prot · G309106 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:106 § 1 Justerades protokollen för den 12 innevarande månad. § 2 Om försäljning till av visstfjärrstyrningssystem för motorbåtar Om försäljning till av visst fjärrstyrningssystemför motorbåtar Handelsministern erhöll ordet föratt besvara i (fp) anmälda fråga,1979/80:369, och anförde: i har frågat om jaganser att försäljning till av fjärrstyrningssystem för motorbåtar står iöverensstämmelse med den svenska krigsmaterielförordningen. Efter vad jag har inhämtat är ifrågavarandefjärrstyrningssystem av civil natur med avseende på såväl de enskilda delarnasom systemet i dess helhet. Utrustningen är av samma typ som används förfjärrstyrning av modellflygplan och modellbåtar. Den skall levereras till ettvarv på som bygger motorbåtar i plast för libysk räkning. Det råderinget tvivel om att utrustningen faller utanför begreppet krigsmateriel i denmening som avses i gällande förordning angående export av sådan materiel. Att även civila produkter kan komma till användning imilitära sammanhang är väl känt. Det har emellertid inte motiverat enutvidgning av den krigsmaterielförteckning som vi nu har. Tanken härpåavvisades i den av godkända propositionen (1971:146) angåendekrigsmaterielex-port. Skälet emot en sådan utvidgning angavs vara att denskulle innebära alltför långtgående restriktioner för den civila exporten. i (fp): Jag vill tacka statsrådet för svaret. Det ärtyvärr ett svar präglat av lättsinne. Vi vet att är en av mest aggressivadiktaturer. är i konflikt med grannländerna och Tunisien.Libyens ledare hotar ständigt - ibland i rent antisemitiskaformuleringar - med utplåning. Inget land har stött så mångaterroraktioner och terroristorganisationer som . Till säljerSverige självfallet inte ett gevär, inte en kula. Till detta skall vi nu leverera 50 motorbåtar, ochtill dessa båtar säljer statliga företaget en fjärrstyrningsutrustninginkluderande sex radarstationer. Denna utrustning gör det möjligt för den som är kunnig iradarteknik - och 100 libyska ungdomar börjar utbildning i justradarteknik hos Om försäljning till av visst fjärrstyrningssystemför motorbåtar Telub iVäxjö - att t. ex. köra upp med en sprängladdning på badorten strand,att hota oljeraffinaderierna i , att förstöra Tel Avivs hamn eller attsänka en oljetanker i . Jag vill fråga : Vad finns det förrimligt och trovärdigtcivilt användningsområde för dennafjärrstyrningsanläggning? Jag vill också fråga om Telub över huvud taget var ikontakt med krigsmateriel-inspektören innan detta kontrakt skrevs. säger nu att dennafjärrstyrningsutrustning är av samma typ som används för fjärrstyrning avmodellflygplan och modellbåtar. Nej, i är det förbjudet att säljaradiostyrningssystem för annat än modellbruk, och systemet får ha maximalt enkilometers räckvidd. Den typ av utrustning Telub säljer får inte försäljas tillallmänheten. Om detta fjärrstyrningsprojekt är alldeles civilt, om detinte finns någon anledning att misstänka att systemet kan användas för militärtändamål, vad är då orsaken till detta hemlighetsmakeri? Varför förnekarTelubchefen först att affären över huvud taget existerar? Varför vill han sedaninte svara på massmedias frågor om affären? När publicerat uppgiftenatt Telub säljer fjärrstyrningsanläggningar till sade i entidning: "Jag är chockad över att vi tydligen har en här.Vi överväger nu att koppla in polis." Om det inte är något konstigt med denna affär, om systemetinte skall användas militärt, varför vill då Telubchefen kalla in polis? Hurgår detta ihop? Telub har inte varit i kontakt medkrigsmaterielinspektören eller med handelsministern innan detta kontrakt skrevsdärför att, enligt uppgift från Telub, man har betraktat denna materiel somhelt civil och alltså fallande utanför de regler som gäller för vapenexport. Vad beträffar det hemlighetsmakeri som på. tycker jag att det-som det ofta är-hade varit bättre med en störreöppenhet och beredvillighet att ge olika informationer. Men får