prot · G309160 · 1979-12-31 00:00:00 — Soeialtjänstpropositionen kom tyvärr till stor del attfortsätta i socialutredningens spår vad gäller vård av vuxna missbrukareoberoende av samtycke. Då är det glädjande alt konstatera atl socialutskottet ienighet har kunnat utmönstra denna del inom för att ytterligareberedas inom den särskilda utredning som tillsalls för en uppföljning, avsocialtjänstens genomförande. Jag har imotion 1862 till detta bl, a, yrkat att beslutar "atthos regeringen hemställa atl en utredning tillsätts för översyn och Nr 160samordning av sociallagsliftningen kring missbrukare av alkohol, narkotika den och andra berusningsmedel samt hur dessa personer i vissa falloberoende av t jpj jQgQ egetsamtycke skall kunna beredas vård och rehabilitering i enlighet med , m. m. I en annan motion, nr 2107 lill förra , har jagtillsammans med bl, a, aktualiserat frågan om längre vårdtider vidbehandling av narkotikamissbrukare för möjliggörande av en effektivarerehabilitering. Syftet rned motionerna tillfredsställs delvis, som utskottetpåpekar, med den nya utredningen. Nödvändigt är då alt den tillsattautredningen inte enbart inskränker sig till en överarbetning av detföreliggande förslaget angående rnissbrukarlagstiftningen. ulan här krävs engrundlig genomarbetning av detta frågekomplex. Då krävs att de synpunkter somberörs i här nämnda motioner beaktas. Grundläggande för utredningsarbetet måslevara all den drogberoende oavsett berusningsmedel får en för honom eller henneeffektiv vårdinsats, främst i form av avgiftning och rehabilitering från sinmissbru-karsiluation. är den vanligen förekommande drogmissbrukaren pågrund av silt missbruk varken ett fysiskt eller psykiskt sjukdomsfall. Därförär det angelägel att påpeka all den som är i behov av rnissbrukarvärd inteautomatiskt också är i behov av psykiatrisk vård. Här är det viktigt atl denbegreppsförvirring som förekommer i debatten inte upprepas i den kommandelagstiftningen. Nödvändigt är då all den drogberoende enbart av della skäl.ulan sammanblandning med eventuellt vårdbehov för psykiska problem,tillförsäkras en vårdskyldighet, om vederbörande inle är motiverad för etlfrivilligt vårdprogram. Ett intressant alternativ är det nu separat framlagdautredningsförslaget om kontraktsvård - ett avtal mellan patient och läkare.Dessutom bör det vara en sådan längd på den obligatoriska vårdtiden alt denmöjliggör en meningsfull vistelse i elt s. k. terapeutiskt samhälle eller i andratyper av behandlingskollektiv - vårdformer som har visat sig ganskaframgångsrika vid behandling av svårt skadade missbrukare. En gemensam lagstiftning bör nu utformas av den utredningsom tillsatts som en följd av socialtjänstlagens riksdagsbehandling vad gällerreglerna för vård ulan sarntvcke av vuxna missbrukare. Lagen bör ifortsättningen omfatta alla missbrukargrupper oavsett om det gäller alkohol,narkotika eller andra berusningsmedel. Här gäller det utöver avgiftning attskapa en effektivt fungerande vårdrehabilitering främst i frivillighet. Men ivissa allvarliga lägen, oberoende av personens eget samtycke, bör han/honberedas vård i lämpliga former, främst genom socialvårdens initiativ. Ettsamhällssystem som ulan att ingripa skulle låta människor droga sig till dödsär i stark social förruttnelse och i avsaknad av en nödvändig medmänsklighet. Jag har i detta läge. med hänvisning till dennu tillsatta utredningen, inget annat yrkande än det ulskotlet har enats om. Nr 160 (): , m. m. målformulering i 1 § ärnästan en skönhet i sättet att i ord uttrycka vad man egentligen vill rned denlag som del har arbetats med i mer än 13 år.Del kan inte finnas någon, vare sigi eller utanför del här huseé, som kan ha något att invända mot socialtjänstensmålformulering. Men när man sedan skall konkretisera och ge innehåll ål devackra målformuleringarna, då blir det kanske inte lika lätt att leva upp tillde vackra orden. Den helhetssyn som förslaget bygger på tolkar utskottet såall kan bli en serviceinriktad tjänst för