prot · G309109 · 1979-12-31 00:00:00 — Då fann vi ingen anledning att själva göra det. i (fp): har ju monopol på telenätet. Något annat vore ganskaopraktiskt. Vi kan inte rimligen ha flera konkurrerande företag som lägger nerkabel och spänner ledningar över landet. Ett sådant naturligt monopol harteleverkets motsvarigheter på de flesta håll i världen. Mendärav följer inte att bör ha monopol på de apparater som på olikasätt kopplas in på telenätet. I är monopol mer vidsträcktän i många andra länder. Abonnentväxlar får t. ex. - i motsats till hur det äri de flesta västeuropeiska länder - inte i ägas av abonnenten ellersäljas i konkurrens mellan fristående företag. Vi står nu inför en stor expansion av teletjänster. Medtelefax kan bilder, ritningar och annat föras över mellan olika abonnenter. Medteletex kan man förmedla information från datorer. Detta är en ny, spännandeoch kanske farofylld utveckling. På flera sätt handlar det om informationsfrihet.En del av de uppgifter som tidningar har kan komma att övertas av de nyainformationstjänsterna. Det är då viktigt att de nya formerna för informationinte blir ett statligt monopol. Så är det heller inte formellt - men riskernafinns. sker en stor del av utbyggnaden av nya teletjänsterpå villkor. bestämmer ju över telenätet och kan därföravgöra på vilka tekniska villkor som olika sorts utrustning skall få anslutastill nätet och kan också bestämma hur information skall ges om olikakonkurrerande utrustningar. tycks nu på bred front satsa på nyateletjänster. Det gör man genom att sälja egen utrustning och marknadsföra denmed hjälp av sina egna monopolkanaler. Jag skall ta två exempel. Ett litet elektronikföretag i begärde att få anslutaen uppringningsautomat för ett datasystem till nät. Den tekniskalösningen var godkänd. Men sade nej, därför att man hade för avsiktatt om lansera en egen produkt på detta område. Ett annat exempel är marknaden för larmutrustningar. Tillför var det ingen svårighet för fristående leverantörer avlarm att få hyra ledningar av . har självt etableratsig på denna marknad, och då tycks det vara praktiskt omöjligt för utomståendeatt utan långa väntetider få tillgång till linjen, medan företagen som stårnära får det med en gång. Jag har här en annons som gjortför den nya tjänsten telefax. Den marknadsförs under formell konkurrens. Meningenstans i denna stora annons antyds att det kan finnas konkurrerandefabrikat, att detta inte är en apparat likställd med telefonen - som ju barateleverket säljer. Försäljningen sker genom , med 90-numret. vägrar också att i denabonnentförteckning över telefaxabonnenter som man avser att ge ut ta med andraabonnenter än de som köpt utrustning av . Utskottet tycks - enligt dess behandling aven motion från några folkpartister - inte vara så oroligt förmonopoltendenserna och hänvisar dels till pågående utredningar, dels fill attregeringen uppmärksamt bör följa utvecklingen på området. Det är O. K. för denhär gången. Men jag tror ändå att just därför att telekommunikationstjänsterkommer att öka så snabbt och spela en allt större roll för svensk demokrati,måste vi se till att de tillhandahålls i en marknad av mångfald och inte av enstatlig monopolinstitution. BERTILZACHRISSON (s): Det svenska är ett ovanligt effektivt och rationellt sköttverk. Att telefonera är billigare i än i de flesta andra länder. Detberor på att bedriver sin verksamhet på ett rationellt sätt, ikonkurrens där det är rimligt och med monopol där det är rimligt. OlleWästberg vill urholka naturliga utvecklingsmöjligheter, och jag vetinte vilkas intressen han egenfligen går. Jag kan bara konstatera att skulleman tillgodose hans intentioner skulle det vara ett allvarligt hot motteleverkets möjligheter att utvecklas just på ett sådant sätt att det också ifortsättningen kan vara ett effektivt verk och ge tjänster som är billiga åtden svenska allmänheten. Det är därför som utskottet har avvisat mofionen. i (fp): Jag uppfattade utskottets