mankanske ha en viss respekt för att företagare vanligen är och bör vara meraskickliga att sköta ett företag än att ha en väl utvecklad PR-avdelning. Dennalilla reservation hindrar emellertid inte att jag tycker det hade varit bra meden större öppenhet. Jag tror jag har rätt när jag säger att Telubledningen hade en presskonferens, där man gav utrymme för ett större mått av frågorom de olika skriverier som förekommit, och det betraktar jag som en storfördel. När det sedan gäller frågan om rimligt, civilt bruk, så ärdet rimligt, civilt bruk om denna materiel används för utbildningsändamål. Detär också vad Telub har uppgivit som angivet användningsområde för dennamateriel. spekulerar i att denna materiel skulle kunnaanvändas för olika militära operationer. Som jag har sagt i mitt svar går detinte att utesluta att någon materiel - lastbilar eller vad det än är - kananvändas i militära sammanhang. Det är ett problem som har diskuterats inomramen för de utredningaroch propositioner som gäller för dessa frågor. Lät mig också, herr talman, säga att man måste varamedveten om att har en modernt utrustad armé, marin och flyg, och om manvill göra verkligt militära operationer har man alltså gott om materiel fördet. Man behöver därför inte några speciella båtar från och utrustningfrån . i (fp): Jag tycker att det i och för sig är ettintressant konstaterande att Telubs ledning inte varit i kontakt med vare sigkrigsmaterielinspektören eller handelsministern innan man slutit detta kontraktom leverans av radiostyrning inkl. radarstationer till . är ju inte vilket land som helst och inte vilketu-land som helst. Det är som säger: landet har enmodern flotta, är en modern militärmakt. Det har stött och stödjer en radterroraktioner och terroristorganisationer i olika delar av världen. Det ärjust här det finns en speciell fara med denna typ av båtar, som alltså ärcivila, vanliga vita plastbåtar, som kan köra nära oljetankrar och kan köra ini hamnar utan att nödvändigtvis misstänkas. Telubs styrelseordförande har i ett annatsammanhang sagt: "Det man kan säga är att ett land som - som ju ären ren militärdiktatur - har en stor del av sin verksamhet lagd under militärstyrning." Detta är naturligtvis sant, och det gör en export avmateriel som kan användas i terroristiskt syfte desto allvarligare. Och det ärdesto allvarligare att detta ärende icke tycks ha prövats av regeringen ellerav krigsmaterielinspektören innan kontraktet slöts. Vi har fått flera förklaringar till vad båtarna skallanvändas till. När Telubchefen slutade förneka affärens existens påstod han attfjärrstyrningen skulle användas till att trimma in motorerna. Förklaring nr 2var att det var sjöscouter som skulle använda dem. Sedan visade det sig att denlibyska sjöscoutrörelsen inte var så-låt oss säga-välkänd. Och vi väntar väl påflera förklaringar. Men risken är att överste vidmilitärhögskolan har rätt när han säger: "Ett tänkbart användningsområdeär att båtarna packas med sprängämnen och att de via radiostyrning skickas moten hamn eller ett annat mål, exempelvis en båt man vill sänka." Om försäljning av visst fjä rrsty rn ingssys-tem för motorbåtar HandelsministernSTAFFAN : Herr talman! Vad beträffar de olika politiskaförhållanden som gäller för och som återkommer till, bördet understrykas att det hör till naturen att driver handel med mångaländer som har andra politiska förhållanden än vi. Att driva en annanhandelspolitisk linje skulle snabbt kompromettera vår neutralitet.Neutraliteten i sin tur utgör naturligtvis inget hinder för att vi i FN ochliknande sammanhang ger uttryck för våra uppfattningar på de politiskaområdena. Min uppgift är alltså att försöka följa den krigsmaterielkungörelsesom finns, och då kan konstateras Om försäljning till av visst fjä rrs ty rn ingssys-tem för motorbåtar att dennamateriel, av dem som haft att granska den, betraktats som civil materiel. Vi skall komma ihåg att , som OlleWästberg citerade, enligt uppgift har tillagt en serie reservationer