prot · G30968 · 1979-12-31 00:00:00 — När nu den hår utredningens delbetänkande läggs framkommer det främst alt gälla fordonsbiten och en del andra frågor. Jag har bettatt delbetänkandet skall komma . Jag tycker också att utredningenhar tagit väldigt . vill jag nog inte gå längre än att säga altutredningsmannen har haft rätt god tid pä sig all kunna tänka över de härproblemen i detalj. Vi får se vad han finner lämpligt och möjligt. Men att detfinns saker att göra pä fordonssidan, som ju år den största gemensamma delen,anser jag vara ganska klart. Där tycker jag också att man skall ta en delgrepp. Om samverkan mellan affärsverken och statligamyndigheters verkstäder INGEMARKONRADSSON (s): Det är gott och väl och del kommer ettdelbetänkande om fordonsverksläderna. Men som dettautredningsarbete pågår hinner mycket hända. Jag kan anföra elt exempel som ligger mig ganska nära, ochdet gäller vad sorn nu händer i , SJ:s huvudverkstad i har minskatsin personal med nästan två tredjedelar av antalet tidigare sysselsatta. upphör verksamheten helt vid vagnverkstaden i . Där finns ändamålsenlig och bra verkstads- och kontorsyta som då stårhelt oanvänd. För mig framstår det som en gåta att inte målmedvetnaansträngningar har gjorts för att få till stånd en meningsfull industriellverksamhet i dessa lokaler efter . Del är också anmärkningsvärt att det inte harlagts frarn delbetänkanden i den här utredningen. Enligt uppgifter som jag harinhämtat har utredningens referensgrupp inle haft något sammanträde sedan ijuni 1979. Eventuella förslag i det aviserade delbetänkandet är än så längeinte förankrade i referensgruppen. Med tanke pä vad som händer av tekniskutveckling och förändringar av olika slag i de verk som kommunikationsministernnämner och som agerar så olika vore det naturligtvis önskvärt med en samverkanoch med direktiv från departementets sida för en ökad samverkan på det här området. Jag hoppas alt jag inte behöver tolkakommunikationsministerns svar så all tusentals anställda vid mängaproduktionsenheter och verkstäder skall räkna med alt inte hakommunikationsministerns stöd för en satsning på alternativ produktion och etteffektivt utnyttjande av samhällets egna verksladsrörelser. Jag anser att man i alla sammanhang skallutnyttja samhällets resurser så effektivt som det finns en möjlighet till.Ibland gör man del genom att driva en verksamhet i egen regi, ibland genom alllägga ut arbete på entreprenad. sker det faktiskt genom entreprenad,särskilt när det är fråga om konkurrens. Jag anser det emellertid nödvändigtalt framför allt stora verk och myndigheter har verkstäder där de kan drivavissa sektorer i egen regi för att få en kontroll på marknaden och kunna bedömakostnadsbilden, kvaliteten och annat. har jag lärt mig att en sådansektor i egen regi är värdefull, men det varierar från bransch till bransch ochfrån område till område, kan säga till alla berörda att vi skallanvända samhällets resurser så effektivt som det finns en möjlighet till. Jagär mycket tacksam alt nämner detta, för jag kommer attåberopa som politikerkollega men också som politisk motståndareoch säga att det här är den uppfattning som man driver frän socialdemokratiskthåll. Jag delar den, för jag tycker att den är bra. När det sedan gäller , så har statens järnvägarförsökt hyra ut den del av verksladshallen som blir ledig. Man hade en kund pågång som emellertidhar dragit sig tillbaka, men man försöker alltjämt alt hyra ut Nr 68 Vad jag efterlyser i den här diskussionen iiren vilja hos Oni ökade resur-koinmunikationsministern att offensivt stödjautredningsmannen, så all han i gj enlighet med direktiven kan få tillstånd nya aktiviteter inom den statliga verkstadsrörelsen