prot · G309167 · 1979-12-31 00:00:00 — Under allmänna motionstiden väcktes de tre motioner somomnämns i svaret. Motionernas grundmening var atl vi borde lagstifta motomskärelse. Dessa motioner torde ha etl brett stöd här i kammaren och ute ilandet. Inte minst kan man dra den slutsatsen av alt en motion är undertecknadav kvinnor från alla riksdagspartierna. Jag kan dessutom försäkra att hela detsocialdemokratiska kvinnoförbundet står bakom den motion som ochAnita har undertecknat. hann inle med att behandla dessa motionerunder detta , men det är litet fel av statsrådet alt krypa bakom dettafaktum. Det var just ett sådant agerande som vi ville undvika. Det kommersäkert att verifieras av andra talare i debatten. Ett antal kvinnor här i kammaren har reagerat kraftigtinför den passivitet som regeringen har visat. De har - enligl min niening medrätta -hävdat alt det är viktigt med ett klarl svenskt ställningslagande införFN:s kvinnokonferens. Därför hade jag hoppats alt , då hon harhaft god lid på sig atl fundera sedan debatten , skulle ha kommitfram till atl regeringen måsle överväga en lagstiftning. Om lagförslag med förbud mot omskärelse av kvinnor EVAHJELMSTRÖM (vpk): börjar jag faktiskt ilskna tillordentligt. Det är symtomatiskt atl frågor som rör kvinnorna djupl på alll sättförhalas och byräkratiseras i vårt land. Det rnä gälla smärtlindring ellernågonting så djupt Om lagförslag med förbud mot omskärelse av kvinnor Jag vägrar nu liksom i den föregående debatten atl användabegreppet omskärelse. Del är en förskönande omskrivning av dennakvinnomisshandel. Jag tänker inle heller gå in på själva diskussionen omstympning. Den debatten klarade vi av här i kammaren. Vi var då ialla politiska partier ense om del avskyvärda i stympningen. Vi var ense om atlden aldrig kan betraktas som en kulturfråga. Vi var också ense om att del kundelänkas finnas behov av lagstiftning, och därför väcktes en femparlimotion omdella . Varförväckte vi den motionen? Vi väckte den av tre skäl: För del första är elt invandrarland, oeh enlagstiftning mot stympning av kvinnor uppfattas av invandrarkvinnorna i Sverigesom ett skydd för dem och deras barn. De vill ha en sådan här lagstiftning. För del andra är del en opinionsyttring internationelltsett. Och vi hade inför kvinnokonferensen i hoppats atl del inteskulle råda minsta tvivel orn var slår i dessa frågor. För del tredje har vi i della land lagar sorn skallomfatta alla. Vi har lagar för atl uttrycka samhällels missnöje med en vissform av beteende eller åtgärder. säger , i likhet med föregående gång, islutet av sitt svar, atl om del skulle uppslå svårigheter att tolka debestämmelser som redan finns- först då! - avser regeringen att aktualiserafrågan om en särlagstiftning mot omskärelse. Jag tycker del är oerhört cyniskt att resonera på deltasätt. Redan debatten har visat all lagen är nödvändig. Delta är inget svar påvåra frågor om lagstiftning. Jag tvingas tyvärr ställa den direkta frågan;Skall nägon i delta land behöva stympas för atl vi äntligen skall faenlagstiftning, och hur länglid skall det i så fall la innan vi fär dennalagstiftning? har hafl på sig - ännu har ingentinghänt. BONNIEBERNSTRÖM (fp); Jag tackar för svaret. Det politiska arbetet är fruktansvärt tålamodskrävande.Och det är ganska frustrerande i början av en politisk insats all upptäcka alldel krävs så mycket tålamod, men det lär man sig sä småningom all hantera. Menvad man aldrig lär sig att hantera är uppenbar nonchalans, och det är faktisktvad som präglar det svar som statsrådet givit oss här i kammaren . ägde det rum en intensiv debatt omomskär-else här i kammaren. Den debatten föranleddes av atl en svensk läkareuppgav atl han ulfört omskärelse på kvinnor på svenska sjukhus. Men trots delta finns det ihärdiga rykten om läkare somfår plåstra om småflickor och invandrarkvinnor som kommer till sjukhusen rnedinfekterade sår i underlivet efter primitivt genomförda omskärelseoperalio-ner. Vad som måste göras är all slå fast