som går utpå att ett land som har en modern marin sannolikt inte behöver skaffa sådanahär tingestar. i (fp): Det är självfallet så att vi har handel medländer vars uppfattningar i olika frågor vi inte delar. är inte Libyenvilket land som helst, utan ett land som helt klart ständigt har bevisat ochdeklarerat sina aggressiva avsikter. Det borde tala för en ytterligt storförsiktighet med export av materiel som kan användas i krigiskt ellerterroristiskt syfte -riskerna är här uppenbara. Jag tycker det är talande att man från Telubs sida gång pågång försökte dölja att affären fanns. Man lämnade olika och motstridandeförklaringar till vad denna materiel skall användas till. Därefter försökte mankomma åt dem som lämnat ut dessa uppgifter, vilket är märkligt - om man intefrån Telubs sida redan från början uppfattat denna affär som känslig, besvärligeller konstig. Hade man gjort det, hade det också varit naturligt att tala medkrigsmaterielinspektören i förväg. Vad gäller de olika uttalanden som gjortsfrån Telubs sida och som återgivits i pressen, är det inte min uppgift attkommentera dem i någon större utsträckning. Jag har redan sagt att jag i dettafall, som i flertalet andra fall, anser att det är bra med största möjligaöppenhet. Vad sedan beträffar de olika avsikter som har uttalats ochmanifesterats från libysk sida och landets förhållande i Mellersta Östern-konfliktenär det motivet till att vi inte exporterar vapen - vi har nämligen sådanaregler för vår vapenexport. Men, , det hindrar inte att jag ändå måsteförsöka att följa de regler och riktlinjer som är uppställda för vårvapenexport. Detta har betraktats som civil materiel av dem som är militärtkunniga. Det utesluter inte att materielen används i militära sammanhang,precis som fallet kan bli med lastbilar och annat. i (fp): Det förekommer i endel fall att företag vänder sig till krigsmaterielinspektören med en förfråganom en export strider mot krigsmaterielförordningen eller inte, och då fårbeskedet att det inte strider mot krigsmaterielförordningen, men att exportenändå kan vara olämplig. Mot den bakgrunden vill jag fråga handelsministern:Anser handelsministern att det hade varit lämpligt av Telub att innan man slötdetta kontrakt vända sig till ochkrigsmaterielinspektören? Överläggningenvar härmed avslutad. § 3 Omrörligheten på den nordiska arbetsmarknaden Budgetministern ordet för att besvara () anmälda fråga,1979/80:361, och anförde: har frågat mig vilka åtgärderjag är beredd vidta för att undanröja svårigheter som indirekt hindrar den friarörligheten på den nordiska arbetsmarknaden. syftar då påproblem som har uppstått för svenskar som arbetar i för svenska företagsräkning, bl. a. på grund av att norska och svenska myndigheter kräverpreliminärskatt på samma inkomst. I samband med prospekteringen och utvinningen avNordsjöoljan har ett stort antal företag från utlandet, inte minst från deövriga nordiska länderna, sökt sig till . De norska myndigheterna haruppenbarligen saknat resurser att i de enskilda fallen tillämpadubbelbeskattningsavtalens regler, särskilt på preliminärskattestadiet. I storutsträckning synes man - i stället för dubbelbeskattningsavtalen - ha tillämpatnorska interna regler enligt vilka det är tillräckligt att verksamheten bedrivsi för att beskattning skall ske där. Den norska inställningen till dubbelbeskattningsfrågornahar skapat problem inte bara mellan och utan också mellan Norgeoch andra stater med vilka har dubbelbeskattningsavtal, särskilt Danmarkoch . Förhandlingar för att söka nå en överenskommelse omtolkningen av de berörda bestämmelserna i det svensk-norskadubbelbeskattningsavtalet pågår mellan berörda myndigheter. Visssamordning har skett med motsvarande förhandlingar som norrmännen för medmyndigheterna i och . Enligt vad jag har erfarit finns vissaförhoppningar om att förhandlingarna skall kunna slutföras . med dessa förhandlingar har överläggningar sketti syfte att inom ramen för det nordiska avtalet om handräckning i skatteärendennå