och kanske också seden statliga verksamheten som ett aktivt instrument för framtidaindustripolitik. Jag tror titt det skulle vara en nyttig injektion också fördet privata näringslivet. Överläggningen var härmed avslutad. §18 Om ökade resurser åt SJ Kommunikationsministern erhöll ordet för attbesvara (vpk) anmälda interpellation, 1979/80:112, och anförde; har frågat mig om jag ärberedd att vidta snabba åtgärder för att hejda personalminskningen vid SJ ochsamtidigt ge SJ ökade resurser för all klara en ökad trafik. Jag har tidigare här i uttryckt mintillfredsställelse över trafikutvecklingen vid SJ under senare tid.Persontrafiken har till följd av lågprissatsningen ökat krafligt. Som en följdav förbättrade konjunkturer har också godstrafiken ökat. En förutsättning förden här utvecklingen har varit att SJ successivt fått ökadeinvesteringsmöjligheter. En satsning sker fortlöpande på att förbättrasäkerhet, kapacitet och standard som trafiken rationaliseras. Jagvill erinra om att SJ:s investeringsram höjdes kraftigt i samband medriksdagens behandling av den trafikpolitiska propositionen förra året.Härutöver har anvisat särskilda medel för att främja sysselsättningeni landet, vilket kommit också SJ till del. . 1 årets budgetpropositionfullföljs den nya trafikpolitiken med en ytterligare höjning av SJ:sinvesteringsram till totalt Detta innebär en reell ökningsom är tillräcklig för alt pågående och planerade investeringar vid SJ skallkunna genomföras i väsentliga delar. Enligt min mening finns således goda förutsättningar förSJ att även fortsättningsvis hävda sig väl på transportmarknaden. De successivtstigande oljepriserna kommer med all sannolikhet att göra järnvägen än merattraktiv . Delta ställer ökade krav på järnvägen när delgäller både persontransporter och godstransporter. Del är SJ:s uppgift all medhjälp av de investeringstnedel sorn ställs till förfogande skapa en så effektivoch rationell järnvägstrafik sorn möjligt. Detta innebär självfallet att förelagetmåste rationalisera sin verksamhet i takt med att ny teknik införs.Personalminskningar kan därför inte uteslutas och behöver inte heller innebärasämre service. Behovet av personal är en fråga som SJ avgör på Oni ökade resurser åt SJ egen hand, och jag förutsätter all förelaget anställer denpersonal som behövs för olika ändamål. (vpk): Herrtalrr)an! Jag tackar för svaret. Enligt trafikpolitiska beslut är det "avsåväl samhällsekonomiska som trafiksäkerhets-, miljö- och energiskäl angelägetatt ett ökat utnyttjande av järnvägen, framför allt vid långväga transporter,kommer till stånd". Investeringarnas betydelse framhålls, som rnan säger,"för all, genom bl. a. förbättringar av banstandarden, modernisering ochutbyggnad av lok- och vagnpark, godsterminaler m, m. och ökning av trafik- ochdriftsäkerheten, ytterligare höja kvaliteten på järnvägens transporttjänster ochdärmed ge järnvägen möjligheter att spela den centrala roll den bör ha inom iförsta hand det interregionala person- och godslrafiksyslemet. När det gällerinvesteringsmedlen vill emellertid utskottet starkt understryka vikten av altSJ erhåller ökade resurser för all bygga ut kapaciteten och förbättra servicen.Det gäller både på kort och på ". För att beslut beträffande exempelvis det meroch mer angelägna överförandet av långväga trafik till järnvägen skall blimöjligt att genomföra, fordras en kraftig ökning av SJ:s resurser. Energikrisenväxer i takt med de ständigt stigande oljepriserna. Del blir därför också frånenergihushållningssynpunkl alltmer ett samhällsekonomiskt krav att åstadkommadenna överföring av interregional trafik till järnvägen. Låt mig här, herr talman, nämna några uppgifterbeträffande godstransporterna. SJ:s