yttrande som positivt, på det sättet att maninte heller från utskottet förespråkar ett monopol på dessa områden. tycks avvisa själva tanken att man skall ha konkurrens om de nyateletjänsterna, vilket är allvarligt. Televerketi fungerar effektivt och rationellt. Men skulle det urholkaeffektiviteten att man har konkurrens? Det är ju en allmän erfarenhet attmonopol inte brukar befrämja effektivitet. Konkurrens brukar tvärtom leda tillatt effektiviteten stärks. Mendet är inte effektiviteten det i första hand handlar om. Det handlar om att detpå områden som rör informationsfrihet, när det gäller att information skallkunna spridas fritt och på olika sätt, är viktigt att vi har mångfald och attstaten inte har monopol. Jag tror inte att någon här är beredd att förespråkaett statligt monopol på t. ex. tryckerier. På samma sätt bör vi inte ha ettstafligt monopol på andra möjligheter att förmedla information. frågade vilka intressen jag företräder. Det är ändå en ganskanaturlig liberal uppgift att tala för konkurrens och mångfald på ett område somgäller informationen till medborgarna. Överläggningenvar härmed avslutad. 1979/80:16 med anledning av propositionen1979/80:100 såvitt gäller anslag till Diverse Kammarenbiföll vad utskottet i detta betänkande hemställt. Förbudmot våldspornografi m. m. §13 Förbud mot våldspornografi m. m. Föredrogs konstitufionsutskottets betänkande1979/80:42 med anledning av motioner om förbud mot våldspornografi m.m. Idetta betänkande behandlades motionerna 1979/80:1038av (), vari hemställts att hos regeringen begärdeförslag om lagstiftning mot framställning och försäljning av våldspornografiskabilder, och 1979/80:1047 av ToreNilsson m. fl. (m). 1. avslå motion 1979/80:1038, 2. avslå motion 1979/80:1047. TORENILSSON (m): Det börjar nu framgå allt tydligare att det var ett olyckligt beslutsom fattade för ett tiotal år sedan då det gäller lagstiftning mothädelse, som bl. a. tas upp i betänkande 42. Jag hartagit fram en hel del handlingar från debatterna 1970 och 1971, och det är enganska intressant läsning, givetvis omöjlig att här återge. Men jag hänvisarden som är intresserad av saken att i synnerhet betrakta reservationerna tillkonsfitutionsutskottets utlåtande 1970:39. Där förutsågs vad vi nu har upplevtoch som så många svenskar vänder sig emot. Då ansågs ju att man i frihetens,demokratins och liberalismens namn skulle ta bort lagstiftning som hindrademänniskor att säga precis vad som helst om vad som helst. Människorna skulleges rätt att yttra sig fritt, även om de trampar på andra människor och en helkyrka. Detförslag till tryckfrihetsförordning som antogs 1970 var vilande . 1971togs det upp på nytt, och yrkade avslag på det vilandeförslaget. Jag hänvisar fill hans tal den gången, som är mycket aktuellt ochgilfigt även . Tillförsta lagutskottets utlåtande 1970:47, som behandlade förslaget tilltryckfrihetsförordning, fanns det sex reservationer. I den första reservationenbegärde och uppskov med behandlingen avpropositionsförslaget. I reservafion nr 2 anförde och fruKristensson att utskottet bl. a. borde ha uttalat: "Enligt utskottetsmening innefattar propositionsförslagen åtskilligt som står i strid medgrundläggande värderingar hos stora delar av vårt folk. För många torde denreella innebörden av flera av förslagen också te sig utomordentligt stötande. ''Det är det som har blivit fallet. tog i debatten också upp att hänsyn inte togs till nordisklagstiftning på området. och hade då och har fortfarande en lagsom hindrar de värsta avarterna. Jag hänvisar till endebatt som hölls om ansvaret för en bok som -om jag minns rätt- hette Brevet till världsupphovsmannen.Den blev fälld, och utgivaren fick ett straff. Jag skall inte gå in på detta,men i samband med denna händelse skrev historikern 1889:Religionsfrihet kan aldrig få bli liktydigt med rätten att smäda och hånaandras övertygelse. Det är enligt min mening en självklarhet. Lika visst somjag håller på tryckfrihet och yttrandefrihet