prot · G30956 · 1979-12-31 00:00:00 — Jag håller helt med om denbeskrivning som han har givit här av de risker som finns för att Patriotiskafronten i skall utmanövreras i de kommande valen. Just de förhållandensom beskrivit och som är välkända gör att risken för attPatriotiska fronten kan utmanövreras i de kommande valen blir stor. Och vi vetalt det finns starka krafter i rörelse för att utmanövrera Patriotiska fronten.Det är det som är det viktiga i detta sammanhang. Även det sista som nämnde, att vi har fåttett ensidigt brytande av den tidigare blockaden, pekar i samma riktning, där devästliga stormakterna går ut och bryter blockaden. Och vem drar fördel avdetta? Ja, inte är det Patriotiska fronten - det vet vi. Därför är det viktigtatt vi slår fast att vi måste stödja Patriotiska frontens rättigheter, och delborde alltså vara möjligt att bifalla värt yrkande, som går ut på att densvenska bör kunna uttala att en regering i ocksåskall innefatta representanter för Patriotiska fronten. Jag skulle viljasäga till : Att MatsHellström inte kan ställa sig bakom ett sådant här krav måste väl på siktinnebära att socialdemokratin kanske anser sig kunna erkänna enregering i utan att Patriotiska fronten är representerad. Det måstebli den logiska slutsatsen av ställningstagandet. Det går inte att skylla på formella kriterier och säga attdet inte är möjligt att göra ett sådant här uttalande. Den svenska riksdagenkan väl uttala vilka åsikter den vill, utan att man för den skull behöver krypabakom något slags formella ståndpunkter. Det är det som är den viktiga frågan. Och gör man intedetta ställningstagande nu kan man alltså bli tvungen att senare erkänna enregering i där Patriotiska fronten inte finns representerad. MATSHELLSTRÖM (s) replik: Jag trodde det var uppenbart för vpk att maninte i den svenska kan fatta beslut om vilka partier som, efter valsom förhoppningsvis kommer till stånd, skall ingå i andra länders regeringar.Jag tror fakfiskt inte att det är att visa praktisk solidaritet med denPatriotiska fronten, att ta upp den typen av låt mig säga omöjliga,formalistiska frågeställningar. Jag anser att vi gör saken den bästa tjänstengenom att så snabbt som möjligt lämna den debatt som tagitupp. I stället kan , menar jag, visa praktisksolidaritet med Patriotiska fronten genom att den omedelbartger ett ökat bistånd till Patriotiska fronten, sä att det praktiskt blirmöjligt för Patriotiska fronten att delta i den valprocess som vi hoppas skallkomma till stånd på likvärdiga villkor. Det är praktisk solidaritet, och det ärvad socialdemokraterna har föreslagit. OSWALDSÖDERQVIST (vpk) replik: Det är självklart, , att vi inteskall sitta här och besluta om förhållandena i . skallinte försöka vända saken på det sättet. Däremot står det naturligtvis det svenska parlamentet heltfritt att uttala meningar. Det finns inga formella hinder för sådant. Försök alltså inte krypa bakom några uttalanden om att viskall sitta här och besluta. Det har vi inte krävt. Vi har sagt att den svenskariksdagen bör uttala det här som sin mening, och det borde socialdemokratinockså kunna ställa sig bakom. Sedan är det naturligtvis bra att vi alla ställer upp ochstöder Patriotiska fronten inför valet, och där har vi inga skildaståndpunkter. den ' .18 december 1979 Ökat stöd till befrielsekampen i () replik: Jag vill bara konstatera att vpk uppenbarligenär mera intresserat av att föra en formalistisk debatt om vilka partier somskall ingå i en framtida regering och av att svenska skall görauttalanden, som en riksdag inte kan göra, än av att diskutera det som ärde stora och avgörande frågorna; Hur skall Patriotiska fronten kunna arbeta iZimbabwe-Rhodesia, när motarbetar Patriotiska fronten och slänger infruktansvärda penningsummor till Muzorewaregimen, när de rhodesiska truppernafortfarande bombade ut flyktingläger i ochMozambique och när hundratusentals flyktingar måste ges en möjlighet attåtervända till för att kunna delta i valhandlingen? Låt ossdiskutera de frågorna - det är praktisk solidaritet. Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik. ALLANHERNELIUS (m); I mitt anförande tänker jag huvudsakligen ägnamig åt Rhodesia-Zimbabwe-frågan, men först vill jag säga några ord om vapenhandelnmed , Det är bekant att ett antal länder, trots FN;s förbud, harlevererat vapen till , Den uppräkning som gjorde varinte helt tillfredsställande, i varje fall inte helt uttömmande. Det finnsockså enligt uppgifter stater från som har levererat vapen tillSydafrika. berörs inte av detta. Här har förbudet mot vapenleveransstrikt iakttagits, både före och efter FN:s beslut. Och det finns inte någrasom helst belägg för att de svenska dotterbolagen i skulle levererakrigsmateriel till den sydafrikanska regeringen. Jag skall inte föregripavapenexportutredningens betänkande, men så mycket kan jag säga som att desiffror som där har föredragits inte har givit oss något annat intryck. till frågan om : Det är onekligen, påden punkten är det ett nöje att instämma med , stor aktualitetsom präglar den frågan. Patriotiska fronten undertecknade under gårdagen Ökatstöd till befrielsekampen i avtalet,och det föranleder mig att göra en kort historisk återblick. Vid krigsslutet fanns det i 300 000 vita och 6miljoner svarta invånare. De vita hade all bestämmanderätt. De engelskapåtryckningarna för att få en ändring i detta förhållande ledde icke till någotannat resultat än att 1965 bröt sig ur imperiet och förklarade sigoberoende av . Därefter kallades också utbrytarstaten. Olika diskussioner om en lösning pä frågan föranledde påbegäran av ett sanktionsbeslut i ochföranledde också att först anta en tillfällig lag om sanktioner ochsedan en mer permanent lag som gjordes tillämplig på . Åren gick, ochförhandlingar på olika sätt mellan och lan gav inleresultat. Lika litet blev det något resultat som kunde anses tillfredsställandeav det försök till intern lösning som gjordes när en nationalislrörelsei under ledning av biskop anordnade val och däreftertillsatte en regering med svart dominans. Den regeringen led av den avgörandebristen alt den icke inrymde representanter för Patriotiska fronten och andraföreträdare för självständighetstanken. Vid samväldeskonferensen i , jag tror det var iaugusti, uttalades emellertid vissa principer för en lösning avRhodesia-frågan. Den brittiska delegationen under ledning av dessa principer. Och efter samväldeskonferensen inleddelord Car-rington, utrikesminister, det arbete och deförhandlingar i som tycks ha lett till resultat. Förhandlingarna harvarit mödosamma, långa och mycket dramatiska, och ända till slutet har det settut som om förhandlingarna skulle misslyckas. Från engelsk sida gick man sälångt att man ansåg att man ensidigt måste göra något åt saken, och den 12december meddelades parlamentet att nu skulle sända en guvernör tillRhodesia-Zimbabwe som skulle överta all makt, att man ansåg sig ha möjlighetertill detta och alt man i samband därmed skulle upphäva en rad lagar som hadetillkommit vid utbrytningen. Läget var dä sådant att detta i parlamentet möttes medallmän entusiasm. Jag kan från Times, som tjänstgör som ett slags protokoll fördet brittiska parlamentet, återge vad oppositonsledaren sade om överenskommelsen.Han uttalade att oppositionen välkomnade denna överenskommelse, som den hadesett fram emot . Han sade också att många regeringar har arbetat hårtför detta men tidigare inte lyckats och att det nu var med lättnad ochförtjusning som underhuset konstaterade att ett resultat hade uppnåtts.Resultatet hängde ändå litet i luften, men i går kom alltså meddelandet om attPatriotiska fronten också hade undertecknat avtalet. Sorn grund för det arbete som guvernören har att utföraligger nu ett författningsförslag. Det skall bli nya val. Och sedan skallregeringen tillkomma enligt denna nya författning, en regering sorn skallstödja sig på två kamrar. Den första kammaren skall ha 100 medlemmar, varav utses av