en överenskommelse om vilken stat som skall ta ut preliminärskatt.Resultatet av dessa överläggningar hänger givetvis intimt samman med deförhandlingar som jag har nämnt . Det pågår alltså ett intensivt arbete för att söka lösa deproblem som frågan berör. Såvitt man nu kan bedöma finns det utsikter till enlösning inom en relativt snar framtid. Om rörligheten på den nordiska arbetsmarknaden ALLANÅKERLIND (m): Jag tackar budgetministern för svaret på min fråga. Beräkningar, baserade på tillgängliga norska uppgifter,lär visa att norska industriinvesteringar av intresse för svenskaentreprenadföretag uppgår till mer än den närmastetreårsperioden. Enbart kostnaderna för rörarbeten i dessa projekt, som bl. a.omfattar plattformar för oljeproduktion, uppskattas till nära , exkl. material. Om rörligheten på den nordiska arbetsmarknaden Flera svenska företag, som har varit engagerade iNorge, avböjer nu att lämna offerter på arbeten i på grund av problem påframför allt skattesidan. Detta beror på att utformningen och tillämpningen avreglerna för undvikande av dubbelbeskattning är sä oklara att det ekonomiskaresultatet inte kan förutses. En annan orsak är att det nu är svårt att anställasvenskar för arbete i , därför att enskilda svenskar som arbetat i Norgehar drabbats av samma oklarheter och t. ex. krävts pä preliminärskatt i bådeSverige och på samma lön. Problem finns också på socialförsäkringssidan. Det verkar finnas en lång rad problem på skattesidan.Enligt gällande dubbelbeskattningsavtal skall en svensk som arbetar i Norgekortare tid än erlägga skatt på sin inkomst till , såvida intearbetsgivaren har fast driftställe i . Huruvida arbetsgivaren skall ansesha fast driftställe i eller inte tycks ibland ta att utreda.Likaså är det ibland svårt att avgöra om arbetet skall vara mera än 183 dagar.I sådana fall tar både svenska och norska skattemyndigheter ut preliminärskatt.Vem som helst kan ju tänka sig hur mycket den stackars anställde då får utefter skatt, ochdet är ju inte underligt om man inte vill arbeta i , omman får betala skatt till båda länderna och sedan vänta på att fåpengarna. Ett annat problem är att norska skattemyndigheter i vissafall har krävt skatt på traktamenten. säger budgetministern att förhandlingar mellan deberörda myndigheterna pågår . Jag hoppas att de förhandlingar sombudgetministern syftar på kan bli klara . Det brådskar nämligenmed de här frågorna, om vi skall kunna upprätthålla arbetsmarknadsutbytetmellan de nordiska länderna - även med - och om svenska företag skall fåmöjlighet att ta arbeten i . Jag vill fråga budgetministern: , om förhandlingarna inte kan bli klara , attskynda på förhandlarna, så att det blir något resultat av det här? Vi är, som framgår av mitt frågesvar, välmedvetna om de problem som finns på det här området. Vi har också en visssamverkan med och för att försöka lösa dem. arbetar vialltså på att få en lösning, och vi utövar redan det tryck som är möjligt attutöva. Eftersom vi inte är nöjda med nuvarande förhållanden kommer visjälvfallet att från svensk sida göra vad vi kan för att så snart som möjligtfå en lösning. Det pågår dock förhandlingar, ochvi kan inte göra mer än att vi med all kraft driver dem. Och som jag sade islutet av mitt frågesvar har jag ändå förhoppningar om att vi relativt snartskall kunna nå en hygglig lösning. ALLANÅKERLIND (m): Jag är tacksam för att budgetministernuttalar förståelse för de här frågorna och, som han säger, skall utöva dettryck som är möjligt och skynda på det hela. Jag hoppas att budgetministern, omdet inte blir resultat , verkligen skärper trycket. Det är storaproblem, och det är mycketpengar som svensk industri kan gå miste om. a. är ett svenskt rörföretagberört som lär vara världens största i branschen, och det företaget och andraföretag kan mista en mängd arbete. Den här frågan lär ha tagits upp i så sentsom , och saken är alltså på gång på flera håll, såvitt jag förstår.Men jag hoppas att budgetministern i allas intresse trycker