menar jag att det inte fårinnebära att man kan trampa på det som många människor håller heligt. Jag skall för dagen inte säga så mycket. Jag vill bara genågra vittnesbörd från svensk kristenhet som jag har fått ochsom jag tar fram i stället för det anförande som jag hade tänkt att hålla. Det gäller en ledare i Stridsropet. Han utgår ifrån vad som just nu händer i , där man förutsålda biografer visar en film som heter of och som är en parodi påJesu liv. Man ger världens Frälsare ett annat namn och spelar upp en film somär full av hädelse och förlöjligande. Människor strömmar till för att sefilmen. Får de då inte göra det? Givetvis kan man svara jakande på den frågan,men jag tycker att det är en upprörande sänkning av nivån i det samhälle somtillåter detta. Så långt mina egna kommentarer. "Statens filmkontroll i har totalförbjuditfilmen. Som grund till detta har de påvisat att den är blasfemisk och hädisk.Man har inte ens kunnat klippa vissa sentenser, utan ansett att den över huvudtaget inte skall visas i . Från sida måste man imponeras av ett såfast ställningstagande. Filmkontrollens medlemmar visar en respekt för kristnaåsikter och för landets kristet troende människor som är värd att kommentera.En film som rätt och slätt går ut på att förlöjliga och framställa enskrattretande efterlikning av liv bör inte få visas i ett kristetland." har alltså fortfarande kvar en lag som förbjudervisning av sådana filmer. Den svenska lagen var mycket sträng.Givetvis har det varit omöjligt att behålla den fram till . 1864 årsstrafflag gällde bestraffning för hädelse endast i den mån den åstadkom allmänförargelse. 1970 upphävdes denna lag. skriver vidare: "Detta innebar fritt framför alla slag av hädelse och bespottelse och inte minst filmen har utnyttjatsig av denna möjlighet. Och genom filmen så får man tyvärr alltför ofta upplevahur även TV signalerar fritt fram för många slag av hädelse, ord och bild somär sårande för många hundratusen bekännande kristna. Att man sedan genom sådanahandlingar gömmer sig bakom den s. k. religionsfriheten gör inte saken bättre.Det borde snarare finnas ett hedersbegrepp som gör att man med hänsyn till allakristna licensbetalare inte visade sådant som sårar människor djupare än någonkan ana." Detta vill jag understryka. Man betalar TV-licens - om mannu har en TV-apparat - och sedan finner man att det är möjligt för utomståendeatt på så sätt i hemmet förlöjliga det som man håller för att vara allraheligast. Författarentill ledaren i Stridsropet skriver vidare: "Nukommer det naturligtvis inte att dröja många veckor fill innan denna Förbud mot våldspornografi m. m. Förbud mot våldspornografi m. m. blasfemiska film kommer innanför gränser ochvisas på landets alla biografer. Något totalförbud eller ens klippning blir detnaturligtvis inte tal om vad det gäller denna film. Vårt land är ju bevarsliberalens hemort på jorden." Vi kan inte vänta oss något förbud mot att denna filmvisas. menar att kristendomen därmed givetvis inte faller. Det ärklart att håller stånd mot ett sådant angrepp. Vi kristna kan ocksåhuka oss och ta emot slagen och säga att det här är vi vana vid. Det här hörtill. Vi är ju smälekens folk.. Som medborgare i ett demokratiskt land måste man ändåfråga sig om demokratin kan få innebära smädande av folkgrupp. Jag betraktaross kristna som ett särskilt folk. Vi är en nation som sträcker sig över helavärlden. Vi är ett folk med alldeles bestämda trossatser, med en bestämdtrosbekännelse. Jag anser att det här är jämförbart med smädande av folkgrupp.Men klarar sig, och vi kristna klarar oss. Skall vi i ett litet land, där vi lojalt betalar vårskatt, behöva finna oss i sådant? Vore inte det riktiga att man, som vi antyderi den motion som behandlas i detta utskottsbetänkande, sökte finna en form avlagstiftning som omöjliggjorde åtminstone de allra värsta företeelserna i vårtland? Härfortsätter jag nu och läser ledare: "Vi kristna kan inte stå likgiltiga inför att