den vita minoriteten och av medlemmarna i House of Assembly.Därmed avskaffas vetorätten för de vita. Det finnsen rad andra bestämmelser om övergångstider, den exekutiva I avvaktan på att allt detta blir genomfört har återgått till sintidigare status som del av Her Majesty's , som del av det brittiskaimperiet. Så långtdagens rapporter. Jag vill tillägga att vi säkert alla i denna kammarehälsar detta med tiilfredsställelse - i varje fall flertalet av oss - därföratt det ser ut att äntligen bli ett slut på de långa strider som ägt rum ochsom kostat mycket blod och varit förödande i mänga avseenden. De har vållat oroi frontstaterna, hindrat en naturlig utveckling och på allt sätt varit störandeför det som eljest karakteriserat utvecklingen i . Jag tror att vi har anledning att i det sammanhangetsärskilt respektera vad den brittiska regeringen gjort, men vi har ocksåanledning att respektera vad frontstaterna har bidragit med, inte minst Nyererei , som tycks ha varit en drivande kraft i frontstaternas uppmarschkring överenskommelsen. Vi har också anledning att med glädje se attPatriotiska fronten nu anslutit sig till överenskommelsen. Här har i debatten från sida pekats pä vissafarhågor för att det skall ske ett misslyckande i det ena eller andraavseendet. Och man vet inte - han kan få rätt. Men allt tyder på altPatriotiska fronten bedömt saken så att man inte tror det. utan man har tagitden möjlighet som finns till samförstånd och enighet. Och jag tror det ärföga idé att någon i den här kammaren uppträder som mer patriotisk front änPatriotiska fronten själv, uppträder som mer konungslig än konungen själv, somdet brukar heta. vidhåller sitt yrkande att den svenskaregeringen inte skall erkänna någon annan regering än en som Patriotiskafronten efter valet ingår i. har för sin del tagit ställningtill detta yrkande så till vida att utskottet säger att utgången av valen inteskall föregripas. Det är naturligtvis den enda riktiga ståndpunkten, i varjefall för de meningsriktningar som respekterar fria val - jag är inte säker påatt gör det i alla sammanhang. Och delta är naturligtvis ocksåanledningen till att yrkandet avstyrks av utskottet, liksom det haravstyrkts av . Några andra punkter har berörts. berördemöjligheterna till svenskt stöd till masstransporter av Patriotiska frontensmedlemmar eller närstående utanför landets gränser. På den punkten vill jagbara hänvisa till vad utskottet sagt, nämligen att utskottet finner det"viktigt att på olika sätt söker verka för att alla parter geslikvärdiga möjligheter att delta i valen". Den påverkan utskottet närmasthar tänkt sig är att man i FN talar för detta. Någon sorts ekonomisk hjälp tillfolkomröstningar eller valförrättningar utanför gränser har utskotteticke diskuterat. Det är väl rätt naturligt, eftersom ansvaret för valens rättabedrivande nu ligger på den brittiska regeringen, och där skulle man säkerligeninte uppskatta någon sorts påverkan eller meningsyttringar från ellerfrån andra regeringar som innebär att man lägger sig i denna valhandling. berörde också sanktionerna och derasfortsättande. Utskottet har icke behandlat den frågan - vi har icke haftanledning att göra Ökatstöd till befrielsekampen i Ökat stöd till befrielsekampen i Dendiskuteras för ögonblicket i FN. Eventuellt voteras det i generalförsamlingenredan i dag om ett förslag från de afrikanska staterna i detta sammanhang. FörSveriges vidkommande är bara att hänvisa till svensk lag. Och den svenska lagensäger att sanktioner, beslutade av , kan upphävas dels genombeslut i säkerhetsrådet, dels om sanktionerna förfaller. Med det sistnämndamenas enligt kommentarerna till lagen att sanktioner förfaller när en viktigdel av bakgrunden för dessa försvinner. Huruvida detta sedan i det härsammanhanget skulle kunna tolkas sä att sanktionerna kan anses förfallna i ochmed att förslagställaren, , dragit tillbaka sitt förslag vill jaginte uttala mig om. Ej heller vill jag uttala mig om huruvida bortfallet