på närdet gällerden här frågan, så att någonting händer. Överläggningen var härmed avslutad. Om landstingens förvaltning av patienters privata medel § 4 Omlandstingens förvaltning av patienters privata medel Statsrådet erhöllordet för att besvara Vö/v; (vpk) anmälda fråga,1979/80:373, och anförde: harfrågat om jag avser att vidta någon åtgärd för att förhindra att landstingensadministration tillgodogör sig ränta på patienters privata medel. har genom en kungörelse utfärdatföreskrifter om förvaltningen av patientmedel som av psykiskt sjuka ellerpsykiskt utvecklingsstörda patienter överlämnats till förvaltning vid sjukhuseller annan vårdinrättning. Däri föreskrivs att medel som mera konstantöverskrider normal månadsförbrukning skall sättas in på ett räntebärande kontoför patientens räkning. Vidare sägs att medel för normal förbrukning, vilkatillfälligtvis inte behövs för löpande utgifter, skall göras räntebärande. Omräntan av praktiska skäl inte kan fördelas mellan patienterna, får den beräknasgemensamt. Sådan ränta samt gemensamma kassarabatter skall enligt kungörelsenanvändas för patientändamål. Dessa medel kommer alltså patienterna till godoför någon form av gemensam trevnad. En anledning till de bestämmelser jag här har redogjort förär att det tidigare var mycket svårt för bankerna att räkna ränta förpatienterna individuellt på de konton det här gäller. Med dagens datateknik ärdetta emellertid betydligt lättare. Jag har dock erfarit att man på vissa hållhar kommit överens mellan sjukvårdshuvudmannen och en bank om att banken taröver administrationen av ränteföringen. Varje patients konto kan därmed görasräntebärande. Jag har också inhämtat att avser atttillsätta en särskild arbetsgrupp för att i samråd med undersöka möjligheterna att i sin helhet kunna beräknaräntorna individuellt på patienternas medel. Jag har mot denna bakgrund ingenanledning att nu vidta någon åtgärd. (vpk): Jag tackar för svaret som jagnoterar att det finns en mycket dålig vana hos statsråden: När man ställer enfråga huruvida någonting är rätt eller riktigt i en viss förordning eller enviss praxis, så svarar Om landstingens förvaltning av patienters privata medel intestatsrådet på den frågan utan med att läsa upp förordningen eller redogöra förpraxis. Det är ett sätt att svara med jaså på en fråga som är ställd! Vad det här gäller är inte om det finns en förordning somgör det möjligt för sjukhushuvudmännen att förfoga över patienters räntemedelutan frågan är om denna förordning över huvud taget borde ha tillåtits, om deninte strider mot grundlagen, om den inte strider mot annan lagstiftning. Enmänniska är nämligen i vårt land skyddad till sin egendom. Ingen myndighet fårplötsligt godtyckligt lägga beslag på någons räntemedel, vilket är vad som skerhär. Det finns också bestämmelser som avser hur förvaltningar och myndigheterskall taxera ut avgifter för patienter för vissa kostnader som de enligtbestämmelserna har att gälda. Det skall ske med utgångspunkt i den faktiskakostnaden. Det får absolut inte ske genom någon generell och diskriminerandeindragning av räntemedel från patientens privata förvaltning tillsjukhushuvudmannens förfogande. Det är absolut lagstridigt. Det strider t. o.m. Man får över huvud taget inte anföra den sortens skäl somElisabet här har anfört som anledning till de här bestämmelserna, nämligenatt det tidigare var svårt för bankerna att räkna ut räntan individuellt förpatienterna. Det måste väl ändå inse är en fullkomligt löjligmotivering. När skulle en bank någonsin kunna säga till en människa: Det är såbesvärligt att räkna ut räntan på era bankmedel, så den räknar vi uttillsammans med räntan på en massa andra insättares bankmedel och så lägger videt i en särskild pott, som ni inte förfogar över. Det är fullkomligt orimligt.Det är också lagstridigt. Så kan bankerna inte göra. Det är något som manabsolut inte får tillåta - såvitt man inte anser att människor som åtnjuternågon form av psykiatrisk behandling här i är ett slags andra klassensmedborgare, över vilkas medel man kan förfoga på annat sätt än när det gällerandra medborgares medel. Vad jag hävdar är alltså att hela den förordning somtillåter detta förfarande är felaktig, stridande mot såväl grundlagen som annanlagstiftning. Vad jag förväntar mig i nästa replik är inte att ElisabetHolm ånyo säger att hon inte finner anledning vidta någon åtgärd, utan att honavger en klar deklaration att hon anser såväl kungörelsen som dess tillämpningolämplig och att en ändring bör komma till stånd. Jag har redogjort för motiven till att denhär förordningen en gång kom till 1970 - . Jag har dessutomsvarat på direkta fråga om jag avser att vidta någon åtgärd föratt förhindra att landstingens administration tillgodogör sig ränta påpatienters privata medel. När f. ö. nu . tänker åtgärda de här sakerna, anser jag icke att jag just nuhar anledning att vidta några ytterligare åtgärder. Jag kanför egen del deklarera att jag inte finner de förhållanden bra som har gällt.Jag tycker också att skälen för att man har tillämpat det här förfarandet inteär tillfredsställande. Jag vill dock betona att när det gäller den psykiatriskavården och förhållandena där så är problemen mycket stora, och det här ärnaturligtvis inte det mest påträngande problemet inom den psykiatriska sjukvården.Det kan därför möjligen ursäktas huvudmännen att de inte har observerat det somjag tycker något galna i det här förhållandet. Det kan också möjligen ursäktassocialdepartementet att man där inte har tagit itu med de härfrågorna. Men som jag sade i mitt svar är en översyn på gäng, och jag kommeratt följa utvecklingen med uppmärksamhet. Om landstingens förvaltning av patienters privata medel JÖRNSVENSSON (vpk): Jag är tacksam för denna klarläggandedeklaration. Jag tror den var synnerligen nyttig och nödvändig. Det hade kanskevarit bra om den funnits med redan i svaret på frågan - men bättre sent änaldrig. Vad det gäller här är inte att redogöra för motiven, utanfrågan gäller: Är motiven som anförts för att man tillämpar förfarandet attlägga beslag på patienters räntemedel hållbara? Jag menar att de inte rimligenkan vara hållbara. Jag vill ifrågasätta om det inte är direkt lagstridigt attha haft denna praxis och om inte själva kungörelsen strider mot annanlagstiftning som i så fall här är överordnad och måste ta över. Jag tror inteheller att man, som försöker göra, kan ursäktasjukhushuvudmännen. Detta problem har nämligen varit väl känt ute påsjukhusförvaltningarna. Det finns faktiskt sådana sjukhus - som ,och i - som har tillämpat ett fullständigtkorrekt förfarande, som har fört individuella konton och räknat räntan pänormalt sätt. Det finns ingen som helst anledning att särbehandla patienterinom den psykiatriska sektorn när det gäller deras bankmedel. Man kan inteåberopa sådana saker som att det skulle råda speciellt kompliceradeförhållanden inom den psykiatriska sektorn. Det har inte med saken att göra,därför att här handlar det om hur bankerna arbetar och vilken kontoföring manhar. Den är densamma vilken sorts förvaltning det än är. Räkna räntor på enbankbok kan vem som helst göra. Det har bankerna kunnat göra för hand i allatider, och de kan nu göra det synnerligen enkelt maskinellt och med datorhjälp.Det kan absolut inte vara något som helst problem. Jag måste säga att det också är litet avslöjande att dennafråga icke har uppmärksammats offentligt förrän hälsa tog upp frågan i en uppvaktning. Jag har ju svarat på direktafråga, och såvitt jag kan erinra mig har just icke frågat mig omdetta förhållande strider emot övergripande lagstiftning. På den direkta fråganhar jag svarat. Om utvärderingen av abortlagstiftningen JÖRNSVENSSON (vpk): försöker slippa undan medformaliteter. Jag kan upplysa henne om - nyutnämnt statsråd som hon är- att detär varje statsråds skyldighet att inom sitt ansvarsområde se till attgrundlagen följs och att människor får sin rätt. Det är en självklarhet. Manbehöver inte fråga huruvida det skall ske.