allaniedborgare, när de i något skede av livet behöver samhällets bistånd. Denhelhetssyn som präglar förslaget till socialtjänst präglar ocksåsocialutskottet, som är enigt på alla punkter. Ändå är det här ett förslag, som det stormat mycketomkring och sorn det stormar om än och kommer att så göra även efterdagens beslut. Det rymmer svåra, känsliga, ibland kontroversiella frågor, sornrör människors privatliv och integritet. Den personliga friheten sätter vi högti vårt demokratiska samhälle. Men vi menar också att det är nödvändigt atl inomsocialvårdens ram ha möjlighet att stödja och hjälpa människor under olikaskeden. lades fast i lag. att varje socken varskyldig att försörja sina fattiga. Ett omfattande lagstiftningsarbete har ägtrum . Vägen har varil lång från fattigvård, socialvård till dagenssocialtjänst. Men - som framhålls i det särskilda yttrandet somsocialdemokraterna fogat till utskottsbetänkandet - det är självklart, attsocialtjänsten kommer atl påverkas till sitt innehåll och sin utformning av depolitiska värderingar som styr utvecklingen. Det gäller i grunden hur mycket viär beredda att satsa på olika gemensamma och kollektiva insatser för attsolidariskt hjälpa varandra. Attackerna mot den gemensamma sektorn i olikasammanhang bådar inte gott. Låt mig sedan gå över till att kommentera några avsnitt avlagförslaget: När det gäller vård utan samtycke av vuxna missbrukare, som jagoch flera andra har kritiserat i motioner, kom ju utskottet framtill alt det nog är bäst att den frågan får bli föremål för särskild utredning.Jag noterar all utskottet säger att utredningen skall göras förutsättningslöstoch atl den beredning sorn skall arbeta skall vara fri att pröva olika vägar. Jag tycker det var klokt av socialutskottet att inteförsöka driva igenom folkpartiregeringens förslag på del här området. Vi kommernu att få en snabb och förutsättningslös utredning, och sedan får vi taställning till de förslag som den kommer att lägga fram. Jag utgår ifrån atl deförslagen inte har LPV som modell, I så fall hade det inte varit någon meningmed den här manövern från utskottets sida. Och jag förmodar all del ligger enmening bakom utskottets reträtt i denna fråga, Undersenarelid haren annan del av socialtjänstlagen mött hård kritik, del gäller LVU- lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga. 72 inte avgöra om all denna kritik ärberättigad eller inte. Jag har visserligen fått fleraförklaringar, och man har gjort klarlägganden. Mycket av dessa Nr 160oklarheter har också skingrats under dagens debatt. Jag tänker då på den och samt nu senast inläggi -> igen debatten.Men när man läser utskottels enhälliga belänkande finner man att _ ocksåutskottet är tveksamt till utformningen av denna lag. Utskottet Sorinlti" framhåller att den beredning som skall utreda tvånget mot vuxnamissbru-käre även skall förutsättningslöst överväga om några initiativ bör lastill ändringar eller tillägg i reglernas utformning när det gäller LVU.Utskottet ifrågasätter alltså en lag som ännu inle trätt i kraft! Jag har lyssnat till ordväxlingen mellan ochKarin Söder, rnen jag rnåste ändå ställa en fråga till utskoltets talesmän,därför alt del är av betydelse när vi nu skall fatta beslut: Är det så att ävenden översyn som gäller LVU skall vara klar och beslul skall fattas samtidigtsorn socialtjänstlagen träder i kraft ? I så fall kan man ifrågasättavarför del förslaget inte har handlagts på samma sätt sorn LPV. Utskottetavstyrker ju förslaget beträffande LPV, men när del gäller LVU vill man att lagförslagetskall antas . Del verkar inte konsekvent. Kanske är del så att utskottetanser all de som arbetar med LVU skall få på sig. har ingetklarläggande gjorts i det avseendet under debatten, men jag hoppas atlutskottets talesmiin skall kunna ge en förklaring till olikheterna ihandläggningen av förslagen. Närdet gäller omsorgen om barn och ungdom föreslårutskottet att de mål för förskolan som barnslugeulredningen angav i sillbetänkande 1972 skall gälla alla sociala tjänster som avser barns omvårdnad ochulveckling. Del är bra. insatser bör således syfta lill attunderlätta familjens uppgift atl ge barnen en materiell och känslomässigtrygghet. De skall också medverka lill en positiv identitetsutveckling hos barnoch unga och i övrigt stimulera och tillvarata barns resurser. Insatserna börsyfta till alt öka barns förutsättningar att lära in vissa grundläggande normeroch värderingar. bör barnen bibringas förmåga till kritisk prövning.Socialnämnderna får enligt socialtjänstlagens bestämmelser ett särskiltbevaknings- och samordningsansvar för barn- och ungdomsverksamheten. Utskottetsäger följande - och det tycker jag är angelägel: ""Även defrivilliga organisalio-nernas resurser bör tas till vara i planeringen."" Jag tror att det är livsviktigt att de frivilligaorganisationerna och våra barn- och ungdomsorganisationer ges slort utrymme i barn- och ungdomsverksam heten ute i kommunerna. Verksamhet i regi kan ibland bli både steril och opersonlig. Den idéburna föreningsverksamheten kan på ett bättre sätt engagera ungdomen. Men för all organisationerna skall kunna bedriva sin verksamhet är det nödvändigt alt samhället ger dern ett ökat ekonomiskt stöd. Det behövs alliså ett stort utbud av verksamheter som är attraktiva oeh som engagerar ungdomarna och som får rned dem i en meningsfull gemenskap. Vi måste få många alternativ lill den kommersiella drogkultur som har vällt över oss och som vi nu ser vådorna av. , m. m. Det iir förnedrande förvälfärdssamhället att vi har anammat denna s. k. kultur. Lät oss diirför rnedsocialtjänstens vackra målformulering som riktlinje se till atl, som det står i1 §. inrikta arbetet "på att frigöra och utveckla enskildas och gruppersegna resurser", I detta anförande insliimde KurtHugosson, och (alla s). NILSCARLSHAMRE (m); Många har uttryckt tillfredssliillelse överall socialutskottet har lyckats samla sig till ett enhälligt förslag. Jag harsvårt att helt dela entusiasmen över denna mjuka samstämmighet. Vi saknar i de senaste årens lagstiftningsarbete dessvärre inle exempel på lagar som har blivit oklara och näst intill omöjliga atttillämpa just på grund av överdriven vilja lill kompromiss och samförstånd iriksdagens utskott. Det är inte särskilt ovanligt all två, låt vara oförenliga,men var för sig rikligl bra förslag blir elt dåligt förslag när de skrivs ihop. Det är inte hell obefogat alt misstänka atl delta gälleräven delar av del nu föreliggande betänkandet. Det skulle kanske ha varitbättre, om hade haft atl välja mellan två eller flera klara ochkonsekventa förslag än ett samskrivet. hade, med all rätt, uppmärksammat denödmjukhet sorn präglar framträdandet hos framför alll socialutskottetstalesmän. Jag håller med honom om att det är en ödmjukhet som är passande ochbefogad oeh som borde omfattas även av många som har haft med dellalagstiftningsarbete alt göra i tidigare skeden..i utredningar, i departementoch t. o. m. i remissomgången. Jag vill inle dölja all min första spontana reaktion närjag log del av betänkandet var en trött besvikelse över atl det inte blev mer.Tänk om någon 1967 hade sagt; när vi sätter i gång det slora arbetet med attutarbeta en enhetlig socialbalk - sorn vi sade den gången - skall vi vågahoppas atl vi 1980 skall ha nått fram till ett resultat sorn dess mestentusiastiska förespråkare betecknar som en bra grund, en god utgångspunkt förfortsalt utredning och vidareutveckling. En del har gjort anspråk på atl det ärmer än så. Del är möjligt all det helt enkelt är en ogenomförbaruppgift atl åstadkomma en enhetlig sociallagstiftning. En tidigare utredninghade faktiskt brutit nacken av sig på försöket att åstadkomma en enhetligvårdbalk och fått anhålla om atl bli befriad från det uppdraget. Den lid vi har närmast bakom oss är en lid som egentligeninle har lämpat sig för socialt lagstiftningsarbete av denna omfattning. Deförslag som föreligger är till mycket stor del uttryck för en passeradopinion, för etl debattliige sorn vi mer och mer kan se utgjorde enparentes - en ganska långvarig och delvis upprörd sådan - i den svenskasocialpolitiska debatten. Men denna opinion och delta debattläge har alltsåsatt rnycket märkbara spår i de lagar som nu skall anta. Det är inte bara fråga om etl osäkert debatlläge. Underden lid då dessa Nr 160 förslag sakta tagit form har det över huvud lagetrått stor osäkerhet i svensk den socialpolitik - ända ut i deyttersta förgreningarna på fältet. Del har, enligl -- gQ mitt sättatt se, myckel konkreta orsaker. Vi hade de stora kommunsarn- manläggningarnaomkring 1970. sorn bl. a. ledde till atl man i rader av Socialtiänsten kommunersnabbt byggde upp nya eller starkt utvidgade socialförvaltningar, som avnödtvång måste bernannas med i huvudsak årets nyexaminerade socionomer.Inget ont sagt om nyexaminerade socionomer, men vad de kom alt saknapå väldigt många håll var den normala åldersfördelning i en medarbetarstabsom ger möjlighet alt sammansmälta modern, tidsanpassad, effektivutbildning med längre och kortare praktisk erfarenhet. båda dessamoment för att nå ett gott resultat. När någol av dem saknas, drabbas viav osäkerhet. Väldigt myckel av den debatt som korn all föras omkringoch efter 1970 präglades av just denna osiikerhet. Del är ju markant hur sammapersoner, inle bara samma kårer ulan samma individer som formadeden debatten, . senare, på synnerligen många punkterlar en rakt motsatl ståndpunkt rnol den tidigare - en ulveckling vilken,som bekant, gjort sig gällande ända in i denna kammare. Det är kanske inte så konstigt att det då har varit svårtatl göra den rikligl genomgripande uppbyggnad av en ny, tidsenlig sociallagstiftning som vi hoppats på. Jag tror också atl arbetet har kornmil att alltför mycket koncentreras på några få. visserligen viktiga, frågor rnen kanske ändå inte de viktigaste. Jag tänker på den intill tjalighet år upprepade debatten om tvångsvården. Självfallet rör det sig om viktiga frågor om och på vilka grunder samhället skall kunna ingripa mot den sorn inle vill bli föremål för något ingripande. Det är viktigt; inte minst är utomordentligt viktiga rättssäkerhetsfrågor involverade. Men nog har ändå den debatten fått skymma så väldigt mycket annat, som hade varit väl förtjänt av att bli mer belyst. För att inget missförstånd skall råda vill jag göra hell klart all jagvisst tillhör dem som är alldeles övertygade orn atl man i nödfall rnåste ha en möjlighet att bistå även den sorn inget bistånd vill ha. Men jag är också helt övertygad om att det behovet inle har den dimension sorn många lycks tio. Det är riktigt all vi, som påpekade, har fått en betydande ökning av antalet ansökningar orn ivångsingripanden. För mig är della inte en enbart glädjande utveckling. Del är glädjande i den mån del är elt tecken på alt rnan har vaknat upp lill etl större ansvar i förvaltningarna och nämnderna, rnen det är inte särskilt glädjande, orn del skall bli beslående för framtiden. Visst är del sant atl många som behöver vård och bistånd tackar nej, men hur ofla frågar vi oss vad de egentligeri lackar nej lill?Ärdet inte så. alt de lackar nej lill just den vård som erbjuds och av vilken demycket ofta har nedslående erfarenheter? Har vi en meningsfull vård all erbjuda, kan nejet ofta förvandlas till elt ja. Därför är del näslinlill meningslösl atl diskutera frågor om tvång, frivillighei och sådant ulan all också få möjlighet atl diskutera resurserna - vad har vi alt erbjuda? För tvångsvård i dålig form är i varje fall inle bättre än frivillig vård i dålig form. Del är den härdebatten som har kommit atl leva kvar ända tills , ända till det slut som vi kan 75 Nr 160 uppleva som mer eller mindrebittert, rr- 1 1 skall vi fä en ny utredning, ochden skall vi få när det gäller lagen om Tisdagenden - t t .inon vård av vuxna missbrukare oberoendeav sarntvcke. Vi har också falt löfte- och jag vill gärna förena mig med önskemål om atl få ;, , Vtterligareklarhet om hur långt det sträcker sig-om enmotsvarande översyn , - - 5 & ; av lagen om vård av unga, också med tvång. Den lagen harpå ett egenartat //;, m. '- r o r sättutsatts för en storm av kritik, såsom här har sagts, men från skilda håll ochvitt skilda utgångspunkter. Man har sagt all den siiller föräldrars rätt förebarnens väl. och det är väl den starkaste kritiken. Men det har också sagts attden föräldrarätl som lagen säger sig trygga är en lålsasrält. att det i självaverket inte finns någon föräldrarätl. Jag har försökt att läsa, och läsa omigen, och jag har personligen kommit till resultatet att den korta och enklainnebörden av hela lagen om vård av unga är den. att om ett barn behöveromhändertas är det bra om det kan göras nied föräldrarnas samtycke ochmedverkan. Om inle las barnet om hand ändå. Del är den innebörd jag kan inläsai den - själva det förhållandet atl föräldrarna vägrar all samlveka är ju grundför alt tilliimpa lagen. Men del må vara härmed hur som helst. En lag som kanutlösa så olika kritik och tas emot på så vitt skilda sätt kan. vilkaförtjänster den än har i övrigt, inle rimligen ha förtjänsten att vara särskiltklar och liillbegriplig. Dä skulle den inte mottas på del sättet. Och det är ioch för sig anledning nog all se över den en gång till. Här har del enligl min mening skett någonting under lidenmellan utskottets justering av dess enhiilliga betänkande och regeringensutfärdande av direktiv lill den blivande utreningen. Jag har inte iutskottsbetankandet kunnat läsa in någol annat än att del man där åsyftar äratt när lagen väl har trätt i kraft skall man omedelbartsätta i gång alt utvärdera den. Man skall följa den och se vad resultatet blir.Om delta resultat inle blir vad vi har hoppats skall man föreslå förändringar.Men jag kan inte läsa socialministerns utredningsdirektiv på samma sätt. "De delar av socialljänsllagstiftningen sorn äravsedda atl utgöra etl grundläggande skydd för barn och ungdomar irisksiluationer. främst lagen om värd av unga (LVU) bör bli föremål för ytterligareöverväganden. Beredningen bör sålunda förutsättningslöst överväga om någrainitiativ bör las till ändringar eller tilliigg i reglernas utformning.Beredningen bör i denna del samråda med utredningen om barnens rätt." Där finns inte ordet "utviirdering"". Därfinns ""överväganden"', t. o. ni. förutsättningslösa överväganden, och jag har inte kunna läsa det på annat sätt än att avsikten iir atl tiden fram lill skall utnyttjasför atl. där del är möjligt och där det befinnes behövligt, förbättra den lagen. Om det inte är meningen får åtminstone jag svårare atl vara rned om del här beslutet. Och jag måste hålla med orn atl all logik hade bjudit atl vi hade behandlat LVU på samma siitt som LPV. - eftersom den ändå skall vidareutredas, överses och överarbetas- lyft ut den ur dagens beslul och återkommit när utredningen är klar. Det iir möjligt att del tar 76 . Jagar inle säker pådet.Jag menar atl både lagen om vård av vuxna missbrukareoeh lagen om vård av unga borde kunna hinna överses på ganska Nr 160 Del är ju inle fråga om alt börja från noll.Beslutsunderlaget finns. -r- j j framtaget under 13 årsutredningsarbete, sorn har pågått in i det sista. Vad -, . ,,,,, ' " det gällerär att göra bedömningar och fiitta beslul, oeh del borde rimligen kunna ske på ganska . Men om så inte kan ske.menar jag att det är c , , , regeringens ansvar alt tillse att ikraftträdandet av hela lagkomplexet anpassastill den dag då delta andra arbete är klart och regeringen har möjligheteratt göra en sådan anpassning. Det vore välgörande om vi innan dagensdebatt avslutats kunnat få något större klarhet i detta avseende. Det är för mig uppenbart att socialmiriislern t, ex, icke har samma uppfattning på denna punkt. Någon av demmåsle ha fel och den andra rätt. är det som har skrivitdirektiven, och man bör därför kanske ha rätt all låta hennes uppfattning ägavitsord. Å andra sidan står utskottet delyis däremot. Vi får , som det har sagts, vackert arbetavidare. Allt har inte blivit som vi tänkt oss. Vi skulle ha en helhetssyn, menvad blev del? Jo det blev en administrativ samordning i slora centralnämnder,där nykterhetsfrågan kom bort. Det blev ett försök all låta sammasocialarbetare personligen vara lika duktig på att ta hand om barn som på attta hand orn familjers nedgångna ekonomi eller alkoholiserade äldre män - vilkettillsammans med elt fint ord kallas för dillelantism. Man har börjat söka sigbort frän del . men lagen låser fast ett opinionsläge som är flera årgammalt. Jag tror att vi på den punkten och på många andraverkligen får anledning att arbeta vidare. Man vågar kanske ändock utgå frånall det gigantiska arbete som har gjorts och sorn varje inblandad instans harheder av - orn inle annat på grund av den flit som har ådagalagts - verkligenskall visa sig vara den hållbara grund för den fortsatta utvecklingen som vihär tror. T. v. och under förutsättning all delverkligen är avsikten atl arbetet för att förbättra LVU skall få sättas i gångomedelbart har jag inget annat yrkande än om bifall till utskottetshemstiillan. (vpk): Materialet i detta ärende speglar tydligt denmoderna socialpolitikens dilemma. Modern socialpolitik föddes ur en ideellföreställning. Den var ursprungligen tänkt för elt annat samhälle. Den hardärför svårt att vakna upp i krisens hårda värld. fick arbetarrörelsen här i landet för förstagången ett mått av inflytande över landels politik. Den reformpolitik som dåinleddes vilade på teserna om full sysselsättning och ekonomisk utjämning. Wigforss och tänkande som var dess grund. I dennaram hade socialpolitiken två uppgifter. Den skulle garantera trygghet i vissa individuellasituationer, sorn i den fulla sysselsättningens samhälle förutsattes varalillfälliga och övergående. Den skulle via skatte- och bidragssystemet framtvinga enomfördelning till de breda lagrens förmån. Social service skulle friirnja en förbättring av deras 77 Nr 160 fysiskaoch psykiska levnadsvillkor.Det var socialpolitik för folkhemmet, för Tisdaeen den "'" ''iti''''''""-li'" '''t fanns gott om arbete, där en social bostadspolitik ,nn(j fungerade, där det gick framåt förhela folkel ekonomiskt och kulturellt och ' där följaktligen sociala problem var marginella avvikelser. Socialtiänsten Sådan blev inte utvecklingen. Denmynnade i stället ut kris ' ' och sönderfall, rnassulslagning och komplicerade socialaproblem. klassiskasocialpolitikens huvudfunktioner kom atl omintetgöras av denna utveckling. Någon ekonomisk omfördelning mellan klasserna förekommernu allmänt sett inle, politik har raserats. Det är överklassensom tjänar på skattesystemet. Socialutgifterna innebär inte heller någraomfördelningar mellan klasserna. De är en bristfällig kompensation förde föriusler sorn drabbar arbetslösa, långtidssjuka och socialt utslagna. Deskyddar inte längre mot hyr-eshöjningarnas och inflationens genomslag. Socialpolitiken har fält en annan tyngdpunkt. Den skallsöka administrera och försörja den växande armén av arbetslösa ochundersysselsatla. Den skall inle bekämpa fattigdomen och förnedringen, ulanadministrera den. Socialpolitiken har ställts inför ett mycket stort ochkomplicerat ulslag-nings- och utstölningsproblem. Aldrig under 190()-talet harutstötningspro-cesserna varit så omfattande och så sammansatta som . Helaskikt av befolkningen har hamnat utanför normala samhälleliga sammanhang,Hundralusenden befinner sig i olika ulslagnings- och ulslötningsproces-ser. Det finns inga som helst proportioner mellanomfattningen och svårigheten hos della problem å ena sidan och socialpolitikenskapacitet å den andra. Man kan helt enkelt inte rned nuvarande ramar bemästraproblemet. Folkhemmet är borta, och den socialpolitik som hade folkhemmet somförutsättning klarar inte problemet, Ulskotlels synsiitt visar ett stort friirnlingskap infördenna nya situation. Man resonerar som om det gamla liiget fannskvar, Ultryckta i ord är iitskotlets avsikter ofta nog såhedervärda. Det är inte diir problemet ligger. Men del hade krävts mer av preciseradesamhälleliga skyldigheter, mer av konkreta mänskliga rättigheter.