avEngland, och sannolikt även i sammanhangetutgör en sådan anledning som var förutsedd i den svenska lagstiftningen - detär en annan fråga. Däremot kan det påpekas att den brittiska regeringen harlåtit meddela att den i fortsättningen anser sanktioner mot såsomriktade mot . Jag yrkar bifall till utskottets hemställan i betänkandet. OSWALDSÖDERQVIST (vpk) replik: Jag vill göra en kort kommentar beträffandevapenembargot. Självfallet gjorde jag inte någon fullständig uppräkningav de stater som har sålt eller säljer vapen till - det var hellerinte min avsikt. Många stater har gjort det, och jag håller inte alls förotroligt att också de båda stormaktsblocken i världen har varit inblandade. Deninternationella vapenexporten är, som vi alla känner till, en mycket inveckladhärva av affärer och transaktioner av olika slag. Men faktum kvarstår, att det är den svenska vapenexporten,de svenska vapnen och de svenska företagens verksamhet i som vi börintressera oss för. Och det är alldeles klart, framför allt mot bakgrund av denlag som antogs i det sydafrikanska parlamentet , att de svenskadotterbolagen i mycket hårt har bundits till regimen. De kan alltsåhelt enkelt bli tvingade att tillverka komponenter som är oumbärliga för Sydafrikaskrigsmakt. Det är mot den bakgrunden man kommer in på resonemanget omman inte kan ifrågasätta om detta är ett brott mot vapenembargot - det är docksvenskaföretagdet rör sigom. Därför är kravet på en närmare undersökning avförhållandena motiverat. En sådan undersökning kan antagligen inte komma tillstånd inom den stora vapenutredningens ram, för den skall ju arbeta med destora och övergripande frågorna, och det som avses här är de sydafrikanskaförhållandena och den roll de svenska företagen och de svenska vapnen spelardär. Mot den här bakgrunden anser jag och mitt partifortfarande att vårt yrkande är mycket relevant och mycket viktigt. I likhet med hoppas naturligtvis också jagatt utvecklingen i skall gå mot en fredlig lösning och att man skallfå ett slut på striderna.Det hoppas vi alla. Det kanske också blir så, och det vore ju i så fall bra,för då skulle vi inte längre behöva oroa oss. Men i dagens läge finns fortfarande.de osäkra elementen kvar - vi har ju redan talat en hel del om detta -och vi vet inte hur det kommer att bli när verkningarna av dem visar sig. Liksom utskottet i övrigt säger att viinte kan föregripa valen i , Han säger också att vi inte skall uppträdasom större patrioter än Patriofiska fronten själv, osv. Det är den typ av svaroch kommentarer som vi inom ofta får, när vi tar upp sådanahär frågor. Jag vill förneka att vi ställer upp som patrioter mer än vad deförtryckta folken själva gör. Vi har våra kontakter med dem. De begär att viskall ta upp deras frågor, och vi försöker driva deras frågor här i det svenskapariamentet - allt enligt dessa staters och personers önskemål. Det tycker viinte är något fel. Vi ställer upp för deras sak, och det skäms vi inte för. Jag återkommer till vad jag sade tidigare: Om man anseratt Patriotiska fronten är en kraft som bör ha insyn och säte i en kommanderegering i , då bör man också kunna uttala detta som det svenskaparlamentets mening. Ökat stöd till befrielsekamp en i MATSHELLSTRÖM (s) replik: sade någonting som fick migatt begära replik. Han utvecklade en egendomlig logik när det gäller vårt stödtill Patriotiska fronten. Om jag förstod rätt skall vi ocksåfortsättningsvis kunna stöjda Patriotiska frontens civila arbete så länge detpågår ett krig. Men när det nu - glädjande nog - blir eneldupphöröverenskommelse och när en unik demokrafisk process förhoppningsvisskall påbörjas, då skall vi inte längre kunna stödja Patriotiska fronten. Viskall alltså inte stödja den i arbetet med denna demokratiska process, trotsatt de begärt detta av oss. Patriotiska fronten har ju begärt av oss att viskall ge dem praktiska möjligheter att delta i valet. Vad det rent praktiskthandlar om är, som jag nämnde förut, hundratusentals