prot · G30934 · 1979-12-31 00:00:00 — Orättvisor och utslagning försätter många i en svår silualion.Detta gör all vi måste visa hänsyn och människokärlek när vi försöker kommatill rätta med ett av vårt lands stora problem. Jagnoterar med tacksamhet atl utskottet har lillmötesgåtl det krav på enulvärderingsom jag framfört dels i en motion 1978, dels i en motion samtall svaret på interpellationen går i samma anda. Jag ber att få tackastatsrådet för detta svar. Närnu en utvärdering kommer alt ske är del viktigt att den görsförutsättningslöst, att man lar ner alla länkbara aspekter och atl utvärderingensker på en så bred grund som möjligt, så att man inte utestänger några grupperoch intressen. Jag vel inte vem som skall sälta i gång denna utvärdering ochinte heller vilka som skall medverka i den. Delvisar sig att aborterna bland tonåringar minskar, och detta sker bl. a.parallellt med en förändrad ideologisk livsinställning bland de yngre. Det ärväldigt viktigt all man vid en utvärdering tar hänsyn till denna positivaförändring i ungdomarnas livssyn. Pä så säll kanske vi kan finna en väg tillatt nedbringa antalet aborter. Jag har mött ungdomarsom anser att vi inte kan bygga ett varmt och medmänskligt samhälle med respektför livet, om vi tillåter att mellan 30 000 och 40 000 ofödda barns livutsläcks varje är. Även på deua område bygger vi för framtiden, och det ärviktigt hur vi gör det. Härärdelockså viktigt med informationen. Del uttalades myckel bestämt i den debatt somföregick abortlagen att abort inte bör tillgripas annat än som en ytterstanödlösning. Sådan information ges inte. Varje kvinna som köper gravidiletstestpå får full information om atl man kan få abort. Det sägs inget om detpersonliga ansvaret och om respekten för livet. Det sägs inget vackert omlivet, om kärleken, om glädjen och om förmånen att fä föda ett barn eller ommöjligheten för ensamma mödrar att få hjälp eller att kunna adoptera bortbarnet. F.ö. måste samhället bli mer barn-, familje- och hemvänligt bl. a. när det gällerekonomi, planering och attityder. Vi kommer dä snart all upptäcka alt ell jatill livet ger långt större glädje och bättre livskvalitet än vår nuvarande,nästan livsfientliga materialism. 1 det samhället är vi i den kristna församlingenberedda atl ställa upp och ge värt stöd. Närdet gäller sjukvårdspersonalen kommer ingenting alt hända. Då vihadeaboridebatien underströks detju inte minst från moderat håll hur viktigt Omen utvärdering av abortlagens lillämpning Omen utvärdering av abortlagens tillämpning del var attsjukvårdspersonalens rätt alt icke medverka vid abort blev förfatlningsmässiglreglerad. Vi vet att det egentligen inte finns någol skydd försjukvårdspersonalen. anvisningar gäller ju inte om det skullebli så atl huvudmannen tvingade någon att della i abortoperation. Det är enmycket viktig principiell fråga i vilken mån konsekvenser av en tro ochlivssyn skall accepteras i värt samhällssystem. En lagändring är nödvändig föratt skapa ell tillräckligt skydd. Pä sikt ärjag rädd för alt man kan börjatvinga personal atl delta i aborter mot personalens vilja och övertygelse. Jagskulle vilja ställa några frågor med anledning av interpellationssvaret. Närdet gäller sjukvårdspersonal som av etiska eller religiösa skäl inte villmedverka vid aborter säger sjukvårdsministern: "Det önskemålet måsteenligt min mening respekteras i de fall moderns liv och hälsa inte hotas. "Del skulle vara intressant atl få höra statsrådet tala om i vilka fall modernsliv kan hotas när det gäller en abortoperaiion. Jag förstår att moderns liv kanvara hotat i samband med en föriossning, men när kan moderns liv hotas dä detgäller en abort? Är del endast medicinska skäl som beaktas, eller kan ocksåsociala och andra skäl åberopas? Jag skulle vilja ställaytterligare ett par frågor. Omnågon tvingas medverka vid en abortoperaiion, ärdet då socialstyrelsensanvisningar eller den lag som regeringsrätten åberopar som gäller vid enrättegång? Kansocialstyrelsen, om personalsituationen