marknadssektion har gjort beräkningar sornvisar att trots det förhållandet, all SJ transporterar av det godssom går över här i landet, tar förelaget i anspråk av allenergi som används inom transportsektorn. Andra aktuella utredningar, gjorda avSJ:s utvecklingsavdelning, visar att en lastbil med släp vid transport överlängre avstånd förbrukar uppåt så mycket energi som tågtransport iheltåg; det gällde vid den här undersökningen transport av papper från Norrlandsöderut. Endast ett land med obegränsade energitillgångar kan blunda för en såuppenbar skillnad i energiförbrukning. Dessutom är energikostnaden ca fyragånger större för lastbilstransporten; då har rnan räknat med kostnadsläget ijuni 1979. Väger man också in den samhällsekonomiska kostnaden för ökatvägslitage, buller, trängsel och ökad olycksrisk som följer rned tungalandsvägstransporter, framstår det som socialt angeläget att ändragodstrafikens struktur. Del fordras alltså kraftigt ökade resurser för SJ, och detsäger kommunikationsministern i något sammanhang i svaret. Men han gör ocksågällande "att SJ successivt fått ökade investeringsmöjligheter". Omdetta är sant är det en sanning med stor modifikation, SJ har i sin anslagsframställning redovisatinvesteringsutvecklingen. /68 och framåt till 1974/75 minskade reelltsett investeringarna, och sistnämnda år var man nere i av 1967/68 årsnivå. Den ökning som sedan skett torde stå i samband med den opinion för merakollektivtrafik som har utvecklats, men är SJ;s investeringsvolymendast av 1967/nivå, I det här sammanhanget kan man också nämnaatt, enligt vad som redovisats i anslagsframställningen, järnvägstrafikenendast har en bråkdel - - av de totala invesleringsulgifterna i densvenska trafiksektorn. Även om man tar i betraktande de konjunkturanpassadebidragen till sysselsätlningsfrämjande åtgärder i form av stödbeslällningar ikrislägen osv,, måste man slå fast att investeringspolitiken under efterkrigstidenhar gynnat landsvägstransporter och missgynnat järnvägstransporter, vilket letttill en icke obetydlig eftersläpning i vad gäller järnvägarnas tekniskautveckling. Hur förhåller del sig då för framliden? Sker det någonavgörande förbättring i och med årets budgetproposition?Kommunikationsministern gör gällande att investeringsramen höjs i samband medårets budgetproposition. Låt oss granska detta påstående. I propositionen föreslås en investeringsram på 1 325miljoner. I propositionen 1978/79:99-den som bl. a. föranledde det nyatrafikpolitiska beslutet - erhöll SJ ett investeringsanslag på ,vilket belopp sedan höjdes med ett extra investeringsanslag på förupprustning av trafiksvaga järnvägar, driftsäkerhelsutrustning m, m.Totalsumman blev alltså 910 miljoner. Det ser fortfarande bra ut, eftersomskillnaden mellan 1 325 och 910 miljoner ändå uppgår till 415 miljoner, men dåskall man hålla i minnet att 300 miljoner faller på det s, k, nyainvesteringsbegreppet, dvs, att vissa utgifter har förts över från drift- tillinvesteringssidan i och med årets budgetförslag. Då skulle den verkligaökningen stanna vid 115 miljoner. Enligt vederhäftiga beräkningar uppslukasdetta belopp av prishöjningar. Även om man tar hänsyn till att SJ erhållit rätt att träffa s. k. . hyresköpsavtal med Eurofima inom ramen25 miljoner- en ökning med 10 miljoner i jämförelse med i fjol-ärdet svårt attuppfatta det helasomen reell höjning i sammanhanget, vilket ju görs gällande idet svar jag har fått. Man måste också beakta följande: SJ har i en skrivelse den9 november hemställt om ett särskilt anslag pä 390 milj, kr, för förstärkningav driftsäkerheten vinterlid. trafikpolitiska riksdagsbeslut pekas"på del behov av extraordinära insatser för att förbättra