prot · G30988 · 1979-12-31 00:00:00 — För det mesta blir det långt att gå på perrongerna, och ofta är detdärtill fråga om korta stationsuppehåll för tågen. Det blir ett extrastressmoment för den som rör sig sakta. Det borde ligga i SJ:s intresse att ha en sådanserviceberedskap vid stationerna att anhöriga som möter eller vinkar avrörelsehindrade kunde få låna någon enklare form av rullstol för att självaskjutsa den rörelsehindrade mellan stationen och tåget och sedan ställatillbaka stolen igen. Det torde knappast röra sig om någon stor och dyrbarinvestering för SJ - det finns transportstolar till priser från drygttusenlappen och . Och vilken lättnad skulle det inte vara förden som ser den oändliga perrongen framförsig och undrar hur han skall orka, om han i stället kunde bli skjutsad! Jag vill ställa en följdfråga tillkommunikationsministern: kommunikationsministern beredd att medverka snabbare utbyggnad av rullstolsservicen vid SJ:s stationer än den somframgår av svaret? Som kommunalman lärde jag migatt hysa ett stort, klart och entydigt förtroende för de förvaltningar somarbetade under mig. Även alla ledamöter i de kommunala församlingarna hyste ettsådant förtroende för förvaltningarna. Men debatten i den här frågan får mignästan att undra om inte har förtroende för . Detta företag arbetar nu i medvind men haren förfärligpress på sig sedan man fått alla dessa nya resenärer. Man försöker på allaområden förbättra servicen. Man bygger ut allt vad man kan, så långt resursernaoch ramarna tillåter. Det är inte min sak att komma med pekpinnar mot SJ, närjag tycker att man jobbar så bra som det över huvud taget är möjligt. Jag är övertygad om att gör vad som ståri dess makt att klara av sådana här problem. Det gäller praktiska problem somdet kan vara besvärligt att lösa. Lösningarna kräver personal och ibland litetpengar. Jag anser inte att det finns något skäl att i debatt efter debattframställa förhållandena på ett sådant sätt att det verkar som om man hysermisstroende mot SJ, Tvärtom tycker jag att det finns anledning att uttryckauppskattning för detta statliga affärsdrivande verk som i så hög gradförbättrat servicen . Om rullstolar på järn vägsstationerna Jag kan visst hålla medkommunikationsministern om att SJ i dagens läge gör väldigt mycket för attutöka servicen för de resande. Men i det här fallet är det tydligen ändå så ligger litet efter. Jag tackar i alla fall även för dethär sista svaret. Jag har förhoppningen att utökningen av rullstolsservicensker sä snabbt som möjligt. Jag hoppas också att det kan ske utan byråkrati iform av förhandsbeställningar och liknande. Det kommer säkert att leda till attfler människor tar tåget i stället. Det är många som avstår just på grundav den bristande rullstolsservicen. Herr talman är inte helt säker på att det skulle blien bättre service om man avstod från förhandsbeställningen. Jag tror att detförhäller sig tvärtom - endast på det här sättet kan järnvägen garantera attdet finns en rullstol till hands. SJ har annars ingen möjlighet att se fill attdet finns en rullstol på just den perrong där en resande som behöver en sådankommer in. Om man skall möta en gammal person som behöver rullstol får man tapå sig det lilla besväret att ringa ett samtal till järnvägen, så att man ärsäker på att rullstolen finns där. Det innebär kanske någon byråkrati, men jagtycker att detta Om rullstolar på jä rnvägsstationer-na samtal börvara en säkerhet. Det blir mer byråkratiskt om SJ skall göra något slagsstatistisk beräkning av när och på vilken perrong det kommer någon som behöveren rullstol. Vi får alltså ta på oss det här lilla besväret, måste här hjälpas åt. Det kan vara möjligt. Men i mitt anförandesade jag att jag ansåg att det är den som möter en rörelsehindrad som skallhämta rullstolen på stationen och sedan ställa tillbaka den. Jag tänker bl. a.på gamla människor som skall besöka barn och barnbarn t. ex. i isamband med julhelgen eller något liknande tillfälle. Då skall det vara deanhörigas sak att hämta rullstolen pä stationen, köra ut på perrongen och hämtaden som har svårt att gå och sedan själva ställa tillbaka rullstolen. Överläggningenvar härmed avslutad. § 9 Föredrogs och hänvisades 1979/80:82fill utbildningsutskottet § 10 Föredrogs och