skulle bli besvärlig, utfärda nyaanvisningar utan all höra ? Jaghar, fru lalman, inget yrkande. Jag hoppas att personalens ställning ocksåkommer med i utvärderingen. Jag vill svara på direkta fråga om när personal kantvingas att delta vid aborter. Vi måste, som jag sade i interpellationssvaret,respektera atl det bland sjukvårdspersonalen finns personer som av ellerreligiösa skäl inte vill medverka vid aborter. Det är alldeles klart atl delmåste vara så. Del framgår också av socialslyrelsens anvisningar. Undantag kanvara situationer då moderns liv och hälsa står i omedelbar fara, nämligen då enabort är nödvändig för alt rädda moderns hälsa. Det kan vara en sjukligförändring hos modern som framtvingar en abort. Då kan det också varanödvändigi alt ha den här inskränkningen, om det skulle råka vara så att annanpersonal inte finns tillgänglig. Det måste således vara yttersta nödfall närpersonal mot sin och religiösa övertygelse tvingas att medverka vidaborter. Del skall alltså endasi vara fråga om medicinska skäl; det är intesociala eller ekonomiska skäl som gäller i del här fallet. Då finns det inteanledning alt ha så bråttom som det kan göra vid medicinska skäl. Del är enviktig del av socialslyrelsens anvisningar. ()replik: Bara ett par synpunkter med anledning av anförande. frågade: Vem tillsätter utredningen som skall göra utvärderingen? Detframgår klart av utskottels betänkande, p. 2, där vi säger alt skallge regeringen lill känna vad utskottet anfört på den här punkten. Det är alltsåregeringen och det ansvariga statsrådet som har alt la ställning till del. Jagvill också peka på de punkter i betänkandet som lar upp frågan om personalen.Del aren fråga som utskoltet vid olika tillfällen hardiskuterat. På s. 5 har viklart angivit vad utskottet sagt , vilket riksdagenhar anslutit sig lill. Vi nämnde då alt ulskollel inte ansåg alt någonförfattningsmässig reglering av frågan var påkallad. Men, skrev vi också, äandra sidan förutsatte utskoltet alt sjukvårdspersonal som har betänkligheter iangivet hänseende inte skall vägra medverka då fråga är om abortingrepp som ärnödvändiga för alt undvika fara för moderns liv och hälsa. Del har utskottetpekat pä också i förevarande belänkande. Jagvill säga alt del är elt enhälligt utskott som lagit ställning tillfrågan om en utvärdering. Utvärderingen gäller inte grundprincipen iabortlagstiftningen. Omen utvärdering av abortlagens tillämpning SVENJOHANSSON (c) replik: När jag frågade vem det är som tillsätter utredningen avsåg jag om delär statsrådet eller regeringen i dess helhet. Jag vill understryka allutvärderingen bör ske med sä bred medverkan som möjligt från olika grupper ivårt samhälle. Jagåterkommer till det fall då moderns liv är i fara. Det kan väl inte tänkas attdet i särskilt många fall kan vara fråga om limmar, så atl man därför skullekräva atl personal som har en annan inställning skall medverka? När jag igen läste igenom debatten från 1974kom jag att tänka på att man frän moderat häll ställde kravet om lagstiftning.Vi har haft ell moderat statsråd sedan den debatten, och det blev ingentinggjort. har vi återigen elt moderat statsråd. Jag skulle vilja säga tillstatsrådet: är i regeringsställning som man kan vidta åtgärder - intemotionsvägen eller inlerpella-tionsvägen. Sedan under stor vända tog beslutet om vår nuvarandeabortlagstiftning, har mer än fem är gäll. Åtskilliga erfarenheter av hur denverkat har också hunnit samlas. Vi har setl exempel på alt där man iabortlagstiftningens anda ställt tillräckligt med resurser till förfogande, hardet varit möjligl alt nedbringa antalet aborter. På andra håll har däremotantalet aborter i oroande grad ökat inom vissa gmpper. och i en moiion påtalat dessa förhållanden liksom vissa problem i samband medabortrådgivningen och begärt en utvärdering. Jag vill använda tillfället attuttrycka min tillfredsställelse med att utskottet har tillstyrkt förslaget. Däsnart ett är förflutit sedan motionen skrevs, har nya erfarenheier gjorts pådetta område