driftsäkerhetenunder vinterförhållanden - i fråga om både närlrafiken i storstadsområdena ochfjärr'trafiken - som dokumenterats genom den gångna vinterns erfarenheter.Detta måste enligt utskottets mening ges hög prioritet." SJ framhållersärskilt att dessa förstärkningar inte går alt finansiera inorn de ordinarieinvesteringsramarna - och har inte heller räknat med det. säger däremotkommunikationsministern i budgetpropositionen att han räknar med delta för sindel - att förstärkningarna skall inom den ordinarie ramen. Jag citerar:"Investeringsramen för /81 har beräknats för alt ge utrymmeåt investeringar för att stärka SJ:s vinterberedskap."' Kan man tolka detta på annat sätt än så attden ordinarie investeringsplanen, som SJ gjort för uppbyggnad av ordinarieutrustning, enligt kommunikationsministern skall omarbetas för att inrymmadenna förstärkning av SJ:s vinterberedskap? Men om så sker återstår ännu mindre Omökade resurser åt SJ Om ökade resurser åt SJ någon höjning i jämförelse med budgetpropositionen1979/80, eftersom densamma inkluderade åtgärder för viss förstärkning avvinterberedskap. I själva verket är kommunikationsministern säkert välmedveten om delta problem, trots att han talar om att årets budgetpropositioninnebär en ytterligare höjning av investeringsramen. I kommentarerna lillbudgetpropositionen talar också kommunikationsministern orn all del kan varaav intresse all pröva även andra finansieringsformer och "möjligheten altSJ hyr material sorn eljest skulle anskaffas över investeringsanslaget". Detta resonemang från kommunikationsministerns sida hargivetvis med stort intresse noterats av en hel rad leasingförelag, och det ärdärför inte förvånande orn erbjudanden nu strömmar in till SJ om olika typer avfinansieringsavtal för leasing av t. ex. järnvägsvagnar. Det betyder alltså allefter hand en rätt stor del av SJ:s materiel - vagnar och annat - kommer altägas av finansinstitut och banker, lill vilka SJ sedan får betala hyra ochränta. Sorn bekant idkar leasingföretagen knappast någon välgörenhet. Mångafrågar sig säkert inför den här nya trenden i utvecklingen, om det är meningenalt hela folkets järnväg skall bli järnväg. En fråga är i varje fall berättigad: Är del nu meningenalt SJ:s förvaltning själv skall besluta om de nya finansieringsformer somkommunikationsministern talar om? Vad slutligen gäller personalfrågan så har de fackligaorganisationerna, inle minst , monotontupprepat kravet pa nyrekrytering. Delta krav är i hög grad berättigat. Genompensionsavgångar kommer SJ att minska sin personal med 12 000 man lill 1984/85.Även om en viss nyrekrytering sent omsider har kommit i gång är det nödvändigt,mot bakgrunden av SJ:s växande roll i energihushållningssamhället, att få enradikal ökning av nyrekryteringen. När det gäller personalutvecklingen vill jagsäga att personalen har minskal vid SJ samtidigt som SJ ökat sin kapacitet. Detär ju ett tecken på rationalisering. Tror man på en offentlig sektor, så skallman vara tacksam när den offentliga sektorn är lika effektiv som näringslivet. är dessa siffror litet varierande, beroende påsammansättningen av SJ:s personal; man har ålderskurvor med rätt högasiffror. Under de närmaste aren kommer personalminskningen all bli lägre än denvarit tidigare, trots fortsatta rationaliseringar. Men jag vill alltså säga all vi skall vara lacksamma närde statliga verken klarar av en rationalisering som innebär alt man hela lidenökar sin service och sina prestanda vid minskning av personal. När det gäller SJ:s investeringar är det inte underligtall man får ett bra index, när man som i det här sammanhangetsom utgångspunkt använder det basår - jag tror det är 1967 eller möjligen 1968-då man gjorde mycket stora investeringar i . Nästa gäng viexempelvis debatterar luftfartsverket förmodar jag att man som index skallanvända det år man byggde . kels investeringssiffror att se skrämmande låga ut - enfruktansvärd sänkning av luftfartsverkets investeringar- och det kornmer attsägas att statsrådet inte längre vill salsa på flyg osv. 1 själva verket är delså, om man bortser från vissa enstaka toppar, att SJ:s investeringar ökat. Nuär det inte alltid bra att lägga ut så förfärligt rnycket pengar på allaområden, ulan rnan skall också hålla igen, och därför kan nran diskutera värdetav alt vi här skryter om hur mycket ramen har ökat och hur myckel mer pengarman lägger ut, I det här fallet har emellertid mera rätt änannars i sådana här investeringskrav, eftersom det här är en fråga om räntablainvesteringar, och jag har den uppfattningen att man i lider av knapphet päresurser skall försöka styra så rnycket pengar som möjligt över till områdendär investeringarna är räntabla. är del emellertid så vist ordnat här i staten, att manfår slåss för de räntabla investeringarna med alla tänkbara driftkostnader ochäven allt som höjer driftkostnaderna. Det gör att utrymmet blir relativtbegränsat i elt läge där budgetunderskottet är så stort sotn del år, ochsvårigheten all slå sig fram är faktiskt ganska märkbar. Därförtycker jag attdet den här gängen har varit ett ganska hyggligt utfall när SJ trots allt fäll,som säger, en ökning på 115 miljoner reellt. Prishöjningarnatar en del, men del finns ändå en reell ökning - och det är mer än de allraflesta har fåll. När det gäller vinterunderhållet vill jag säga att det ärväldigt svårt alt planera för vintern - jag har haft tillfälle att göra del iandra sammanhang -därför att man aldrig vet hur väderleken blir. Men en sak harjag lärt mig. nämligen att aldrig någonsin ta dem som har hand om vinterunderhållelalltför mycket på allvar. De gör nämligen precis som , somväljer samma basår sotn SJ, och väljer det år dä det snöat som mest och varitsom kallast. Sedan pekar man på det våldsamma underskott man fått i budgetendet året och säger att anslagen måste höjas. Men det skall man inle ta ett duggpå allvar. Slå ut det på en tioårsperiod och se hur det ser ut! fick SJ aldrig sina vagnar avisade. Normalt årdet sä, att när de går runt i landet försvinner isen då de kommer in i mildväder.När vagnarna sedan kommer in i kalla områden fryser de till. På det visetcirkulerar järnvägsvagnarna. var det kallt i hela landet helavintern, och SJ hade stora bekymmer, har SJ alls icke de bekymren, 1själva verket har man det f, n, ganska hyggligt ställt när det gäller frågan omnedisning och vinterunderhåll - så del här året kommer SJ aldrig alt laväderleksförhål-landerna till intäkt för krav när det gäller vinterunderhåll.Det här är en erfarenhet som man lär sig av, inle minst om man har varitgaluborgarräd . Då vet man nämligen hur del är när del gällersnöröjning. Slutligen kommer , som i övrigt gjorde ettbedövande sakligt inlägg, med frågan orn hela järnvägen nu skulle bliWallenbergs järnväg. Ja, varför inte - det skulle nog bli effektivt. Är SvenHenricsson och jag överens om att vi kanske skulle försöka få framinvesteringstnedel genom att sälja järnvägen exempelvis till och fådelta jättelika företag skön av honom? Jag tror inte det. Det här är väl meraen nödvändighet för en att säga. I själva verket är del så att vi i ettläge där vi fått en viss Om ökade resurser åt SJ Nr 68 ökning av investeringsramen skallförsöka få SJ att kunna hyra materiel - del Tisdaeenden arbetar vi hårt rned-nårinvesleringsmedel inte kan fås frarn på annat sätt. 22 ianuari1980 '''" J" förränta del de hyr. SJ skall göra bra affärerrned