prot · G30965 · 1979-12-31 00:00:00 — Jag har inget ansvar för hur radio, TV eller pressredigerar nyhetsbevakningen, lika litet som jag har något inflytande över t,ex, ledarna i som, enligt vad jag noterade, gjorde sitt yttersta föratt missförstå och skapa panik hos de anställda utan att göra det ringaste föratt ta emot den information som vi från industridepartementet var beredda attge. Får jag till all börja med ta upp vad iRöstånga säger att han lyssnade fill i radion, I en första version komintervjun med mig att vara relativt komplett. a. hänvisade jag till att jaghade haft en uppvaktning frän vid vilken man sade: Ge oss ett för omställning! Jag sade att det var en positiv inställning. Jag skullekunna tänka mig att det tar att omställa sig, men detpositiva är attityden: man är beredd att förändra för att komma ur ettbesvärligt läge. I en senare version, som tydligen lyssnadepå, har detta inte fäll plats. Man tyckte man skulle dramatisera det hela, ochså ställde man upp ramen och detta alt Svenska Varv skulle besluta om hur mankan hantera strukturen, men man sade inte någonting om hänsynen till desamhällsekonomiska konsekvenserna. Dessa skall ju självfallet beaktas. Det ärju sysselsättningen som är det väsentliga. Därmed tycker jag att vi kan ha klarat ut delmissförståndet. Jag skulle då vilja säga att jag har inte tvekat att tala omför alla som velat lyssna, vilka mina intentioner är. Jag har ju också fåttfillfälle att göra det här . Låt mig sedan till säga, att naturligtvisskall vi inte spela ut regioner mot varandra. Men jag reagerar litet grand närman säger att här diskuteras en katastrofal situation. Visst är situationenbesvärlig, men man bör komma ihåg alt den inle skall diskuteras utifrånperspektivet att de anpassningsåtgärder som måste vidtas skall genomföras i dageller . Vad vi har framför oss är att bestämma - hur många åranpassningsprocessen får ta - för att vi rimligen skall kunna klarasysselsättningen på de här orterna. När det då hävdas från olika håll - bl. a. av ledandesamhällsföreträdare -att det är katastrof i måste jag faktisktreagera och gå till den statistiska redovisningen. Den säger att när det gällervarvsorterna är sysselsättningslägel bäst i . Om jag räknar in -som jag sade tidigare - de arbetssökande, de som finns i beredskapsarbeten, desom är involverade i arbetsmarknadsutbildning, så är situationen den att iBlekinge är det av arbetskraften som omfattas av dessa åtgärder ochalltså är utan arbete, står utanför den reguljära arbetsmarknaden. I län är det , i - under riksgenomsnittet. Går jagvidare till skogslänen finner jag att motsvarande siffror för är , för och förNorrbotten, som jag sade , , Ännu mera intressant är antalet lediga platser förarbetssökande, där det är en enorm disproportion mellan skogslänen och t, ex.Malmöhus län. Problemen är stora i , men man skall inteanvända ordet katastrof. Vi måste ändå sätta verkligheten där i viss proportiontill utvecklingen på andra håll i vårt land. HANSPETERSSON i (fp): Uppriktigt sagt hade jag inte tänkt göraflera inlägg, men jag måste ändå protestera mot dessa utspel somindustriministern kommer med genom att ställa olika län och olika regioner motvarandra. Det finns ändå ingen som har någon glädje av detta, utan vi skall välgemensamt konstatera att här är det ett mycket stort bekymmer för Landskronakommun och Landskronaregionen, Den är i sig själv en ganska liten region, ochvårt gemensamma intresse bör naturligtvis vara att skapa sysselsättning för denarbetskraft som regionen mister genom att Öresundsvarvet eventuellt skärs ned.Det är ju ett statligt företag som skall skäras ned, och då skall vinaturligtvis hjälpa till att skapa sysselsättning för dessa människor - förstför människorna som sådana men sedan naturligtvis även för kommunoch hela Landskronaregionen, Jag vill åberopa litet grand av vad jag sadetidigare; Industriministern måste vara medveten om alt det ändå handlar om 10000 direkt arbetslösa människor. Precis lika många till har AMS så att sägahand om och servar på olika sätt. Om man skulle följa den strukturplan som nuhar lämnats från Svenska Varv till industriministern skulle dessa 10 000 ökamed ytteriigare 5 000, Jag är medveten om - och den rättvisan skall jag göraindustriministern -att vi skall anlägga ett tidsperspektiv här. Men närindustriministern talar om procenttalen för hur många lediga platser somredovisas i de olika länen osv. förhåller det sig ju ändå på det sättet, attpassar inte de lediga platserna ihop med de människor som går utansysselsättning, sä är del en mycket klen tröst för dessa människor att de härlediga platserna finns. Det skall vi vara klara över. Jag tillhör dem som menar att marknadskrafternas fria spelinte kommer att lösa de här frågorna utan att det är samhället som måsteåstadkomma en lösning på detta område. Av det inlägg som statsrådet gjorde nyssfick jag ändå den uppfattningen att han nu är beredd att ta sitt fulla ansvar idetta sammanhang och vidta åtgärder i den riktningen. Självfallet skall vi inte ställa regioner motvarandra, men vad jag reagerar mot är en benägenhet att säga att den aktuellastrukturplanen är en katastrof. Hur upplevs det av människorna när ansvarigapolitiker går ut med del beskedet? Självfallet sprider sig oron. Ändå harvi inte tagit ställning till om den omläggning som skall ske får ta tre, fyra,fem eller . Anledningen till att vi inte gjort det är all vi inte hellerhar tagit ställning till med vilka åtgärder vi skall kompensera en nedgång avfartygsproduklionen. Detta kan ske genom alternativ produktion på varven ellergenom expansion av annan industri. Jag efterlyser alltså en mera sansad debatt pä dennapunkt. Jag tycker visserligen att dagens diskussion här i kammaren är bra, ochjag skall därför inte angripa er för vad som förekommit i den här vägen, men idebatt som jag mött i andra sammanhang har man ibland sagt att det varit frågaom en katastrof, trots att det senare visat sig att situationen i regionen ifråga varit relativt sett långt bättre än i andra regioner med problem. Manmåste hålla sådant i minnet, så att man inte börjar tala om en katastrof utan istället redovisar vilka möjligheter som ändå finns till anpassning inom denregion det nu gäller. Även om det kan vara svårigheter förenade med att finnarätt jobb för de enskilda kvinnorna och männen, är svårigheterna bra mycketstörre om det finns ett ledigt jobb på varannan arbetssökande än om det är tioarbetssökande som skall slåss om varje arbetstillfälle, såsom situationen är iNorrbotten just . Vi har en tradition som vilar på solidaritet mellanregionerna i vårt land. Låt oss nu inte gripas av någon alldeles speciellsträvan när det gäller varvsorter utan försöka lösa problemen i en rimlig takt!Vi skall vara medvetna om att de pengar vi har plöjt ned i varven under desenaste åren i hög grad har begränsat våra möjligheter till insatser i andraregioner. Man får mot den bakgrunden inle se problemet ur enbart varvsorternassynvinkel utan måste betrakta det i ett nationellt perspektiv. Det är ju frågaom att använda gemensamma resurser för de insatser som görs. Om Öresundsvarvel s framtid HANSPETERSSON i (fp): Jag vet mig inte ha talat om kalastrof -däremot har jag sagt att det är mycket besvärligt i vår region. Men om manlägger samman de uppgifter som kommit ut från styrelsen för Svenska Varv, diverseicke fullständiga citat osv,, kan naturligtvis människor där nere känna detberättigat att tala om en katastrof för regionen. Jag tycker emellertid att denna debatt i sigsjälv varit mycket nyttig. Vi har kanske i viss mån kommit borl frånkatastrofsituationen. Jag tycker mig ha kunnat tolka uttalanden så att man naturligtvis skall skapa alternativ sysselsättning för demänniskor som måste gå ifrån sina nuvarande jobb och att förverkligandet avavvecklingsplanerna - om nu sådana skall fastställas - kommer att liggaåtskilliga år framåt i tiden. Överläggningen var härmed avslutad. § 11 Om domänverkets