flyktingar i , iBotswana, i , vilka enligt överenskommelse har rätt att återvända hem ochdelta i valen men som bor i flyktingläger som just är utbombade. Hur skalldessa människor komma hem? Hur skall de få transportmedel, hur skall de få tält,hur skall de få mat så att de över huvud taget kan ta sig in i landet och därutöva sina lagliga rättigheter? Patriofiska fronten har begärt att vi skallhjälpa dem med detta. Om vi skulle avslå en sådan begäran, tror jag attPatriotiska fronten och andra rörelser i ser detta som en mycketegendomlig logik från en västerländsk demokrati som . Vi vill intemedverka till att ge dem möjligheter att praktiskt få delta likvärdigt i endemokratisk process. Jag vill sluta med att uttrycka förhoppningen att densvenska regeringen till skillnad från kommer att bifalla denframställning som socialdemokraterna har gjort i beredningen för humanitärtbistånd. Ökat stöd till befrielsekampen i ALLANHERNELIUS (m) replik: Jag vill bara erinra om att den hjälp somlämnats Patriotiska fronten liksom andra motståndsrörelser har varit humanitär.Det är en sak. Den hjälp som nu talarom är annorlunda. Det årenhjälp som skulle bidra till att genomföra valet i för just Patriotiskafronten bland de olika meningsriktningarna därstädes. Det finns kanske andra änPatriotiska fronten som vill ha en demokratisk utveckling i . Vi harsvårt att påta oss ansvaret och kostnaderna för detta. Jag vill erinra om debekymmer vi har för att genomföra våra egna folkomröstningar. MATSHELLSTRÖM (s) replik: I kommer man naturligtvis att uppfattavårt ställningstagande på det sätt jag nämnde, om regeringen - vilket jaghoppas att den inte gör - kommer att gå på den linje harredovisat. Vi kan naturligtvis inte agera sa att de demokratiska nationernasstöd upphör när en demokratisk process skäll inledas. () replik: Jag vill än en gång erinra om att ansvaret förvalet i ligger hos den brittiska regeringen, som bekant enhelt demokratisk regering. Diskussionen har i första hand gälltden del av yrkandena i kommunistmotionen 1978/79:590 som berör frågan om /Rhodesia.Det är kanske naturligt, eftersom utvecklingen där - som vi hoppas - nu harnått en vändpunkt. tog inte upp den del av yrkandena imotionen som gäller , vilket också kan vara förklarligt med hänsyn tillatt så litet nu synes hända där. Men jag vill ändå la upp den frågan, inteminst därför all de krafter som i fortfarande arbetar för en utvecklingmot frihet lätt kan uppleva att de ointressanta. Det är därför väldigtviktigt att vi här i kammaren inte bibringar dem den uppfattningen. Jag komineralltså helt kort att beröra Namibiafrågan utifrån yrkandena i motionen. Utskottet understryker hur på olika sätthumanitärt har stött befrielserörelsen . När det gäller frågan om valethar utgångspunkten för del varit - och det är vi heltöverens om - att folk i samband med en kommande självständighet iallmänna val skall kunna välja sina egna företrädare. Vi förutsätter att SWAPOoch övriga politiska krafter inom landet, som vi ännu inte har någon klarföreställning om, på lika villkor skall delta i dessa allmänna val. Det ärutgången av dessa fria val som bli:r avgörande för vilken roll SWAPO skallspela i ledningen för ett självständigt och fritt . Jag vill här gärnaframhålla att SWAPO uppenbarligen har ett brett stöd inom . Dettaförhållande samt det förhållandet, att SWAPO tar ansvar för de flyktingar som istora mängder och ofta under mycket svåra förhållanden tar sig ut ur landet,talar för att SWAPO blirden ledande kraften i elt fritt närmast efter frigörelsen. Men detskall folk självt avgöra. Det skall alltså inte bestämmas här eller iandra huvudstäder utanför landets gränser. Trots den ganska kategoriskaformuleringen i vpk-motionen gav , som jag uppfattade det, häruttryck för att han också hade denna uppfattning, vilket jag hälsar med glädje. SWAPO och andra politiska organisationer måste geslikvärdiga möjligheter att delta i valen. Detta uttrycker utskottet mycketklart. Men