och kanske också nya tankar tänkts. Jag skulle därför vilja knytaytterligare några funderingar lill behandlingen av denna fråga. Iell snabbt föränderiigt samhälle som vårt är det viktigt atl ständigt bevakaatt de värderingar som ligger till grund för vår samhällsbyggnad verkligenkommer till uttryck i lagstiftningen. När abortlagen antogs av riksdagenbetonades bl. a. med skärpa alt aborten aldrig skulle få betraktas sompreventivmedel. har vi tecken som tyder på en ökning av antalet aborter,som eventuellt kan ha elt samband med en rädsla för att använda vissa typer avpreventivmedel. Det är viktigt alt den utvärdering vi hoppas att kammarenskall besluta om följer upp vad som hänt i detta hänseende. Enannan fråga som borde vara av intresse för en kommande utvärdering gälleruppfattningen om vad som kan kallas ett livsdugligt . Som utskoltetpåpekar finns i abortlagen en uttr\'cklig bestämmelse om alt tillstånd tillabort inte får lämnas, om det kan antas alt fostrel är livsdugligt. Enkartläggning kan behöva göras av de rön läkarvetenskapen har gjort på della område,rön som eventuellt kan vara av betydelse för utformningen och tolkningen avlagen. Enligtnuvarande lagstiftning äger vidare i princip kvinnan själv rätten alt bestämmaom hon vill genomgå abort eller ej. Tanken bakom beslutet var, om jag fattaldet rätt, alt underiätta för kvinnan att få sin egen innersta önskantillgodosedd. Hon var den som bäst kunde bedöma den förhandenvarandesituationen och konsekvenserna av beslutet också med lanke pä del ofödda livelsbästa. Del är naturligtvis inte lätt atl komma ät uppgifter om i vilkenutsträckning lagstiftningens intentioner i detta avseende blivit förverkligade.Men här finns en problematik som behöver belysas för all de kvinnor som haftpsykiska besvär i samband med abort skall kunna få den hjälp de behöver och föratt undvika liknande svårigheter i framliden. Tillsist, fru talman, vill jag la upp vad utskottet säger om en omprövning avhuvudprincipen i abortlagstiftningen. Jag delar utskottets uppfattning att denfrågan inte skall avgöras . Det är viktigt alt vi först får fram sä mängafakta som möjligl, både positiva och negativa, om konsekvenserna av vårnuvarande abortlagstiftning. för alt vi skall ha ell så bra underlag sommöjligt för den eventuella omprövning av abortlagstiftningen eller delar av densöm kan bli aktuell . Jag har ingetannat yrkande än utskottet. "Vi må få et stopp på aborlbölgen" - på svenska: Vi måste fäell stopp pä abortvägen - står del i en artikel i i ärsom Jag har fåll mig tillsänd från vänner i . Författaren, som harerfarenhet från en statlig rådgivningsbyrå, redovisar förhållandena i Norge.Han kallar i denna artikel den norska motsvarigheten till den svenskaabortlagen fören "manfolkslov", alltså en manfolkslag. Författarenframhåller att kvinnan är prisgiven ål männens önskningar. Del må varaarbelsgivåren, principalen eller medarbelaren som säger: Du får Inte kan du födabarn. Du förlorarju på det. Eller också säger man: Vi behöver dig i firmaneller pä företaget. Du bör inte la ledigl. Mannen/partnern säger: Vi har interåd med ett barn. Den tillfällige älskaren säger: Del finns Ju abort och du harrätl till del. Detär en myckel stark artikel, som vittnar om djup inlevelse och kunnighet omförhållandena och om kvinnans nöd i detta fall. Så är alltså kvinnan utlämnad. Detsom förmärks i är samma våg som här, även om den kanske är svagare än sålänge. Enligt betänkandet som vi har framför oss är antalet aborter i Norge19,7 per 1 000 kvinnor i fertil ålder. är allvarligare än sä. Samma läkare hävdar i artikeln i fråga att ingenkvinna enligt hans uppfattning undgår en negaliv verkan av en aborl. Det kommerförr eller senare eller skada. För många innebär det slutligen en katastrof Ulskollelsäger på s. 9, p. 3, all abortlagen bygger pä kvinnans egen bestämrnanderätt.Jag kan erinra om debatterna i pä 1960-lalet och fram tilldessatt den nya lagen antogs med 214 röster mot 109. Inte minsl från kvinnornassida anfördes det utanför