markinnehav Industriministern ordet för att besvara i () anmäldainterpellation, 1979/80:98, till jordbruksministern, och anförde; i har frågat jordbruksministern 1, om han är beredd att lämna en redogörelse förvilka åtgärder som regeringen vidtagit i syfte att förhindra att domänverket netto ökar sitt markinnehav, 2, vilka planerregeringen har för att främja enskilda lantbrukares möjlighet all förvärvatillskoltsmark av den mark som utbjuds av bolag till försäljning, och 3, vilka åtgärderregeringen avser att vidta för alt låta pröva förutsättningarna för delantbrukare som anmält sitt intresse att inträda som köpare i de fall därbolag och domänverket träffat preliminära överenskommelser ommarköverlåtelser. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på frågan. Såsom i mycket riktigt framhåller isin interpellation har de senaste årens svaga konjunkturer medfört bl, a. attde skogsindustriella företagen bjudit ut betydande arealer mark till försäljning, I denna situation är det myckel angelägel att i enlighetmed riksdagsbesluten om ny jordbrukspolitik och ny jordförvärvslag la tillvara de möjligheter som erbjuds att förbättra ägostrukturen i skogsbruket ochförstärka de kombinerade jord- och skogsbruksföretagen med skogsmark. Med hänsyn till skogsindustrins finansiella svårigheterhar det varit angeläget alt underlätta dessa markförsäljningar. I detta syfteuppdrog den dåvarande regeringen åt lantbruksstyrelsen att inom en ram av 200milj. ta upp förhandlingar med skogsbolagen om förvärv av mark. Riksdagenbeslutade därefter att en rörlig kredit av 200 milj. kr. i riksgäldskontoretskulle ställas till styrelsens förfogande för ändamålet. Den bolagsmark somstyrelsen med hjälp av dessa medel förvärvar skall användas för att på lämpligtsätt förbättra strukturen inom jord- och skogsbruket. Den skall möjligti första hand tillföras bestående lantbruk eller användas för byte med andraskogsägare. Därutöver beslöt senare under är 1979 att lämnadomänverket ett särskilt förlagslån av 500 milj. kr. för inköp av mark. Lantbruksstyrelsen har med ianspråktagande avkrediten och andra medel förvärvat ca 46 000 ha mark för ca 140 milj, kr. har fått regeringens medgivande attanvända ca 217 milj, kr, av förlagslånet för inköp av 37 600 ha mark från olikaskogsindustrier. härverket förvärvat sammantaget 37000 ha mark. Regeringen har i samband med att förvärvstillstånd lämnats för deolika markområdena föreskrivit att domänverket skall ta upp förhandlingar medlantbruksstyrelsen om att överföra delar av den förvärvade marken från domänfonden till jordfonden. Jag räknar med att betydandearealer kommer att överföras. Vid sidan av den förvärvsverksamhet jag nu nämnt harförhandlingar pågått mellan lantbruksstyrelsen och domänverket omöverföring till jordfonden från domänverkets markinnehav av sådana områden sombedömdes vara lämpliga för lantbruksnämndernas rationaliseringsverksamhet.Överenskommelse har träffats om överföring av drygt 20 000 ha markbelägen på olika häll i landet. Denna marköverföring har påbörjats. Det är sålunda mycket betydande markområden som kommer attstå till lantbruksnämndernas förfogande för jord- och skogsbruketsrationalisering. Det kommer att ta tid att avyttra denna mark till enskildamarkägare. Avyttringarna försvåras av att det på grund av det kärvakreditmarknadsläget föreligger svårigheter för markköparna att få lån itillräcklig omfattning för förvärv av tillskottsmark. Merparten av domänverkels köp från skogsindustrin avsermark med sådan belägenhet och av sådan omfattning att den inte är lämplig föratt förstärka de aktiva jord- och skogsbrukarnas företag. Därför har domänverketsmarkinnehav ökat i viss utsträckning. Detta förhållande beaktas vid deöverläggningar som pågår om överföring av mark från domänfonden tilljordfonden. Vad gäller tredje fråga vill jag framhållaatt enskilda jordbrukares intresse att förvärva mark i samband med överlåtelsermellan bolag och domänverket beaktas vid den prövning av förvärven som skerenligt jordförvärvslagen. Några särskilda åtgärder anser jag därför inte behövsi nämnda hänseende. Regeringens principiella målsättning är alt enskildaskogsägare skall prioriteras. Under detta anförande övertog andre vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. ARNEANDERSSON i (): Jag vill tacka industriministern för svaretpå min interpellation. De frågor jag har ställt beträffande domänverketsmarkinnehav har mycket hög aktualitet. Det kan likväl finnas anledning att heltkort och inledningsvis med några få ord erinra om förhållandena i ett någotlängre perspektiv. Det är då att märka att ägarfördelningen mellan de trestora ägarkatego-rierna-ägarna av enskild mark, ägarna av bolagsägd mark ochstaten-sedan länge varit i stort sett oförändrad. Således har enskildamarkägare rått om ca hälften av skogsmarken, medan den andra hälften ganskajämnt fördelar sig mellan bolagsägande och allmänt ägande. Fastighetsaffäreröver dessa blockgränser har länge varit av liten betydelse. var långe enbart en förvaltare av statensmarkinnehav. Således hade verket ursprungligen inte utrymme förföretagsambitioner av meraexpansiv natur, ett förhållande som under det senaste årtiondet förändrats i riktningmot att verksamheten bedrivs mera i det affärsdrivande förelagels form. Den avmindre egenvärde präglade förvaltaruppgiflen har alltså ersatts av expansivaambitioner, för vilka getts vidgade möjligheter under den socialdemokratiskaregeringsepoken. Det förhållandet att mark nu i långt större omfattning äntidigare utbjuds till försäljning aktualiserar naturligtvis frågan om vem somskall vara prioriterad köpare och markägare. Att vi nu har enborgerlig regering ställer helt naturligt denna regerings principiellainställning till de olika kategorierna markägare pä prov. Det är intetillfredsställande att bolagens stora utbud av mark så självklart som nutillåts medföra att domänverket ges ett betydande nettotillskott av mark. Jagvill tillägga att jag däremot inte har något att erinra mot att domänverketfinns med bland dem som köper mark. Om domänverkets markköp motsvaras avförsäljning i minst samma omfattning, dä är dess engagemang tvärtom ettvärdefullt bidrag till den strukturrationalisering som pä så många platser ilandet är nödvändig. Jag har som framgått inte sökt någondebatt av vidare omfattning än den som just balansen mellan de olikaägarkategorierna kan ge anledning fill. Likväl måste det stå klart att med utgångspunkti de principiella värderingar som moderata samlingspartiet företräder är viangelägna om att nettoförändringarna - när nu stora utbud likväl sker - ägerrum i riktning mot ett ökat enskilt ägande, en inställning som jag hoppas attindustriministern delar i varje fall i princip. Beträffande industriministerns svar vill jag konstateraatt det paradoxala är att svaret, på samma gång som det är tillfredsställande iså måtto att det har en grundton som är positiv och värdefull för den fråga vidiskuterar, inte är särskilt uttömmande när del gäller de frågor jag ställt iinterpellafionen. Jag anser således att jag inte fått något besked på denförsta frågan, om vilka åtgärder regeringen faktiskt ämnar vidta för attförhindra att domänverket netto ökar sitt markinnehav. Dess värre är svaretlika bristfälligt när det gäller den andra frågan, om regeringens planer förall främja enskilda lantbrukares möjligheter att förvärva tillskoltsmark blandde nu aktuella utbuden. Vad slutligen gäller den tredje frågan är svaret än mernegafivt. Industriministern hänvisar till den prövning av förvärv som skerenligt jordförvärvslagen och anser att några särskilda åtgärder av det skäletinte behövs. Industriministern yttrar sig som om denna fråga vore ställd frånhelt hypotetiska utgångspunkter. Jag vill därför fråga hur industriministern dåkan förklara anledningen till de besvärsärenden som ligger på regeringens bord,där lantbrukare anmäler sig som intressenter till mark för vilken preliminäröverenskommelse träffats mellan