alt är eltinvandrarland och att vi mäsle anpassa vär lagstiftning efter detta om vi ocksåvill erbjuda de nya svenskarnaetl grundläggande skydd rnol övergrepp. När frågan debatterades här i kammaren förra gången varalla debattörer tämligen överens om alt de tekniska hinder mot lagstiftningsorn sjukvårdsministern anförde inle var någol hållbart argument. Vi somdebatterade här i kammaren uppfattade också all var överens rnedoss om alt det inte var etl hållbart argument. Dessutom sade somavslutning: "Jag har personligen ingen som helst anledning allmotarbeta en sådan lagstiftning; tvärtom. Är del nödvändigt och visar del sig atl del finns en kraftig uppslutning kring en sådan skall vi naturligtvis lagstifta ." Så sade alliså . Meningenting hände, och av det skälet väcktes en motion av samma ledamöter som dådebatterade frågan och som har ställt frågor. Den motionen har uppskjutitslill hösten, men del finns ingen anledning att använda det som argument i dettafall. Det hade funnits skäl för atl reda ul sin egen juridiska ochmedicinska inställning till frågan om omskärelse för atl med trovärdighet kunnaagera i frågan på kvinnokonferensen. Ingenting har alltså hänt. Jag anser alt statsrådet bordeha känt elt ansvar för att det lagts fram etl förslag om lagstiftning motomskärelse. Vi har frågat om statsrådet är beredd atl lägga fram förslagtill en sådan lagstiftning. Vad statsrådet har svarat är nej. Statsrådet ärtydligen inte beredd att förbjuda omskärelse i . Del är upprörande. Om lagförslag med förbud mot omskärelse av kvinnor ANNAELIASSON (c): Jag ber all på vägnar få lackastatsrådet för svaret. har tyvärr inle möjlighet atl själv dellai debatten här i kammaren. Jag vill kraftigt understryka atl det finns en breduppslutning i vårt land bakom ett bestämt avståndslagande från denna stympningav kvinnor. Detta framgår bl. a. av denna och tidigare debatter här i kammarenoch av de motioner som har väckts till årets . Också jag vill beklagaatt socialutskottet inte har ansett sig kunna behandla motionerna under våren.Detta kunde nämligen ha betydelse med hänsyn lill FN:s andra kvinnokonferens iKöpenhamn . Del är därför angeläget att man från regeringens sida gör alltvad man kan för all det skall stå klart och bli allmänt känt inför FN;skvinnokonferens hur vi i ser på dessa frågor. Regeringen har här elttungt ansvar. I likhet med tidigare debattörer vill också jag riktakritik mot all regeringens arbete när det gäller lagstiftningsfrågan lycks varaberoende av en rättslig prövning eller att man åtminstone först kan påvisa allstympning i praktiken har ägt rum i vårt land. Om vi i internationellasammanhang skall kunna kraftfullt driva dessa frågor och stödja de mångakrafter i utvecklingsländerna - framför allt då de afrikanska länderna - somarbetar för alt åstadkomma drägliga sociala och mänskliga levnadsvillkor ävenför kvinnorna, så är det enligl min mening fullständigt självklart att vimäsle försäkra oss om atl vi i värt land har en tillfredsställandelagstiftning. 1 de här frågorna får Om lagförslag med förbud mot omskärelse av kvinnor inlerymmas minsta tvivel om den svenska inställningen. Jag hälsar rned tillfredsställelse all sjukvårdsministernhar meddelat atl hon tagit initiativ lill en informell arbetsgrupp inomdepartementet. Detta är säkerligen av värde för det fortsatta arbetet. Jaganser också det är bra atl sjukvårdsminislern har agerat påVärldshälsoorganisationens generalförsamling , men del är angeläget attvi snabbt när resullal här på hemmaplan i lagstiftningsfrågan. harbetydelse inle minst för opinionsbildningen. Jag har velat invänta beslut medanledning av de motioner som avlämnades . Del har varit omöjligt förmig alt förutse alt socialutskottet skulle uppskjuta behandlingen av dessamotioner lill hösten. Jag tycker dock att jag inle har varit overksam när detgäller den här frågan. Det råder som jag ser det inle minsta tvivel om var vistår. Jag vill i det sammanhanget återigen hänvisa lill rnitl anförande införVärldshälsoorganisationen . Av dem som stod upptagna på den långatalarlistan var jag såvitt jag förslår den enda som log upp den här frågan -jag fär dock göra en reservation för de talare som stod sist pä talarlistan,eftersom jag inle var närvarande när de höll sina anföranden. Jag bemöttes överhuvud taget inte med anledning av detta inlägg. Jag tog också upp dessa frågor när jag besökte ijanuari i är. Vid del tillfället träffade jag ledande representanter för bl. a.kvinnoorganisationer och läkarorganisationer i . Därvid framkom atl man ärklarl medveten om de hälsorisker som är förbundna med seden, varför man ocksåmålmedvetet arbetar för atl avskaffa den. Seden är i lag förbjuden i Sudan.Icke desto mindre är den alltjämt mycket utbredd. Lagstiftning är uppenbarligeninte etl effektivt vapen mot den här seden. De ansträngningar som görs för atlman skall komma lill rätta med problemet inriktas på insatser påhälsoupplysningens oeh undervisningens område. En ökning av den allmännabildningsnivån underlättar tvivelsutan mottagligheten för hälsoupplysning pådelta liksom på andra områden. Man är alltså medveten om problemet, och man hyser i dehär länderna en förhoppning om alt den här diskussionen också kommer att förasvid kvinnokonferensen i . Det var just med tanke på den konferensensom jag gjorde mitt inlägg i . BONNIEBERNSTRÖM (fp); Statsrådet framhöll atl honinte hade velat lägga fram någol förslag, därför att först skullebehandla frågan. Men anledningen lill att vi väckte motioner var just attstatsrådet inte gjorde någonting. I debatten förutsattes atlstatsrådet skulle återkomma lill med elt lagförslag, men något sådantkom inte. Då väckte vi de motioner som senare kommer alt behandla. 1 sillsvar hänvisade statsrådet lill läkarinstrukiionerna. läckerinle del här. har ju uppfattal saken sä, all omskärelse Nr167 är någonling som kvinnorna själva vill få utförd. Därför mäsle del ståklart Måndaeen den uttryckt i lagen atl omskärelse inte är tillåten. EVAHJELMSTRÖM (vpk); Statsrådet hänvisade tillsocialutskottet, men jag vill instämma i svar. Anledningenlill all vi väckte motioner var just den atl regeringen vägrade all la siltansvar och lägga fram förslag till lagstiftning mot stympning. I stället fördel cyniska besked som statsrådet ger i slutet av silt svar kundehon ha sagt alt hon tänker verka för atl en sådan här lagstiftning kommer lillstånd. Del var ju också vad var inne på när vi diskuterade frågani november. Men är del uppenbarligen inte aktuellt längre. Sedan den internationella bilden. Alla som diskuterardenna fråga vet ju all del är svårt alt verka för en internationell opinion.Tidigare har ju vägrat all la i frågan ens med lång justdärför all den är så känslig. Då är det naturligtvis positivt all Sverigeagerar i olika internationella sammanhang. Men just därför mäsle vi också hanågonling i ryggen. Våra egna invandrarkvinnor kräver delta som skydd för sigsjälva och sina barn. Det vore alltså bra, om man i lag klarl sade ifrån altomskärelse är förbjudet. Så har inle skett, ulan här råder del osäkerhet omhuruvida vi accepterar stympning eller ej. Om lagförslag med förbud mot omskärelse avkvinnor Jag vill inle påståalt har varil overksam i denna fråga. Del har ju redovisats enhel del bra saker i svaret. Men är del ju lagstiftning vi diskuterar och därtycker vi alltså all har varit overksam. Det hade varit bra, omvi inför kvinnokonferensen av det ansvariga statsrådet hade kunnat få ettuttalande om all tänker verka för införande av en lag mot omskärelse.Om gör samma bedömning som hon gjorde iinterpellalionsdebatlen, nämligen alt en av de grundläggande förutsättningarnaär atl det finns en bred uppslutning bakom en sådan lagstiftning, behöver honmed tanke pä vad som redan har sagts i denna kammare knappast vara rädd för attdel inle finns en sådan bred uppslutning i . ANNAELIASSON (c): tvivel hade det varit önskvärt om dethade kommit elt besked redan i frågesvaret om sjukvårdsministerns principiellasyn i