och inom att aborterna var nödvändiga förkvinnans skull. Några påstod alt det rörde sig om kvinnans frigörelse. Vi frånkyrkorna och samfunden trodde del inte, och vi stämplades då som mörkmän. Vivar reaktionärer, som inte ville kvinnans bästa. vet vi all det är männen som ofta samvetslöst gömmer sig bakom abortlagen,hänvisar till de möjligheter den ger. Den egna bestämmanderätten för kvinnanär en illusion. Jag har upprepade gånger sagt här i all en kvinnanormalt vill bli och vara mor. Det är samhället, del hårda men s. k. frigjorda,som tvingar en mängd kvinnor lill del som de djupast upplever som negativt. Jaghar glatis över kvinnoaktionen mot pornografi och förnedrande reklam. Jagväntar en aktion från kvinnornas sida mol den förnedrande attityd som tvingarkvinnor lill abort. Här kan man verkligen tala om diskriminering. Jagvill peka på den statistik som finns på s. 7 i utskoltsbetänkandet. Per I 000graviditeter var aborterna 25,4 är 1978. Det är den högsta siffran . Viskall komma ihåg alt del f n. är en viss nedgång i antalet kvinnor i fruktsamålder i jämförelse med de stora kullarna från t940-ialei och 1950-lalelsbörjan. Och när vi ser på antalet barn som har bortopererats kommer vi framtill att del gäller 125 000 och att kurvan pekar uppåt . 1Stockholm avbryts var tredje graviditet. Vadbetyder della ekonomiskt'' Det är Ju våra sjukvårdsresurser som används vidabortingreppen. Utskottet sägeratt de utförs på polikliniker, men det fordras ialla fall personal, och andra sjukvårdssökande får vänia. Delhar talats om alt många sjukvårdsanställda känner motvilja. Visst är det så.Läkarreglernas punkt 111 lyder: "Läkaren skall besinna vikten av altskydda och bevara människoliv." Jag känner många läkare som finner delyllersl molbjudande alt medverka vid aborter. Utskottettalar på s. 8 om en utvärdering, varvid man bör söka klarlägga "såväl depositiva som de negativa konsekvenser abortlagen medfört". Ärdetnågon som ser dem? Jag har svårt alt göra del. Jag medger att det finnstillfällen när abort mä förekomma, men att den nuvarande vågen fortsätter kaninte vara posiiivt. Denegativa verkningarna är uppenbara - vi har Ju också att länka påbefolkningsfrågan. Vad finns del för utsikter förvart folk -som nation, somsvenskar? Jag menar inte alt vi behöver vara jusl svenskar i , men ärdel någon politiker som stiger fram och sägeratt det sjunkande antalet födslarär ingenting all oroa sig över? Omaborlrädgivningen slår det i utskottets betänkande att den inte har lill syftealt påverka den abortsökande kvinnan atl avstå från abort eller låta ulföraabort. Ja.det är bra, men jag vill dä anföra atl jag av flera personer fältupplysningenatt man får rådet att utföra abort innan man har frågat-direkt,stundom nästan pockande, fastän man inte kom för att begära abort utan bara fören vanlig kontroll vid en graviditet. 1den debatt vi hade här i anförde jag ett exempel på atten mor blev uppmanad all utföra abort, eftersom hon ansågs vara för gammal attföda barn. Jag tycker att det är upprörande att sådant kan ske, men della tordevara undanlag -jag vill hoppas det. Mensedan kommer de aspekterna. Vad menas med rätl lill aborl? Jag somkristen anser all budel gäller människans alla åldrar: Du skall icke dräpa. Jaghar i kammaren talat om det ödesdigra, del ohyggliga all människangör sig själv lill herre över liv och död. Tar man fostrels liv, kan man tagamla eller sjuka människors liv. Jag säger: Det är orimligt! Men del finns idagen debatt i gång om t. ex. fosterdiagnostik och att man avlivar barn som mantror skall födas sjuka på något sätt. Jagvill gärna läsa något av del som av F.J. är sammanfattat i förordetlill andra upplagan av bok väderkvarnar, som harkommit . Han refererar där till bok , som kom ifiol. Han säger där alt människan har gjort sig själv till del högsta goda. Honhar själ v det högsta värdet i samhället och livet. Nordstedi skriver iförordet: "Mennu börjar vi kunna skönja vad kallar den Iredje revolutionen.Särskilt tydligt märks detta i den