hänvisades 1979/80:1906fill finansutskottet § 11 Anmäldes och bordlades 1979/80:85 om skattelättnader vid lönsparande i aktier § 12 Anmäldes och bordlades medanledning av proposition 1979/80:78 med förslag till lag om skyldighet för utländska kärande att ställa säkerhet för rättegångskostnader. m. m. § 13Anmälan av interpellation den Anmäldes och bordladesföljande interpellation som ingivits till kammar- m f u i non 1979/80:147 av tredje vice talmannen () till industriministern om åtgärder för att förbättra sysselsättningslägeti : Sysselsättningsläget i haren varit mycket bekymmersamt. Den senastearbetsmarknadsundersökningen visar att det är två länsom haren klart högre arbetslöshet än andra län. Det är som har 4,och som redovisar kvarstående arbetssökande som genomsnitt förfjärde kvartalet 1979. ligger också klart under riksmedeltalet när detgäller lediga platser fjärde kvartalet 1979. Mitt i detta svåra läge finns i länet flera verkligthotande situationer på arbetsmarknaden. Vänerskogs svårigheter att utanstatligt stöd driva sina bruk vidare, ovissheten i samband med KMW:sförhandlingar om samarbete med de finska företagen och varslet om nedläggningi är några av de mest bekymmersamma hoten inom värmländskt näringsliv.Det kanske mest överhängande bekymret är meddelandet från Vänerskogs ledningatt driften vid Bruk kommer att läggas ned om inte statligt stöd erhålles.I ett tidningsuttalande säger verkställande direktör :"Händer inget, får vi inga positiva besked från regeringen, måste bruketläggas ned." Vid de förhandlingar om nedläggning som man nu upptagit medfacket nämns som aktuellt nedläggningsdatum, I denna för dystra situation är det välgörandeatt planeringschefen vid i ändå hyserframtidshopp. Han säger: "Jo, visst finns det gott hopp för ! Menvi måste alla vara inställda på att det behövs fortsatta krafttag för attlyckas," Den mest aktuella frågan är: Kommer regeringen att sättain "krafttag" för att rädda driften vid Bruk? Enligt min meningär det nu viktigt med ett snabbt positivt besked. Jag villmed hänvisning till det anförda fråga industriministern: Är statsrådet beredd medverka till att statligt stöd sättsin så att driften vid Bruk räddas? Vilka åtgärder kommer regeringen i övrigt att vidtaga föratt förbättra sysselsättningsläget i ? § 14Meddelande om frågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1979/80:339 av () tillkommunikationsministern om åtgärder för att förhindra nedläggning av Gällivareflygplats: Enligt uppgift hotas nu Gällivareflygplats av nedläggning på grund av bristande lönsamhet. Detta är djuptoroande då den reguljära flygförbindelsen spelar en avgörande roll för värtnäringsliv och vår turism. Stora kommunala investeringar i flygplatsen och inäringslivet i övrigt hotar nu att spolieras, och de 17 anställda riskerar attförlora sina arbeten, kommun är redan hårt drabbad, bl. a. av med ständigt hot mot sysselsättningen. Kommunen har under senare årgjort stora insatser för att skapa ny sysselsättning, och i detta arbete haräven deltagit. Den aviserade nedläggningen av flygplatsen är ett dråpslagmot dessa ansträngningar. Med hänvisning till det anförda vill jag ställa följandefråga till kommunikationsministern: Vilka åtgärder är statsrådet beredd vidta för att hindraden hotande nedläggningen av ? 1979/80:340 av () till industriministern omåtgärder för att förhindra nedläggning av Bruk: Vänerskog har inlett förhandlingarmed facket om nedläggning av Bruk. Aktuellt nedläggningsdatum är den 30september . 220 man berörs i . Skall en nedläggning förhindras måste regeringen snarasttillstyrka de krav på stöd som framfördes vid en uppvaktning iindustridepartementet . Vid uppvaktningen hosindustriministern utlovades att frågan om stöd till Dejefabriken skullebehandlas med förtur. Inget besked har lämnats från regeringen, och lägetförvärras för i , där Bruk är ortens enda störrearbetsplats. Enligt uppgifter håller representanter för Fonden för industrielltutvecklingsarbete på att titta pa fallet . Ianledning härav vill jag till industriministern ställa följande fråga: När kan besked väntas frän regeringen, och vad görindustriministern för att påskynda ett beslut och därmed infria löftet om attDejeärendet skall behandlas med förtur? § 15 Kammaren åtskildes .