ett alltstörre mått av kristusfientlighet och gudsförnekelse tränger in i vårt kristnaland. Om ingen annan förstår det så måste yi begripa att detta är till skadaför vårt lands moral och för våra barns framtid. Den kristna tron har byggt uppdetta samhälle och det vilar på kristna grundvalar och kristna lagar. Skall vidå tolerera att allt det som vi håller heligt skall behandlas hur somhelst?" Jag vill anknyta till det sista: Vi har debatterat omalkoholproblematiken. Det går en flod av förskräckelse över . Ävenmänniskor som inte lägger moraliska aspekter på olika saker på samma sätt somvi som är bekännare förstår instinktivt och ser tydligt att detta inte kan fåfortsätta. Också ekonomiskt kommer det att bli en katastrof. Det pågår en upplösningav så mycket som är nödvändigt för att en stat skall kunna existera. Hemmen ochfostran är inte vad de borde vara. Skolan har svårigheter. Sjukvård och annanvård av människor kommer att ställas inför olösliga problem. Vad är orsaken? Ja, delvis beror det på att det somsamhället byggdes på inte har vårdats, att själva grunden till byggnaden intehar ansetts nödvändig. Man har trott att huset skulle kunna stå utan grund. Manhar tagit bort normer och inte ersatt dem med någonting. Det är så det har gått.till. Men skall då vår ungdom bibringas föreställningen att mani en film, i en operaföreställning som t. ex. , i TV kan föra fram sådankritik mot kristendomen som framställer den som löjlig och dess huvudgestalt,vår Frälsare, som en person som man kan skratta åt? Betyder inte det att manockså fortsätter att riva ner grundvalarna, att man grundlägger en katastrof,att detta är ett led i den destruktion i stort som är så oerhört farlig? Jagmenar att det är så. hänvisar till den pågående yttrandefrihetsutredningen ochdess kommande betänkande - vilket kan väntas - förstår jag attjag inte nu kan yrka bifall till vår motion. Men jag tycker att det borde varamöjligt för de ansvariga i , för regering och riksdag, att göra klartatt vi inte kan fortsätta så här. Jag skulle vara mycket glad om vi kunde tänkaoss att följde exempel om den film jag talat om klappar på våraportar, och det sägs att den redan gör det. KARINAHRLAND (fp): Under den allmänna motionstiden väckte jag en motion om förbud motvåldspornografi. Jag har i mofionen skrivit att det är nödvändigt att omvärderaden i och för sig lovvärda liberalism som gjorde att man släppte pornografinfri. Många människor har nämligen överträtt det som var avsikten bakom beslutetden gången. Förungefär förbjöd barnpornografi. Men våldspornografi ärfortfarande tillåten, och det tycker jag är mycket egendomligt. Det är dags förriksdagen att ompröva den inställning som man hade när man tog bort förbudetmot pornografin. De som tjänar pengar på våldspornografi gör inte demokratinnågra tjänster. De har helt enkelt överträtt det förtroende som vi gav dem närvi liberaliserade föreskrifterna. Intemer än efter det att min mofion hade väckts fick jag i min hand ettexemplar av en veckofidning där det förekom ovanligt förråande bilder. Detgjorde att jag gick händelserna något i förväg och framställde eninterpellafion här i kammaren. Jag frågade jusfifieministern om inte också hantyckte att det var tid att göra någonfing åt detta. Den debatten blev mycketintressant så till vida att justifieministern i början sade att detnaturligtvis inte var vackra bilder men att man måste vara mycket försikfig.Yttrandefrihetsutredningen skulle tänka på de här sakerna. Mot slutet avdebatten, då det hade deltagit företrädare för alla de fem riksdagsparfierna,började jusfifieministern förstå att det fanns en allmän avsky i förvåldspornografi. Jag utgår ifrån att han gick hem och funderade över vad hanhade hört i . Kanskeär jag litet ledsen över utskottsbetänkandet. Jag frågar mig om ingen har lästden debatt som fördes här i kammaren . Utskottethar på sin vanliga torra riksdagsprosa bara sagt ifrån att frågan ommöjligheten ätt ingripa mot våldspornografi enligt vad utskottet erfarit nustår på yttrandefrihetsutredningens program. Det är ett ord som är bra där. Utskottethar skrivit dit "som står på yttrandefrihetsutredningens program".Utskottet har tydligen också telefonerat till departementet och förstått attledamöterna av utredningen har läst vad som sades här i ochförmodligen skyndar på det hela. Mendet hade, herr talman, varit ännu bättre om utskottet i sitt yttrande hadegivit någon liten åsikt till känna. Tycker verkligen konstitutionsutskottetatt våldspornografi är någonting som vi skall fillåta i fortsättningen i dethär landet, tycker ledamöter ändå inte som alla de somdeltog i debatten - och som jag framhåller i min motion - att det är dags attingripa? Det hade, enligt min mening, varit bra för Hans Schöiers Förbudmot våldspornografi m. m. Förbud mot våldspornografi m. m. utredning, om utskottet hade kommit med en viljeyttring. I enlighet med god riksdagstradition har detvördnadsvärda naturligtvis yrkat avslag på min motion.Jag förstår att utskottet gjort det i tron på och hoppet om att Hans Schöierkommer med sitt betänkande. Jag vill bara säga att det är viktigt att HansSchöiers utredning, yttrandefrihetsutredningen, faktiskt tar upp den härfrågan, så att det kan bli en proposifion före nästa valrörelse. Detta är entryckfrihetsfråga, det vet jag; vi måste ha beslut vid två riksmöten. Vi harett på oss. hoppas vi att yttrandefrihetsutredningen snabbehandlarfrågan, men för att utredningen skall göra detta tror jag att det krävs ettklart uttalande av utskottsordföranden om hur man egentligen ser på saken ikonstitutionsutskottet. BERTILFISKESJÖ (c): I de motioner som behandlats ikonstitutionsutskottets betänkande reses, som vi har hört, krav påbegränsningar av yttrande- och tryckfriheten. Sedan gammalt har vi en generös lagstiftning på dessaområden, dvs. vi har varit aktsamma när det.gällt inskränkningar ochbegränsningar. Vi har menat att detta är en viktig förutsättning fördemokratin, den öppna debatten och kulturlivet. Den principiella inriktning somlagstiftningen härvidlag ger uttryck för måste vi, enligt min mening, slå vaktom. Det finns emellerfid vissa inskränkningar i yttrande- ochtryckfriheten, och troligen måste vi alltid ha sådana. Gränsdragningenhärvidlag är allfid en känslig och besvärlig avvägning mellan de krav som denövergripande principen om det öppna samhället och hänsynen till skyddsvärdaintressen ställer. Till detta kommer att uppfattningen om vad som skall varatillåtet skiftar från tid till annan och mellan olika grupper i samhället.Ändringar i gällande rätt måste därför alltid övervägas noga. Detta varlitet allmänna reflexioner. Vad gäller motionskraven är jag personligen övertygad omatt det finns en utbredd opinion i vårt samhälle mot t. ex. det stora ochkontinuerliga utbudet av våldspornografi och sadism. Alster med sådant innehållär negativa utväxter på tryckfrihetens träd. Våldspornografin är, utöver attden är allmänt osmaklig, också ofta klart könsdiskriminerande, vilket brukarframhållas i debatten. hänvisade i sitt anförande till deninterpellationsdebatt som ägde rum här i kammaren för sedan ochinsinuerade att utskottet vid behandlingen av den här frågan icke hade tagitdel av vad som sades i den debatten. Jag kan försäkra att heladebatten har ingått i beredningsunderlaget för utskottet när motionskravenövervägts. Vad gäller hädelsebegreppet, som haraktualiserat i sin motion, är inte opinionen - såvitt jag har kunnat förstå -lika klar. De övertramp som förekommit och som påtalats av religiösa grupperhar trots allt variL ganska få. Det hindrar naturligtvis inte att de, i de falldär de förekommit, kan ha upplevts som djupt sårande. hemställer i sinmotion bl. a. att filmcensuren skall skärpas. Det kan man naturligtvis tänkasig. Men det är också på det sättet att det finns många som anser attfilmcensuren för vuxna helt skall slopas. Det har man gjort t. ex. i Danmark.Meningarna i vårt land är således även på den här punkten delade. tror jagför min del inte att det hos oss finns någon övervägande opinion för att slopafilmcensuren - åtminstone inte bland dem som har fått tillfälle att se de bitarsom biografbyrån har klippt bort eller de filmer som man helt har stoppat. Utskottet polemiserar inte mot motionerna i sak. Utskottetavvisar motionärernas utredningskrav med hänvisning till att vi ,som redan nämnts här, har en parlamentarisk utredning - yttrandefrihetsutredningen- vars uppgifter inbegriper även andra yttrandeformer än det tryckta ordet, t.ex. teater och film. Jag vill erinra om att det var efter förslag frånyttrandefrihetsutredningen som definitivt beslöt om förbudmot barnpornografi. är det så att en remissomgång på ett debattbetänkandefrån yttrandefrihetsutredningen, med ett förslag till en nyyttrandefrihetsgrundlag, har avslutats. Utredningen har påbörjatbearbetningen av det mycket omfattande remissmaterialet, och parallellt meddetta har utredningen diskuterat bl. a. pornografin och filmcensuren. Medkännedom om det utredningsarbete som således är i full gång har utskottetansett det överflödigt att biträda motionsyrkanden med nya utredningskrav. klagade över att utskottet i sitt betänkandeinte ger uttryck för någon klar mening. Det är i och för sig naturligt att viinte gör det. Vi har vid utskottsbehandlingen naturligtvis inte haft hela detstora material som yttrandefrihetsutredningen tagit fram - och kommer att tafram - till vårt förfogande. Jag vill erinra om att det trots allt - även omman har inställningen att vi skall vidta åtgärder mot våldspornografi ochsadism -finns en del ur tryckfrihetsrättslig synpunkt mycket besvärligaavgränsningsproblem. Det tror jag att alla inser som något funderat på attförsöka formulera en lagtext som det är möjligt att tillämpa när det gälleralster av det här slaget. Jag ber,herr talman, att få yrka bifall till utskottets hemställan. Förbud mot våldspornografi m. m. KARINAHRLAND (fp) replik: Jag tycker att det är väl att medgav att han inte gillade våldsporr - jag hade kanske inte hellerväntat mig någonfing annat. Jag noterar också att insåg attdetta - i varje fall till vissa delar - har med jämställdheten att göra. Menjag beklagar fortfarande att som konstitutionsutskottetsordförande och utskottets övriga ledamöter i betänkandet inte har velat geuttryck för någon värdering. sade att han tyckte att det varnaturiigt att utskottet inte gav uttryck för någon mening - det varförklarligt. Vad är riksdagsutskott till för? Skall deinte ha någon mening? Vad är vi valda för? Jag kan inte förstå annat än att viallihopa är valda för att ha en mening i varje fråga. Min mening är attvåldspornografi är Förbud mot våldspornografi m. m. någonfing avskyvärt, precis som allt våld. Min mening äratt det har gått för långt och att vi icke kan tillåta detta längre. Det vardet som jag försökte ge uttryck för i min mofion, och jag hade verkligen väntatmig att jag skulle få åtminstone ett sådant instämmande från samtliga ledamöteri . Jag har här i kammaren fått höra den trettondeinvändningen mot jämställdhet. Jag tänker inte räkna upp alla invändningar.Plötsligt har detta blivit en jämställdhetsfråga, men man kan inte göranågonting åt saken, eftersom det finns avgränsningsproblem. Förra gången vi diskuterade den här sakenansågs det visserligen att det var en jämställdhetsfråga, men då skulle vi hagett uttryck för vår undermåliga begåvning. De vanliga invändningarna när detgäller jämställdheten är att man inte har råd, att man inte har tid, att viinte har någon humor - jag skall inte räkna upp de andra invändningarna. Jag hoppas verkligen att man tar vad vi säger på allvar.Jag hoppas verkligen att jag kan få ett medgivande från , atthan också tycker att yttrandefrihetsutredningen skall ta denna fråga medförtur. () replik: När det gäller den del avkonstitutionsutskottets betänkande som rör min motion var och kanske överens med mig innerst inne. Men det är ett par saker jagvill ta upp.