offentliga sjukvården, där man på allvar förfram tanken på alt ett människoliv skall utsläckas, om det inte kan anses varaett fullgott liv. t. ex. genom foslermord på handikappade barn. Ty när manförnekat människans gudomliga ursprung, hennes värde som av skapad återstårlill sist intet annat än att betrakta henne som en maskin. Detta ärmänniskorikets slutstation. uttrycker det sä: Människoriket ärdenpseudoandliga drömbild som vill uppehålla illusionen om atl denna sekulariseradelillvaro har en mening och ett mål. Det är under den tredje revolutionen somslöjorna kommer att slitas bort och avslöja sekulariseringensförstörelseverk." Deltaär inte sagl bara om ulan om hela Västerlandet och världen i stort, mendet är en skrämmande utveckling. Vad vi behöver är en ny livskvalitet, en ny stil,säger någon. Ja, vad vi behöver är del evigt nya, det som aldrig blirföråldrat. Vi måste fä in en kraft i värt samhälle - annars är välfärden baraen chimär. Vi har tragiken med de oföddas öde men även tragiken med de föddas -hemlöshet, gifter, droger, alkohol och tobak i en omfallning som vi inte drömdeom för tio är sedan. Vi har problemet med hemmen, som blir allt sämre och förmånga obefintliga. Vi har barn som inte har någon mor och fier och fier barnsom inte har några föräldrar. Visom nu är gamla och fick trygghet, vägledning och fostran har milt i välfärdeninte kunnat ge våra barn detta. Här behövs en ny politik. Det materiella ärinte del grundläggande. Huset är byggt på en grund. 1 har vi raseratgrunden -den kristna etiken. Vi har trott att huset i alla fall skall hålla,ja, t. o. m. förbättras. är sprickorna uppenbara - välfärden är trasig. finns del ingen bot, ingen möjlighet till ögonblicklig bättring. Men dethar sketl elt uppvaknande -jag upplever del allt starkare. Vi politiker måslebörja om från grunden. En generation, kanske tvä eller tre, är"förlorade". En snar satsning på det väsentliga kan rädda nästageneration. Jagvill slutligen erinra om den nordiska kongress i , därbarnpsykialriker till ett antal av 30CM00 var samlade. En svensk läkare, doktorHumble, höll ell anförande om alt vi måste se till alt barnet har en mor somtar hand om det. reporter, som har skrivit om detta och som jaghänvisar lill, frågade: Var del ingen som protesterade? Nej, ingen, svaradedoktor . Det ärett tecken pä tillfrisknande. Barnet behöver föräldrar,och barnet behöver födas. Del är med tillfredsställelse som Jag har noterat att en radrepresentanter för socialutskottet i debatten har framhållit att belänkandel 10inte ulgår från någon omprövning av principerna bakom nu gällandeabortlagstiftning. Det fanns kanhända någon suddighet vid presentationen avulskottels beslul, som har lett lill en pressdebatt. I den har förts fram atl vårabortlagstiftning inte bara skulle utvärderas utan också omprövas. Jag tror detär viktigt att del blir klart för alla att det inte är avsikten. Jagskall be att få yrka bifall till hemställan i socialutskottetsbelänkande. Jaggör detta speciellt därför all jag vill begagna tillfället att betona varSveriges socialdemokratiska kvinnoförbund står när del gäller abortlagstiftningen.Vi delar utskottels och statsrådet uppfattning atl det inte finnsanledning att ändra på huvudprincipen i abortlagen, nämligen all kvinnan självinom vissa gränser skall få bestämma om hon skall föda sitt barn eller om honskall låta avbryta graviditeten. Attjag speciellt vill trycka på detta beror på att en av den gångna valrörelsenslågvattenmärken våren lång rad annonser i borgerliga tidningar från ett uddapar i , som påstod - och på många håll uppenbarligen också blev trodda- att värt kvinnoförbund önskar fri abort ända fram till den nionde havandeskapsmånaden. Jag skall inte ciiera ordalydelsen. talmannens klubba skulleomedelbart falla i så fall - sådana ord och liknelser hör inte till eltriksdagsprotokoll eller en debatt i kammaren. Men vi har upprepat dem ordagranti den anmälan till allmänhetens pressombudsman som vi har låtit göra möten avde tidningar-den största borgeriiga tidningen - som har låtit införaannonserna. Jag lycker, fru talman, atl det var nödvändigt att få klargöradelta. Jagvill också när det gäller verkningarna av den nuvarande abortlagstiftningensäga att man har noterat att antalet tonåringar som fått abort har minskalkraftigt. Vi tror att med bättre rådgivning och upplysning kan antalet minskasytterligare. Vi ser det från vår sida som en utmaning till landstingen altverkligen skärpa sig. för nu råder stora regionala skillnader. Man kan ocksåkonstatera -atl landsting som har satsat ordentligt på upplysning ochrådgivning har nätt låga siffror. Del äralliså en ulmaning lill de landstingsom släpar efter. Detär också på sin plats, både här och kanske också i utvärderingen, alt peka påvad man kan åstadkomma i abortförebyggande syfte genom en ordentlig upplysningom preventivmedelsteknik och samlevnadsfrågor. Jagvill peka pä del pilotprojekt på som tillkom tack vare en motion väcktav de socialdemokratiska kvinnorna. fick medel till ett stortpilotprojekt som riktade sig lill familjer, unga män och unga kvinnor och sominnan det avslutades visade att abortsiffrorna gick ned väsentligt, medanfödelsetalen, antalet frivilliga föräldraskap, ökade. Vid en Jämförelse mellansiffrorna för och kan man konstateraalt antalet aborter i åldrarna är i har minskal med hela27 %, medan det totala antalet aborter hargålt ned . Detfinns därför anledning atl uttrycka farhågor för de planer vi har hört talas omatt man drastiskt skall skära ner socialslyrelsens insatser på delta område. Vitror fortfarande att hälsovårdsnämndens arbete ärav oerhört stor betydelse. Måletför värt arbete och slutsatserna av utvärderingen måste, såvitt Jag kan se,vara att ytteriigare skära ned abortfrekvensen, som dock enligtVärldshälsoorganisationen är ungefar densamma som i andra likvärdiga länder.Och vi tror all del är möjligl atl minska den. Vi har metoder -modernapreventivmedel och fri abort - som förhindrar oönskade graviditeter. Denrätten skall vi värna om. Men del aren fråga som vi måste ställa oss isammanhanget: Har vi också möjlighet atl föda de barn som vi önskar? Atlmänniskor inte vill eller kan föda mer än ett eller två barn är entankeställare för oss politiker. Och det är inie alls självklart all del ärrädsla för all använda vissa prevenlivmedel som göralljusl kvinnoromkring30åroch uppäl söker aborl i större utslräckning nu än lidigare. Del kan ocksåvara de rent ekonomiska villkoren. Svarel finns då i ett mycket brett spektrumav samhällsplaneringen: arbetsmarknaden, familjepolitiken, bostadspolitiken,barns och vuxnas närmiljö, ett tryggare, mänskligare och barnvänligaresamhälle. Idetta anförande instämde , , och (samtliga s). Ytterst få aborter sker i hast, . Sjukvårdsarbetetplaneras därför så att personalen inte tvingas medverka mot sin ochreligiösa övertygelse. Men del krävs inte särskilt stor fantasi, lyckerjag,föratt man skall kunna länka sig in i en situation där abortingreppet verkligenblir brådskande med hänsyn lill moderns hälsa. t. ex. en hastig försämring av etttidigare ansträngt hälsotillstånd. Skulle den försämringen dessutom inträffaunder en semeslerperiod, då man har begränsad tillgång lill personal, kan detbli nödvändigt att personer mol sin övertygelse tvingas medverka iaborten. Det gäller faktiskt i ett sådant fall atl rädda liv då också. Jagkan dessutom försäkra attjag inte egenhändigt skall vare sigutforma direktiven lill den kommitté som skall göra utvärderingen eller utseledamöterna i den kommittén. Vi har inte ministerstyre här i landet - de"är regeringen i sin helhet som gör della. talade om att abortlagen våren mannens lag, en lag för manlig dominans.Jag skulle vilja fråga: Blir verkligen mannens dominans mindre om viavskaffarabortlagen? Det är inte merän 50-60 är sedan som en kvinna som ogiftblev gravid blev utstött ur samhället. Och det är som vi faktiskt intevill ha tillbaka. Del är ändå kortare lid sedan en kvinna, ofta efter mannenspåtryckning, tvingades utföra illegal abort.