lagstiftningsfrågan. Del viktigaste besked som kan ges nu är atl mansnabbi skall ta itu med lagstiftningsfrågan för alt se till atl vi har enheltäckande lagstiftning på del här området, så atl ingen flicka eller kvinnamed invandrarbakgrund skall behöva uppleva det oerhörda tryck sorn del innebäratl utsättas för risken för delta slags stympning. Sjukvårdsministern har fortfarande möjlighet att ge ettbesked här i kammaren. Del finns fortfarande möjlighet atl deklarera regeringens 10 protokoll 1979/80:166-167 Om lagförslag med förbud mot omskärelse av kvinnor bestämdavilja alt åstadkomma resullal på lagstiflningsområdel under den korta lid somåterstår innan kvinnokonferensen börjar. Det finns alla skäl all ta fasta.på de positiva inslag somfinns i frågesvaret och på del faktum all sjukvårdminislern har agerat på olikasätt i dessa frågor. Men gäller det atl se till all del också åtföljs av etllagstiftningsarbete, så atl vi snabbt kan försäkra oss om alt vår lagstiftningger etl skydd mot denna slymping av kvinnor. Del är verkligen atl ha pretentioner päsnabbhet när del gäller lagstiftningen. hade vi debattenhär i kammaren och ungefär med den tillsatte jag beredningsgruppeninom departementet, som jag omnämnde i milt svar. påbörjade sinundersökning av om del hade förekommit sådan här stympning i landet - för altkunna lagstifta måsle man ha ett någorlunda vederhäftigt underlag. Sedan kom dessutom motionerna , och jaghar alltså velat invänta beslut rned anledning av motionerna. Jagväntar fortfarande pä del, och jag kunde inte ana atl man skulle skjuta uppbehandlingen av motionerna. Jag har klarl deklarerat mitt ställningstagande i den härfrågan, dels här i kammaren, dels vid Världshiilsoorganisationensgencralförsamliiig i . Vi kan inte säga att del är upprörande altdet inte låg något lagförslag på bord före allmänna motionstiden ijanuari. Vad som däremot var irriterande under den allmänna motionstiden varatt del inle kom några signaler om alt etl sådant lagförslag var på väg trotsdet svar som sjukvårdsminislern gav här i kammaren, som signalerade all eltlagförslag skulle komma. tycker jag ändå att del verkarsom om inser atl del som finns i läkarinslruktionen inle ärheltäckande. Varför inte nu säga, all vi måste lägga fram elt förslag om förbudmot omskärelse - för all vi skall slippa få ett prakiikfall, som driver fram enlagstiftning? Den kvinnliga omskärelse som äger rum i andra länder är enfruktansvärd händelse, och om det finns risk för alt det skall äga rum här iSverige måsle vi vara förutseende. är ett invandrarland, och deltamåste vi acceptera också i lagstiftningen. EVAHJELMSTRÖM (vpk); Jag tycker alt sjukvårdsministern fortfarandeglider undan själva den centrala frågeställningen,, nämligen om hon vill verkaför en lagstiftning mot stympning eller inte. Det går atl svara ja eller nej. I övrigt tror jag att vi alla som debatterar frågan ärhell överens - och del framhöll jag också i milt första inlägg-om detavskyvärda i den här formen av kvinnomisshandel. Men vad vinu diskuterar är lagstiftning. Är beredd alt, i likhet medoss fyra andra och våra partier, verka för atl en sådan lagstiftning kommerlill stånd eller inte? Ja eller nej? Jag kan svara alt jag är villig atl medverkalill atl en sådan lagstiftning kommer lill. Men jag kan icke garantera atl denskyddar kvinnor och flickor frän stympning av detta slag. Den har icke gjorldel i andra länder. Därför är del ingen garanti atl den gör det i . Menjag skall medverka lill alt en lagstiftning kommer till. Om lagförslag med förbud mot omskärelse av kvinnor Om lagar hade en sådan effekt atl deverkligen förhindrade all kriminalitet vore del fantastiskt. Dä skulle vi halöst mänga av problemen i värt samhälle. Men är del inle så. Del är viktigtall ha en lagstiftning för alt minska brottsligheten. Moderater brukar ju ocksåvara inne på den linjen. (vpk): Jag tackar sjukvårdsministern för detposiliva beskedel att hon kommer atl verka för en sådan lagstiftning. Att en lagstiftning inte är nägon garanti är vi väl allamedvetna om. Del gäller t. ex. barnmisshandel också. Där hävdades atl enlagstiftning skulle vara verkningslös, men den är ju inle verkningslös så lillvida som den mycket klart markerar samhällels avståndstagande frånbarnmisshandel. Därför tyckte vi den lagstiftningen var positiv. Därför är det bra alt vi nu är helt överens om atl detskall komma en lagstiftning pä detta område. Jag hälsar med glädje statsrådets besked allhon är villig medverka lill atl en lagstiftning kommer lill stånd. På detta område kommer väl den nya invandrarutredningenalt la upp frågor som är av betydelse för mäns och kvinnors villkor och derasrelationer, familjeliv och annal. Men del förtjänar understrykas atlbehandlingen av denna fråga inle får dröja ytterligare. Här måste vi fä enförändring snabbi. Därför hoppas jag att, när det nu varit en sådanlidsuldräkt när det gäller genomgängen av lagstiftningen och arbetet pä en nylagstiftning, man nu från regeringens sida kommer att ta itu med dessa frågormed största skyndsamhet. Jag vill också baratacka sjukvårdsministern för del sista beskedet. Syftet med den härfrågestunden och det här meningsutbytet har blivit uppfyllt. Vi är överens. Överläggningenvar härmed avslulad. Om den planerade ombyggnaden av vidRabbalshede Om arbetsområdesindelningen inom iVästerbottens län § 16 Omden planerade ombyggnaden av vid Kommunikationsministern erhöll ordet för att besvara () anmäldafråga, 1979/80:529, oeh anförde: har frågat mig om jag anserdel möjligt alt undvika den planerade kortsiktiga ombyggnaden av väg E 6 vidRabbalshede. Den av fastställda arbetsplanen för väg E 6 vidRabbalshede har överklagats lill regeringen. Beredning av ärendet pågår f. n.Som ett led i detta arbete avser jag själv att på ort och ställe studeravägavsnittet. Jag vill därför inte nu ta slutlig ställning lill . Jag vill tacka statsrådet för svaret på minfråga. Det är självklart atl del är besvärande för varje litet samhälle i värtland med en tung Europavägstrafik som går rakt igenom och atl det är angelägelall kunna flytta den trafiken utanför samhället. Den föreslagna ombyggnaden i detta fall lämnar kvar orördade slora irafikfällor som finns i området. Den låter t. ex. trafikenfortfarande stryka förbi skolan, antagligen i högre fart än . Just vid denskolan har del inträffat flera tragiska olyckor. Del finns dessutom planer på en helt annan och merlångsiktig ombyggnad av i området. Det är risk för att den föreslagnaombyggnaden kommer atl försena den permanenta omläggningen av vägen. Mot denbakgrunden tycker jag det är mycket berömvärt oeh bra att statsrådet själv villstudera förhållandena på ort och ställe. Jag är övertygad om all delta kommeratt bidra lill en bättre lösning av frågan. Överläggningen var härmed avslutad. §17 Om arbetsområdesindelningen inom i Kommunikationsministern erhöll ordet för allbesvara i (c) anmälda fråga, 1979/80:533,och anförde: i har frågat mig hurjag ser på effekterna av en indragning av arbetsområdet i både urservice- och trafiksäkerhetssynpunkt liksom dess påverkan på sysselsättningen ikommunen. Allmänt gäller för samlliga statliga verk och myndigheterall de fortlöpande skall se över sin organisation samt effeklivera ochrationalisera verksamheten. är särskilt angelägel i nuvarandeslatsfinansiella har-senast nu i vår-uttalat atl det ärnödvändigt atl fortsätter rationaliseringen av sin organisation ochalt delta är en förutsättning för att skall kunna garantera enrationell och effektiv driftverksamhel. Den nuvarande arbelsområdesindelningen går i storttillbaka lill 1940-lalel dä vägväsendel förstatligades. har enomfattande samhälls- och vägutbyggnad skett, vilket har lett till ändringar itransport- och resandemönstret. Arbetsmetoderna har också förändrats. Detfinns således även utifrån dessa utgångspunkter all anledning alt se öververkets organisation och bl. a. anpassa verkets resurser till den nuvarandetrafiken så alt totalt sett en bättre väghållning kan uppnås. När det gäller arbetsområdet i har vägförvaltningeni länet utrett organisationsfrågan. Utredningen remitterades till berörda organi länet under föregäende vecka. Något beslut i ärendet har således inte tagitsav . Om arbetsområdesindelningen inom iVästerbottens län LENNARTNILSSON i (c); Jag lackar kommunikationsministern för svaret. Orsaken fill frågan är den reaktion som framkommit frånbåde de anställda och kommunerna efter viigverkels information om den planeradeindragningen. Den här indragningen var aktuell också för ca tre årsedan, men har man mest hört talas om en indragning av Fredrika.Enligt vad jag förstår nu har man tänkt ta en större tugga, varvid man sväljerbåde och . Vad som oroar mest är försämringen av service men ocksåden betydelse indragningen får för sysselsättningen, eftersom vägförvaltningenär en rätt stor arbetsgivare i kommunen. När det gäller servicen medger ocksåvägverket i sin PM att den kan försämras, framför allt sommarservicen. Hur manskall kunna hälla en godtagbar vinterservice kan varken anställda eller andraförstå. Planen innebär atl servicen skall utgå från andra områden, och Vännäskommer i det sammanhanget alt ligga längst bort från samlliga dessa. Till deltakommer att vägförhållandena är ganska svåra i det här området med trafikfarligavägkorsningar, bl. a. mellan vägarna E 79 och 92, där det också finns en starktrafik. En annan avgörande faktor är alt Vännäsomrädet harbetydligt fler grusvägar än exempelvis - mot - vilket innebär myckel tomkörning. Del är från till Umeåeller lill . Till och lill Nordmalingärdet35-40km. För alt näde vägarna måsle man med andra ord göra lomkörningar. För personalen innebärdet att man först skall åka ut till de här platserna, sedan hämta maskinerna,därpå skall man göra .sitt jobb, så skall man åka tillbaka med maskinerna ochslutligen fara hem själv. Det kan inte vara rationellt - del bedöms i vart fallinte så av dem som jobbar med det här. Betydelsenför sysselsättningen är också, som vi ser det, undervärderad. Om arbetsområdesindelningen inom iVästerbottens län Att skaffaersättning för delta bortfall av arbetstillfällen kostar slora pengar i form avregionalpoliiiska insatser. Med andra ord lar staten här med den ena handen ochger tillbaka med den andra. Här behövs samordning. Jag hoppas att det svar jag har fält innebär atlkommunikationsministern inser behovet av att bevara arbetsområdena i oehFredrika. gäller ur både service- och regionalpolitiska synpunkter. Det är ju inte så alt man behöver åkatomkörning tillbaka, utan maskinerna slär kvar vid arbetsområdet. I det falletär det alltså fel. När det gäller frågan om och är det ju såatt inte skall bedriva regionalpolitik, utan regionalpolitiken skallbedrivas samlat av statsmakterna. Redan för log jag här i kammaren uppfrågan om att man kan diskutera det riktiga i att dra in ett antalarbetsfillfällen av typen vägstationer, fyrplatser, en stins vid järnvägeneller något sådant för att sedan ersätta dessa med andra och ofla dyrarearbeten via eller AMS. Vi håller pä att se överden här frågan, men man måste ha klart för sig atl inte skall bedrivasysselsättningspolitik. skall bedriva en rationell politik från sinaförutsättningar. Om det sedan finns andra och övergripande skäl skall del fillöronmärkta pengar för den typ av insatser som del här skulle vara fråga om. Mankan inte begära atl skall la sådant över sin ordinarie stat. 1 del här fallet är det heller inle fråga om all dra inarbetstillfällen. Arbetstillfällena blir i och för sig kvar, men de blir kvarpå elt annat ställe i länet. Det gör faktiskt situationen ännu svårare. Vimåste emellertid ha klart för oss att vi måste dra en gräns mellan å ena sidande rationaliseringar som skall göra och ä andra sidansysselsättningsåtgärder. Men jag håller med om atl det inle alllid är särskiltbra atl dra in arbetstillfällen på ställen där det ändå kan finnas skäl atl hadem för att sedan i stället skapa jobb via AMS. Det är en inle riktigt bra rundgäng. LENNARTNILSSON i (c);