bolag och domänverket, utan att de enskildamarkägarna har beretts den möjlighet som tydligen föresvävar industriministern. Det är fullt förståeligt att enskilda markägare ställersig en hel del frågor i den uppkomna situationen. Många undrar naturligtvis hurdet kan komma sig att jordbrukets krediter för viktiga och nödvändigarationaliseringsända- mäl måste hållas inom så snäva ramar som del faktiskt ärfråga om, då anser sig kunna medge domänverket ettförlagslån på 500 milj. kr. för inköp av mark. Åtgärder som denna kan lättuppfattas som att domänverkets markköp skulle vara av särskilt prioriteratintresse. Att lånet dessutom lämnas till en ränta på minskar sannerligen inte,herr industriminister, den antydda misstanken. Moderata samlingspartiet yrkadesom bekant avslag på det här regeringsförslaget. Jag vill i detta sammanhangcitera några rader ur vår motion. Där står bl. a. följande: "Utifrånobjektiva grunder kan med fog påslås att villkoren för del föreslagnaförlagslånet är utomordentligt goda och innebär att någon konkurrens frånlantbrukare eller andra köpare inle är möjlig. Enligt vår mening bör tillgångtill kapitalmarknaden erbjudas olika kredittagare pä så likartade villkor sommöjligt." Jag hoppas att denna syn i huvudsak kan delas avindustriministern. Propositionen 1978/79:125 ingav läsaren oro även på annatsätt. Där skrevs att man tog "rådande svaga skogsindustrikonjunkturer somintäkt för att staten är den ende realistiske köparen av nu utbjudna storaskogsarealer". Jag vill fråga; Är detta ett synsätt som den nuvarandeindustriministern delar? Enligt min mening ställde vi den principiellt riktigafrågan i sammanhanget. Vi sade att detta är ett synsätt som bygger på ensocialistisk samhällssyn och på en oförmåga, kanske rent av ovilja, alt lösa denu uppkomna problemen pä andra sätt än dem som har blivit praxis under främstden långa socialdemokratiska regeringsperioden. Med andra ord: det var enolycklig period som sannerligen inte var ägnad att hos de enskilda lantbrukarnaväcka förståelse för den markpolilik som vi bedriver. vill jag gärna tala om hur moderatasamlingspartiet rent prakfiskt ser på de här sakerna. Det är möjligt attindustriministerns svar andas något av samma synsätt. I svaret står detnämligen att det sker betydande överföringar från domänfonden till jordfonden.Vi menar helt enkelt att domänverkets ställning inte skall diskuteras , ochvi gör det inte heller. Men vi har den bestämda uppfattningen att med tanke påde stora domänrevirsom vi i många fall har-20 000-30 000 hektar eller ännumer-är det ingen olycka om dessa domänrevir förlorar ett par tusen hektar. Förvarje tusen hektar blir det tvärtom fem riktigt bra skogsbönder. Vi tycker alldet är en förnuftig markpolitik att förbättra möjligheterna för enskildabrukare ute i bygderna. Vi menar också att det är en förnuftig politik för dekommuner där de här brukarna finns. Det är en bra sak i regionalpolitiken ochpassar in i den markpolitik som förs, vilket också har uttalat.Följaktligen kan vi inte se annat än att en sådan här åderlåtning och ändringav ägarstrukturen i viss utsträckning måste gå i riktning mot ett ökat enskiltägande, och inte som i motsatt riktning. Jag är tacksam för den grundton som svaret trots alltandas, men det har inte anvisats någon lösning på de frågor som jag ställde.Därför skulle jag vara myckel lacksam om industriministern vill gå litetnärmare in på problemen. (vpk): Jag har varit anställd vid domänverket somskogsarbetare . Genom fackliga förtroendeuppdrag har jag fått en godinblick i arbetsgivarnas personalpolitik när del gäller skogssektorn. Minerfarenhet är att då det varit problem med avsättning, t. ex. vidlågkonjunktur, har den tryggaste anställningen för oss skogsarbetare funnitsvid domänverket. Detta betyder inte att jag ställer mig helt okritisk till deriktlinjer som gäller för domänverkets verksamhet. Det betyder heller inte attjag i princip skulle vara motståndare till all lantbrukare skulle ges möjlighettill