jag måste säga att jag inte riktigt förstår socialdemokraternassärskilda yttrande här. Den dag upphör med sin ockupation tordeNamibias folk ha bästa möjliga förutsättningar att forma sin egen framtid utanstyrning utifrån. Jag tror att det är få koloniala folk som direkt efter enfrigörelse förefaller ha sä goda förutsättningar som just folk.Sverige har lovat att biträda vid FN-kontrollerade val. Det är också självklartatt det stöd som utgår till befrielseorganisationen också blir ettstöd till det fria under dess konsolidering. Vi har tidigare haft anledning att hysa vissaförhoppningar om en lösning på Namibiaproblemen. Men det tragiska är nu att viinte kan se något slut på den sydafrikanska ockupationen. Vi kan alltså inlekänna den optimism som vi kanske vågar känna inför utvecklingen iZimbabwe-Rhodesia. Men - och jag vill än en gång understryka det - därför ärdet angeläget att de krafter som arbetar verkligen känner att de har sammastarka stöd som . Till dess att vi får tillfälle att stödja ett frittNamibia måste vi därför fortsätta att stötta de krafter som arbetar förNamibias folks frihet. Ett fortsatt starkt stöd till SWAPO är dä naturligt.SWAPO är den enda organiserade företrädare för folk som vi kan nå. Manbehöver vårt stöd, inle bara när det gäller det humanitära arbetet inom Namibiautan också när del gäller alt ta hand om de stora skaror av utblottade flyktingarsom lämnat landet och som SWAPO tar ansvar för. Vårt stöd är också angelägetför att SWAPO skall kunna förbli en företrädare för en utveckling hän emot detfullt fria som vi vill se och inte för de krafter i annan riktning somockså gärna ställt sig till förfogande i . Med del sagda yrkar jag bifall till utskottets hemställan. Ökat stöd till befrielsekampen i OSWALDSÖDEROVIST (vpk): . Jag måste säga att det är stor tur för deandra riksdagspartierna att vi i väcker motioner iutrikesfrågorna så att era representanter i utrikesutskottet får tillfälle altstiga upp och tala om hur duktiga, solidariska och bra ni är på detinternationella området. Om vi inte skulle skriva våra motioner sktrlle välsammanställningen av utrikesutskottets betänkanden knappast blivärd att binda in. Det skulle förmodligen räcka med några stenciler. Men del ärju bra att ni vädrar era solidariska synpunkter, att ni sluter upp och talarvackert när våra motioner behandlas. Alt ni sedan samfällt strikt och promptavslår kraven länder er dock till betydligt mindre heder. .Men jaghoppas efter alla vackra ord som sagts här av moderater och Ökat stöd till befrielsekampen i socialdemokrateratt ni i fortsättningen också visar solidaritet i praktisk handling och intebara pratar. Det tror jag all Patriotiska fronten, SWAPO och andrabefrielserörelser i världen skulle uppfatta betydligt mycket mera positivt. Jag vill bara tillägga att en samlad utgåva avvänsterpartiet kommunisternas motioner skulle bli enpubUkation som väl kunde förtjäna beteckningen "gamla skivbekanta". (vpk): Ja, men om vi inte skrev alla dessa motioner,, skulle det inte bli några debatter i utrikesfrågor i densvenska . Då skulle synpunkter komma att helt slå igenom,i all synnerhet i dagens läge. Jag tror att överskattar sinaoch sitt partis insatser på det betänkligaste. (vpk): Det vore bra om ville talalitet tydligare, så att man kunde höra vad han säger. Det skulle skapa litetstörre klarhet i kammardebatterna. - Vi överskattar inte våra insatser, AllanHernelius, men vi vet att dessa frågor inte skulle bli debatterade, om vi intemotionerade i dem. Det är ett faktum. Överläggningen var härmed avslutad. Proposifionergavs på bifall tilldels utskottets hemställan, dels motion 590 av m. fl. i motsvarandedel, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad.Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller utrikesutskottetshemställan i betänkande 17 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallit motion 590 av . i motsvarande del. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen.