prot · G30948 · 1979-12-31 00:00:00 — På ungefär har alltså 12 000 arbetslillfällengått förlorade, och bara en mycket liten del av dem har kompenserats av annanverksamhet. Totala antalet industrisysselsatta i kommun är 15000.1965 var de 25 000. Det har alltså skett en minskning med 10 000. Av de 2 000 arbetstillfällen som kommit till inom annansysselsättning för att kompensera textilindustrins tillbakagång svararFirestone för . har också kommun minskat sittinvånarantal, och det är inte vanligt att kommunerna gör det, åtminstone inte iden här regionen. Det finns ytterligare ett skäl för samhället att seallvarligl på vad som sker. Väldigt många människor i kommun är föremålför arbetsmarknaas-åtgärder: 4 236 noga räknat just , och det är avhela arbetskraften. Motsvarande siffra för riket är . Vi har på nära håll sett vilket stöd samhället har givitvarvsindustrin. Jag skulle vilja säga att om del värsta skulle hända medFirestone - att förelaget kommer att läggas ner - får vi en situation i ochSjuhäradsbygden som gott och väl svarar mot en varvsnedläggning i . Industriministern säger i sitt svar att han skall följafrågan noga och se hur den utvecklar sig. Det lycker jag är bra. Mol denbakgrund som jag har redovisat här skulle jag ändå vilja veta omindustriministern är beredd att sätta ett tryck på de amerikanska ägarna, säatt någon tillverkning i inte läggs ner, och om industriministern dåockså är beredd att vidla de stödjande åtgärder som kan anses nödvändiga föratt verksamhet i och skall kunna finnas kvar. MARIE-ANNJOHANSSON (vpk): Jag tackar för svaret pä min interpellation.Jag måste säga att jag lycker att det är ett mycket magert svar. Ja, på minförsta delfråga, om iniliativ för att rädda sysselsättningen vid iViskafors, innehåller inte svaret mer än vad man kan läsa sig lill itidningarna. Och jag tolkar det som alt i dagens läge gör industridepartementelinte någonting. Pä förra trepartiregeringens tid spelade industriministernrollen som företagsdoktor, och i folkmun döptes industridepartementet till"akutmottagningen". Jag får väl tolka det här svaret och annat manläst och hört i debatten sä, att den nya trepartiregeringensindustridepartement slängt mottagningen för gott och i stället låter företagenägna sig ål s. k. egenvärd. Antingen dör patienten eller ocksä tillfrisknarhan, allt beroende pä hur detta marknadskraftsvirus verkar. Det kanske är detförstärkta moderata inslaget i regeringen som här gör sig gällande - får maninte gehör för egenvärd pä elt departement, så får man det pä ett annat. Förmin del tycker jag alt man borde avskaffa delta marknadskraftsvirus. Det voreden rätta friskvärden. Vad gäller i och ärdel ju inte första gången man hotar med nedläggning. 1977 gjorde sig företagetav med fabriken i . var enligt tidningarna jobben iViskafors och hotade, men tillverkningen lades den gången inte ned. är det alltså dags igen. Företagsledningen gär ut ochhotar med nedläggning. Man pekar på att företaget gått med förlust en rad är,och man nämner brist pä arbetskraft och hög sjukfrånvaro som några av orsakernatill detta. Efter vad jag har kunnat utröna är det många arbetare som slutar päFirestone i och . Det beror främst på en mycket dåligarbetsmiljö och låga löner, förhållanden som alltså företaget kan påverka ochgöra någonting åt. Det är förvånande att man inte gjorl det, eftersom juförelagel haft problem tidigare. Men vi kan ju hoppas att det bl. a. är sädanakonstruktiva möjligheter som man nu prövar i och som industriministernnämner i silt svar. Om jag läser någol mellan raderna i industriministernssvar, blir mitt intryck all det inte längre föreligger nägot omedelbartnedläggningshot vid i och . Del vore bra, omindustriminisiern ville bekräfta om jaghar läst rätt mellan raderna. Om jaginte gjort det, är-som jag skrev redan i min interpellation - detta mycketallvarligt för sysselsättningen i och . Det är en bygdsom redan under det f. ö. blomstrande fick vidkännas nedläggningarav företag och inskränkningar i sysselsättningen. Tekoindustrin har jusuccessivt flyttat utanför landets gränser. Vpk lade under årets allmänna motionstid fram en motion,som i tio punkter gav konstruktiva förslag till ett utvecklingsprogram försvensk tekoproduktion och för tekoorterna. Jag skall nöja mig med att citera enav punkterna, där det sägs: "Särskilda regionala utvecklingsprogram skallutarbetas på statlig nivå för den västsvenska leko-regionen samt förVästerbotten. Om sysselsättningsproblemen i och Om sysselsättningsproblemen i och regionen() skall arbeten tillföras genom nya statliga industrier delsför alternativ energiteknik, dels för avancerad maskinproduktion." Motionen ger dessutom en rad förslag för en planmässigutveckling av framtidens svenska lekoindustri. Kort sagt: För krävs en kombination avsatsning pä ny industri och upprustning och planering av tekoindustrin fränsamhällets sida -detta oavsett vad som händer med ; vi hoppas ju attde jobben gär atl rädda. Jag vill fråga industriministern om det finns någrasådana planer inom industridepartementet när det gäller utvecklingen avindustrin inom . Min andra delfråga i interpellationenhandlade om vilka åtgärder man vill vidta för att inte sysselsällningeni skall vara beroende av beslut fattade i andra länder, med andra lagaroch utan någon insyn eller påverkansmöjlighet frän svenskt håll. Här tycker jag all industriministern har gjort det mycketenkelt för sig i svaret. Eller ocksä har industriministern missförstått minfräga. Att den svenska arbetslagstiftningen gäller för företag som verkar iSverige är ju självklart. Men anställningsskyddslagen hjälper inte långt, omett företag tänker lägga ned tillverkningen. Det reglerar uppsägningstider m.m. och kan väl sägas vara, om man nu skall fortsälta med sjukvårdslermer, somett plåster pä ett amputerat ben. Benet fär man ju inte tillbaka med det.Oavsett anställningsskyddslagar kommer 1 000 jobb atl försvinna frånSjuhäradsbygden, om lägger ned tillverkningen. Att händelserna vid föranledde mig att ocksåställa denna litet mera principiella fråga om utländska multinationella företagi berodde på att man i tidningarna kunde läsa att detta företag gåttmed förlust i här i . Jag tror inte på företagetsuppgifter härvidlag. Inte utövar ett kapitalistiskt multinationellt företagvälgörenhet gentemot den svenska sysselsättningen genom att pumpa in kapitaloch lånar efter är. Det är ju ett känt faktum att de multinationella företagenkan manipulera med valutor, interna prissättningar och kapitalströmmar för attfä en vinst att se ut som en förlust och vice versa. Och de nationellaregeringarna är alltmer i händerna pä de multinationella förelagen. Min andra delfråga gällde alltså vad industriminisiernanser att det behövs för åtgärder pä sikt för att komma till rälla med de härproblemen. När den förra trepartiregeringen trädde till satt enutredning under ledning av landshövding och arbetade med dessafrågor. Vad jag kan förstå kom den fram lill ett betänkande. Menjag har inte kunnat finna att detta betänkande har gett upphov till nägotförslag från regeringen. Industriminisiern får rätta mig, om jag har fel. Jagvill alltså fråga regeringen om det finns några planer på förslag när detgäller krav på ullandsägda förelag som vill etablera sig i eller somredan är verksamma här. Jag villgärna återkomma med synpunkter när jag har hört industriminis- Det svar som jag har fått på interpellationen ger nämligen inte svar pådenna fråga. HANS NYHAGE (m): Tyvärr tvingas jag konstatera att det svarsom industriministern här lämnat, och för vilket jag härmed lackar, inte germinsta besked om vad jag verkligen ville få veta genom min fräga tillarbetsmarknadsministern, nämligen vilka åtgärder denne var beredd att vidtaför att så långt möjligt motverka och söka komma till rätta med de hotandesysselsättningsproblemen vid i . Vad som sägs i svaret om betydande förluster vidföretagel, om MBL-förhandlingar och om ett intensivt utredningsarbete pålokalnivå och på länsnivå är kända fakta, som jag inte behöver besväraregeringen med atl fråga om - och det var inte heller det min fråga gällde. Tilläggas bör dock att i det omnämnda utredningsarbetetmedverkar förutom de i interpellationssvaret angivna fackliga organisationerna,länsmyndigheterna och utvecklingsfonden också företrädare för kommun ochför företaget som sådant. har här redovisat en rad fakta, dels omvad som gäller för det aktuella företaget, dels om sysselsättningssilualionensom sådan i kommun. Jag kan därför avstå från alt här upprepa dessafakta, och jag nöjer mig med att vitsorda att det verkligen förhåller sig pådel angivna sättet. Vad alla de berörda människorna i ochSjuhäradsbygden och i all synnerhet de anställda och deras anhöriga vill vetaär vilket stöd de kan påräkna frän landets regering i en för dem bekymmersamsituation. Särskilt upplysta blir de inte av det svar industriministern härlämnat. Det är nog så bra att industriministern avser atl närafölja den fortsatta utvecklingen, men vad innebär detta konkret? Någon form av beredskap mäste väl ändå finnas. Det är dockfräga om nära 1 000 anslällda vid de båda fabrikerna i och somblir direkt drabbade, om krisen slår ul i full omfattning. Industriministern är väl informerad om de synpunkier ochförslag man från kommunen, från företaget och från fackligt håll framfört genomuppvaktningar och skrivelser. Vad har reaktionen blivit på detta? Har regeringen på något sätt medverkat till kontakt medhögsta ledningen för i för information och diskussion omförhållandena vid Boråsfabrikerna och om konsekvenserna av en total ellerdelvis nedläggning av verksamheten? Har någon form av ekonomiskt stöd diskuterats? - Jagpåstår inte att det skall vara bidrag eller att staten skall gå in som ägare,det är snarare lånefrågan jag är ute efter. Vad det uppenbarligen gäller är attfå andrum för att finna lösningar. Det är ingen brist på orderingång, ochlönsamheten skulle vara god om man kunde komma till rätta med vissasvårigheter, bl. a. när det gäller personalsidan, vilket man ocksä fränfackligt häll är helt pä det klara med. Om sysselsättningsproblemen i och Om sysselsättningsproblemen i och Elt av bekymren här är den beiydande frånvaron frånarbetet och . Detta lyder dess värre på bristandelojalitet och disciplin, och del är naturligtvis en fråga som man lokalt måstekomma till rätta med. Men ett annat allvarligt förhällande, som det ärregeringens uppgift att beakta, är att anställda ges möjlighet alt på så godavillkor genomgå AMS-ulbildning, att fiera av dem hellre väljer delta än stannarkvar på sitt arbete. Uppgiften för AMS-utbildningen kan rimligen inte vara den,att med bättre villkor konkurrera med arbetsplatserna om de anställda ochdärmed medverka till betydande svårigheter för näringslivet. Ytterligare ett förhållande, som regeringen böruppmärksamma, är alt förelagel misslyckats med att via arbetsförmedlingen fånödvändig arbetskraft. Detta har skett som åtskilliga personer medtidigare anställning vid stämplat som arbetslösa och erhållit arbetslöshetsersättning.Samhället och samhällsekonomin är inte betjänt av ett förhållande som gör dettämligen lätt för en person att neka ta erbjudet arbete. Det är uppenbart atlkraven här måsle skärpas. Vad jag här påtalat har vitsordats från fackligt hälli , där facket självt tvingats agera för atl få arbetskraft tillFirestone. Slutligen: Det har tillsalts en ledningsgrupp när delgäller Fireslonefrågan, och man har anställt en särskild utredare. Pä vilketsätt medverkar regeringen i detta arbete? Alla tre frågeställarna har förklarat sigmissnöjda med svaret, och jag kan i och för sig förstå detta. Men jag villsamtidigt säga alt det är oklokt att kräva en fullständig redovisning av hursakerna ligger till i detta ärende , när förhandlingar och utredningar pågår.Om mitt svar alltså inte var så fylligt som hade varit önskvärt beror detfaktiskt på att frågan och interpellafionerna ställdes vid denna lidpunkt. Får jag till säga, atl jag sade redan imitt svar atl det pågår ett viktigt utredningsarbete, där de fackligaorganisationerna, länsmyndigheterna och utvecklingsfonden är engagerade. SomLennart Brunander själv påminde om är en konsult anlitad för atl medverka idetta arbete. pågår MBL-förhandlingar mellan företagsledningen och deanställda. Det är ganska naturligt att jag under sådana förhållanden inte kange mig in på att närmare kommentera enskildheter i händelseförloppet. Hans Nyhage var missnöjd med att jag inte tog upp ochkommenterade de arbetsmarknadspolitiska åtgärder som skulle kunna ifrågakommavid friställningar. Jag vill dock säga alt jag har som arbetshypotes atlföretaget skall bestå, och det är självfallet min attityd gentemot ägarna attföretagel både i och i skall driva sin verksamhei. Under sådanaförhållanden är en fråga om vad som eventuellt händer i ell skede som vi i daginte vet någonting om rent hypotetisk, och jag har ingen anledning att ge migin på en diskussion om detta. Jag villsedan säga till atl det förhåller sig så - jag upprepardet - att ullandsägda svenska företag är underkastade samma regler som gällerför svenskägda förelag. Om vill ge uttryck för åsikten attvi bör förhindra utländska företag att etablera sig i , så delar jag förmin del inte den uppfattningen. i utgör faktiskt enbetydelsefull del av värt näringsliv, och de spelar en viktig roll inäringslivet mot bakgrund av det internationella varu-, Ijänste-ochkunskapsutbytet. Men jag vill som sagt understryka atl de naturligtvis fallerunder svensk lag. Jag kan utvidga detta genom all säga att vi givetvis väntaross alt de ullandsägda företagen i vårl land även ulanförde uttryckligalagbestämmelserna skall uppträda på samma sätt och med samma ansvar som svenskaföretag. Om sysselsättningsproblemen i och LENNARTBRUNANDER (c) replik: Industriministern sade att om svaret varmagert, så berodde detta till stor del på alt interpellationerna och fråganframställts och att det därför var svårt att ge ettfylligare svar. Men bakgrunden till att jag för min del väckte den härinterpellationen var att man på fått beskedet att man frånamerikanskt häll ville diktera en nedläggning av företagen. Man kan i ettsädanl läge inte gärna bara sitta och vänta på att detta skall ske, utan denförsta åtgärd som då kunde vidtas var just atl ställa en fråga tillindustriminisiern, om industriministern observerat delta och om han villeuttala sig om vad som är att göra. Som jag sade i mitt förra inlägg ligger det kanske isakens natur att svaret blev litet magert, och jag har förståelse för att maninte här kan ta upp en diskussion om enskilda frågor i de förhandlingar sompågår. Men jag konstaterar att industriministern sade att hansmålsättning och grundinställning är att företaget skall leva vidare. Mol denbakgrunden hoppas jag alt industriministern är beredd att medverka till atl deåtgärder i form av krav pä företaget eller annat som kan bli nödvändiga ocksåkommer atl vidlas. (vpk) replik: Jag ställde en fräga till industriministernom vilka regeringens planer var när del gäller utvecklingen över huvud tagel iSjuhäradsbygden. Jag anförde i det sammanhanget att vad som enligt min meningbehövdes var en planmässig utveckling av tekoindustrin liksom ocksä av annanindustri. Jag tycker inte alt jag har fått svar på den frågan, och jag skullegärna vilja höra om industriministern delar min uppfattning. Jag begär intenågot utförligt svar, eftersom min interpellation inte har handlat om detta,men jag tror det är viktigt och intressant för dem som bor i alt fä velaom det finns några planer när del gäller utvecklingen av industrin över huvudtaget i . Man skall ju inte bara diskutera frågor som berörområden där det är kris, utan man bör också se på industriutvecklingen i storti landet, och jag vill därför upprepa den fräga jag tidigare ställt. När detgäller frågan om de multinationella företagen och de ullandsägda Om sysselsättningsproblemen i och svenskaföretagen ber jag att fä återkomma, eftersom det tar litet längre lid alt utveckladen än vad som står till buds för de repliker jag nu har. HANS NYHAGE (m) replik: Jagskall naturligtvis respektera atlindustriministern inte här vill ge några speciella och långtgående synpunktertill känna i ett läge när förhandlingar och arbete pågår. Men jag vet att maninte minst från fackligt håll - och även från kommunalt häll - ändå ärintresserad av att få ta del av industriministerns och regeringens synpunkterpå detta. Det skulle kunna ske genom underhandskontakt eller på annal sätt. Jagtror alt det vore värdefullt om regeringen ville ta en sådan kontakt för att pådet sättet visa att man vill medverka i det här arbetet. Jag framförde också några andra synpunkier somindustriminisiern inte alls kommenterade. De handlade om att AMS-utbildningenkan dra arbetskraft från ett företag genom att AMS kunde erbjuda bättre villkorän företaget och om att arbetsförmedlingen har svårigheter att rekryteramänniskor därför att det uppenbarligen är för lätt alt åberopa skäl för attinte ta en erbjuden anställning. Jag vore tacksam om industriministern ville kommenteramina synpunkter på frågor inom det området. Man kan naturligtvis fräga sig varför fleraav riksdagsmännen från tar till orda i den av bl. a.Lennart Brunander väckta interpellationsdebalten om nedläggningshotet förFirestone-Viskafors AB, när vi förmodligen har ungefär likartade uppfattningarom lägel. Men hur framtiden kommer att bli för tillverkning vid fabrikernai och är en sä utomordentligt allvarlig fräga både församhället och för kommun, ja, för hela , atl delkan vara befogal med flera inlägg. Detaljerna om företaget, dess verksamhet och betydelse försysselsättningen i bygden har både frågeställarna och statsrådet berört ganskaingående i de föregående inläggen. Jag vill bara understryka vilket slag det ärför befolkningen i en ort av storlek när helt plötsligt mer än entredjedel av ortens ca 1 500 arbetstillfällen är hotade. För hela kommunbetyder 1 000 förlorade jobb av samtliga sysselsätlningstillfällen mendrygt av kommunens 18 000 industrisysselsatta. Detta skall ses mot bakgrund av alt kommun under1970-talet har förlorat bortåt 11 000 sysselsätlningstillfällen inomtekobranschen. Även gick 300 sådana jobb förlorade.Lennart Brunander gjorde hären jämförelse med varven. Man skulle drastisktkunna uttrycka det så: har förlorat elt varv under hela1970-talet. När staten och kommun medverkade till en utbyggnad avFirestones verksamhei i och en ny fabrik byggdes i i slutet av1960-lalet, var det en från samhällets sida medveten insats för atl försökadifferentiera industrin i det tekodominerade . Det skedde med statligt stöd ochinte utan betydande uppoffringar frän kommunens sida för alt snabbt fä fram lämpligmark med erforderliga galor och ledningar. Hoppet om nya trygga sysselsättningar och endifferentiering av näringslivet bidrog till alt övervinna kommunalekonomiskabekymmer och en hel del andra svårigheter. Efter hand har man frän kommunenssida kunnal konstatera atl utvecklingen i fråga om nya jobb ingalunda blev såpositiv som man tänkte sig 1969, men att man efter bara drift skullestå inför en total nedläggning måste kännas bittert för alla dem som medverkattill denna satsning. I orten , där man 1978 med förtvivlansåg bortåt 130 arbetstillfällen vid fabriker försvinna, mäste detupplevas än bittrare att , bara efter Rydboholmsavvecklingen, kanskese ytterligare 500-600 arbetstillfällen tas ifrån orten. Katastrof är ett svagtord i sammanhanget. Det är inte underligt dä att vi frän samfälltvädjar om allt bistånd som regeringen kan ge för att försöka rädda jobben. Detär positivt atl industriministern avser att nära följa utvecklingen. Men del ärklart all man hade hoppats pä att ha litet mer kött på benen atl ta med sighem. Arbetsmarknaden i och harsannerligen inte en så positiv utveckling atl man kan klara en sådan smäll somförlusten av 1 000 jobb innebär. Till belysning av arbelsmarknadsförhällandena iBoräsområdet kan nämnas att var ca 1 400 personer direktarbetslösa. Det svarar mot av arbetskraften mot i genomsnitt förriket. Och görs ändå massiva insatser i form av beredskapsarbeten ochutbildning. Det är totalt setl som inte har något reguljärtarbete. Motsvarande siffra för riket är . Bland ungdomar är det inte mindre än bortåt enfjärdedel som saknar reguljärt jobb. Hälften av dessa står helt utansysselsättning. Dessa förhållanden är bakgrunden till de gemensammaansträngningarna för att om möjligt undgå nedläggning avFirestoneanläggningarna. Och vi hoppas atl fackets, kommunernas ochlänsmyndigheternas kamp skall få effektivt stöd av statsmakterna. Ytterligare en vädjan finns det anledning att rikta tillindustriminister , och det är att förslärka de regionalpolitiskainsatserna i och . Den här bygden har lidit svårt avtekokrisen under hela 1970-talel, och även om teko klarar sig bättre äntidigare - mycket tack vare äldrestödet som har visal sig vara det bästalekostöd som utformats - sä vet alla som sysslar med Sjuhäradsbygdensnäringsliv att del krävs betydande insatser för att stödja en utveckling motett mer differentierat och därmed tryggare näringsliv. Om sysselsättningsproblemen i och MARIE-ANNJOHANSSON (vpk): Jag tänker ta upp frågan om demultinationella företagen igen. frågade mig om jag ville ha förbudmol utländska företag i . Jag tror atl industriministern vet atl vi ivpk anser att vi, vad gäller Om sysselsättningsproblemen i och industrioch sysselsättning, pä sikt mäste bli betydligt mer utlandsoberoende än vad viär . Det är ytterst otillfredsställande att arbetstillfällen i ärberoende av utländska multinationella företag. Vpk vill ha ettsocialisfiskt samhälle med en samhällsägd industri där de anställda har detavgörande inflytandet, en industri som tillverkar produkter utifrån samhälletsbehov. Men vi är inte där . har vi multinationella företag,utländska här i och svenska i utlandet. Och jag tycker att det redan nufinns en hel del att göra för alt regeringarna skall komma lill rätta med deproblem med brist på insyn, internprissätlningar etc. som jag nämnde i mittförsta inlägg. TCO uttrycker del här i sin skrift och den internationella inflationen: "Nalionerna måsteåterta initiativet i ekonomin. Det är de som via sina demokratiska insfitutionerskall styra den ekonomiska utvecklingen, inte de multinationella företagen fränsina slutna styrelserum. Om västvärldens länder fortsätter alt anpassa sig efter demultinationella företagens krav, kommer del att leda lill ett plötsligtsammanbrott i de internationella ekonomiska förbindelserna med tidigare ejskådad depression och massarbetslöshet som följd." Så allvarligt ser alltså denna på demultinationella företagens framfart. nämner att de nationella regeringarna måstekunna reglera de internationella kapitalflödena så att de multinationellaföretagen inte kan flytta sitt kapital efter eget gollfinnande, och att manockså måste upprätta kontroll över den okontrollerade eurodollarmarknaden. Det finna även andra krav som jag menar att man måsteställa pä ett multinationellt företag för att det skall fä etableras i det härlandet. Först och främst måste förstås de anställda och regeringoch riksdag fä fullständig insyn i hela koncernens ekonomi. När det gälleranställda finns sådan insyn enligt uppförandekod för multinationellaföretag, men den koden är ju inte tvingande utan enbart rekommenderande. Ettminsta krav är atl denna kod förvandlas lill svensk lag när det gällermultinationella företag i . Elt annat krav man kan diskutera är om inte tillverkningenmåste vara så fullständig atl driften kan fortsätta i annan regi, om delmultinationella företaget drar sig ur. lägger många multinationella företag forskning ochutveckling av en produkt i ett land och tillverkningen i ett eller flera andra,som kanske detta andra land utvecklar och forskar i en produkt somtillverkas i ytterligare elt annat land. är här ett typexempel. Kravetmåsle förstås också vara att det multinationella företaget förlorar sin rätltill företagel, om man inte avser att driva det vidare. Inga ersättningar kanalltså utgå.