förvärv av mark. Men jag kan inte heller förstå motivet för att efterlysaåtgärder i syfte att förhindra att domänverket ökar sitt markinnehav. Tvärtommåste det ju vara en strävan att så sker. Det är en väl dokumenterad uppfattningbland skogsarbetare och deras fackliga organisationer. Vi har också frånskogsar-betarhåll kraftigt protesterat mot de planer som finns och har funnitspå att sälja delar av domänverkets mark. Särskilt i har dessaprotester varit mycket starka. Att domänverket får tillskott av mark i södraSverige men tvingas sälja mark i kan ju inte vara vettigt med tanke päden höga arbetslösheten i skogsbygder. räknar industriministernmed att betydande arealer skall överföras. Jag skulle vilja föreslå både industriministern och ArneAndersson att fråga skogsarbetarna i och de kommunala förtroendemänneni kommuner vad de anser i den här frågan. Och sett ur den synpunktenskulle jag vilja vända på det hela och fråga industriministern: det inteönskvärt med åtgärder för all underlätta markköp till domänverket? Detta kundeske bl. a. genom alt man anslår medel för delta ändamål utöver vad som redanhar redovisats. SVENANDERSSON (fp): När jag kom in i kammaren och lyssnade tillArne i beklagade jag alt han inte tog del av den debatt somfördes beträffande anslag till domänverket. Jag redogjorde då för deprinciper som ligger till grund för domänverkets möjligheter att inköpa markoch orsaken till att verket fick ett förlagslån på 500 milj. kr. I protokoll för , närFritz och jag förde en liten debatt i den här frågan, redovisas vadsom den gången sades. Men det kanske inte skadar att upprepa vad jag då sade omorsaken till att domänverket fick förlagslånet från folkpartiregeringen och vaddet betydde för de skogsföretag som hade betydande svårigheter. Bakgrunden till förslaget från regeringen var denkrissituation som svensk skogsindustri befann sig i och väl befinner sig i ivissa avseenden även . "Flera förelag kan", sade jag då. "genomalt avyttra vissa tillgångar förbättra sin balansräkning. Det gäller främstskog och kraft. Ett exempel är den försäljning av kraft som Vänerskog nyligengjort till LRF. Bland de företag för vilka försäljning av skog till domänverketkan bli aktuellt kan nämnas Billerud, och . Avyttringarna avserstörre sammanhängande områden där alternativ köpare knappast finns. Industridepartementets ursprungliga förslag var" - ivåras - "att domänverket skulle ges ett tillskott, ett förlagskapital om500 milj. Statens vinst pä dessa pengar skulle då ha utfallit påsedvanligt sätt, dvs. i praktiken av domänverkels vinst. Budgetdeparlementet ansåg dock att tillskottet borde gesgenom förlagslån och med en minsta ränta av . 1 övrigt gällde för köpetföljande regler: Köp på mer än 1 milj. kr, skall godkännas av regeringen.Dessutom skall lantbruksstyrelsen yttra sig över och godkänna alla köp.Styrelsen redovisar därvid bl, a, vad som bör avyttras till enskilda. Räntankan höjas om avkastningen för domänverket visar sig bli . i sin tur säljer några av de områden som köpts med här aktuellapengar, skall intäkten inlevereras till staten. Jämförelser kan göras, i , Omlantbruksstyrelsen köper skog, betalar styrelsen marknadsmässig ränta, dvs, ivåras , Men den räntan, i , betalas överstatsbudgeten. Det skall vi hålla i minnet. Enskilda som köper med lånadepengar kan dra av räntan vid beskattningen, vilket innebär att nettokostnadenblir , var inte särskilt attraherat av att betala , Verketville betala en ränta på , vilket ansågs svara bättre mot det netto somaffären skulle ge. Jag har, herr talman, velat redogöra för delta än en gång,för det tycks fortfarande föresväva vissa ledamöter av att det varelt speciellt förmånligt lån som domänverket fick - vilket inte alls är fallet.Det svarar mot det förhållandet att när lantbruksstyrelsen vid köp av skogerlägger marknadsmässig ränta, så betalas den räntan över statsbudgeten, ochatt när enskilda köpare förvärvar skog får de göra avdrag för den gäldränta debetalar,