medier som kan hasärskild betydelse för den fria åsiktsbildningen i samhället, bland demvideogrammen. Utskottet föreslår därför all som sin mening gertill känna för regeringen vad utskottet med anledning av yrkandet i motion 1232anfört om videogramutredningens arbete. Utskottel har alltså behandlat motionen mycket seriöst,och del är därför förvånande att socialdemokraterna har reserverat sig motutskottsmajorite-lens förslag till åtgärder. Man har en känsla av att del är andra orsaker som hargjort att de har hamnat på den här linjen. Jag sade inledningsvis att utskottet har givit sin meningtill känna i några frågor, som vi tycker är särskilt betydelsefulla. En sådan fråga är byggnadsvårdsutredningens förslagangående bevarande av kulturhistorisk bebyggelse, där utskottet finner delbeklagligt att regeringen inte har kunnat inrymma dessa i budgeten /81.Många motionärer har tagit upp denna fråga, och utskottet säger i betänkandetatt dessa yrkanden "lillsammantagna ger uttryck för en utbredd uppfattningatt en på byggnadsvårdsutredningens förslag grundad proposition så snart sommöjligt bör föreläggas ". Utskottet anser det vidare önskvärt"att regeringen vidtar sådana förberedande åtgärder som lämpligen kankomma i fråga". Vi säger också i betänkandet att man bör pröva att underen övergångstid använda arbetsmarknadsmedel för att nå resultat på dettaområde. Utskottet har också givit sin mening till känna angåendestödet till de regionala museerna. När det gäller arbetsplatsutlåning av böckeroch bokbussverksamheten anser utskottel den uppsökande verksamheten så viktigalt den bör ägnas fortlöpande uppmärksamhet från regeringen även under den tiddå den tillsatta biblioteksutredningen arbetar. Avslutningsvis vill jag, herr talman, la upp en speciellfråga som bl. a. rör mitt hemlän, nämligen bidraget till regiontealern iSäffle. Propositionen förutsätter att sådant bidrag skall kunna utgå, dockendast under förutsättning alt frågan om huvudmannaskapet för teatern löses.Utskottet har i det sammanhanget behandlat motion 1254, vari yrkas "attriksdagen som sin mening uttalar alt. i ett läge där huvudmannaskapet förregionteatern i inte kan lösas, motsvarande medel omdisponeras tillförstärkning av musikresurserna vid regionmusikavdelningen i ".Utskottet har inte kunnat gå med på detta förslag. Däremot finns det enligtutskottets mening anledning att på annat sätt ta ställning till den situationsom uppkommer, om huvudmannaskapsfrågan inte blir klarlagd. Utskottet uttalardärför att om huvudmannaskapsfrågan inte blir klarlagd, så bör teatern även förnästa år kunna erhålla stöd som fri grupp. Med hänvisning till vad jag anfört ber jagatt få yrka bifall till utskottets hemställan på alla punkter. Anslag till kulturändamål, m. m. Anslag till kulturändamål, m. m. Låt mig, herr talman, också någotkommentera vad föregående talare har varit inne på. , och även , målar i väldigtmörka färger närde beskriver verkligheten utanför det här huset-det samhällesom vi alla lever i. Låt mig bara säga att jag tycker att de då tar till myckethårda ord. anser det upprörande och talar om att vi i utskottetgör ett fräckt påstående när vi säger att en utredning skulle komma alt försenaåtgärder på kommersialismens område osv. Men del är farligt att måla del härsamhället alltför svart - det kan ju slå tillbaka på dem som målar! Vi måsteväl ändå i sammanhanget konstatera att det samhälle som flnns är resultatetav åtgärder och politiska beslut - eller kanske resultatet av uteblivnapolitiska beslut - som ligger längre tillbaka i tiden än bara de senaste åren.Vad ni kritiserar är således också sådana åtgärder som ni själva har varit medalt fatta beslut orn och måste ta ansvar för. När man målar så svart och säger att det är upprörande,fräckt osv., tycker jag alt orden förlorar sin valör. Om man som exempel tarvideogramutredningen och den behandling som den frågan har fått i utskottet,vill jag inte gå med på att engagemanget från majoritetens sida där varitdåligt. Vi har tagit upp en socialdemokratisk mofion och av den anledningengivit regeringen lill känna att det här är ett område som måsle bli föremål föröversyn. Del är just vad vi konstaterar när vi säger att detta är en sak somvideogramutredningen bör se närmare på, och detta ger vi alltså regeringen tillkänna. Jag kan givetvis instämma i mycket av vad om folkrörelsernas roll i vårt samhälle, men kom då ihåg att den rolleninte alltid varit särskilt starkt betonad tidigare, t. ex. . Dåtalade man från socialdemokratiskt håll om det starka samhället och såg ocksåtill att man fattade beslut och vidtog åtgärder för att skapa det starkasamhället. Man har gått tillbaka och kräver en upprättelse förfolkrörelserna, vilket jag hälsar med tillfredsställelse. Jag tror alt vi måstebeträda den vägen, om vi skall kunna uppnå det mål som vi strävar efter. När det gäller filmområdet, som här berörde,har det tydligen lyckats undgå henne vilken aktivitet som trots allt förekommerute i landet, där folkrörelserna bedriver verksamhet på detta område. Vi villfrån sida ge folkrörelserna en eloge för den verksamhet de bedriver,t. ex. på barnfilmområdet, trots att de - det måste vi erkänna - inte får detstöd som vi alla skulle vilja ge dem. Jag tycker att talegentligen var en stark kritik mot landets barn- och ungdomsorganisationer. Denkritiken vill jag inte ställa upp bakom, utan jag tar avstånd från den. Frågan om yttrandefriheten, som tog upp,skall jag inte beröra så mycket mera - jag tog upp den tidigare i mittanförande. Jag har bara en undran i sammanhanget. Det är lilel förvånande närEva talar om yttrandefrihet. Man kan ställa hennes tal och deåsikter hon framförde mot yttrandefriheten i ett kommunistiskt samhälle. Jag ärinte övertygad om att yttrandefriheten i ett sådant samhälle skulle framstå somstarkare än i det samhälle som vi lever i. Med detta, herr talman, ber jag attfå yrka bifall lill alla punkter i kulturutskottels hemställan i dessbelänkande nr 26. () replik: tycker att jag målar isvart.