detta. kan man skapa kapital. Jag ser inle någon nackdel i detta, tvärtom. Om ökaderesur- alltså en möjlighet i lider av resursknapphei all öka möjligheternaför statens ser åt SJ järnvägar att skaffa vagnar,material och annat. Dessutom kan man tänka sig att SJ hyrav sina kunder, exempelvis industriföretag. Ett bättre sätt att träffalångtidsavtal än att exempelvis ett industriföretag hyr järnvägsvagnar har jagsvårt alt tänka mig. Jag tror t. o. m. skulle uppskatta det,eller vad säger ? (vpk): Det finns anledning att vara mycket vaksamnär det gäller minskningen av personalen vid SJ. Man har under många årunderlåtit alt rekrytera, och denna politik ger ett explosionsartat resultatnär det nu blir aktuellt alt skaffa nytt folk föratt klara trafiken, i ett lägedär denna tenderar att öka bl. a. av energihushållningsskäl och på grund avhöjda kostnader för lastbilstransporterna. Vi är liksom säkerligen också kommunikationsministern välmedvetna om den kris för laslbilstrafiken som uppstod , då viverkligen fick besked om vad som håller på att inträffa. Måhända kommer vi inomrelativt att ställas inför irppgifien all se till att stora volymertung trafik förs över till järnväg, och del kommer då att behövas personal ochresur"ser för att klara delta. Jag vill beträffande frågan om indexutvecklingen förinvesteringsverksamheten säga all bilden blir densamma, även om basåretförläggs längre tillbaka. Också med 1964/65 som basår, med indextalet 100,visar del sig alt investeringsvolymen för järnvägarna har försämrats, och delhänger samman med den allmänna trenden på investeringsområdet. Vad sedan gäller uppgiften 115 milj. kr. som facit förinvesteringsvolymen harjag testat delta belopp bl. a. på SJ :s ledande folk,och det har då framgått alt man är medveten om alt det i stort motsvararprishöjningen, vilket också stämmer med deras egna kalkyler. Vinterunderhållet är en driftsäkerhetsfråga.Kommunikationsministern har lur med vädret, men låt oss se hur det blir nästavinter, om kommunikationsministern då är kommunikationsminister. Pä frågan om leasingförfarandet fick jag inget svar. Jaghar själv gjort förfrågningar om huruvida del finns förelag som hyr utjärnvägsvagnar i , och jag har fått beskedel att så inte är fallet. Detär i stället fråga om en finansiell transaktion, varigenom kreditinstitutövertar finansieringen och ägandet av t. ex. järnvägsvagnar. SJ får sedanbetala hyra för vagnarna till dessa institut. Men vad blir följden om ettsådant företag en vacker dag säger: vill vi ha mera betalt för våratjänster? Och vad skulle del innebära fackligt? Jag vill också få reda på om järnvägsledningen själv skallfå träffa sådana 76 avtal eller om del är meningen altde politiskt skall förankras i . KommunikationsministernULF ADELSOHN: Nr 68 har ju själv rätt all besluta om vad den på sådant den sätt villha förankrat. Normalt skall väl SJ förankra sådana avtal genom regeringsbeslutoch inle träffa dem på egen hand. Det är väl rikligt att vi än så länge har haft ttrr medvädret. Låt oss då Om ökade resur- hoppas att detta skall fortsätta. När det gäller leasingfrågan förstår jag inle varför SvenHenricsson är så orolig. Det är ju inte fråga otn all järnvägsvagnar hyrs uttill någon. I elt läge där man inle kan få fram invesleringsmedel kan kanske istället industrin fä fram sådana medel för sina behov på denna väg, och dä tasdet upp ett lån för del ändamålet. Vagnarna kommer att ägas av industrin, somutnyttjar SJ;s räls för dem. Industrin får då betala SJ för all använda rälsen.På del sättet kan vi öka användningen av våra järnvägar, till fromma förtransporterna och med sparande av energi, ulan alt behöva ta i anspråk deinvesleringsmedel som ändå är så knappt tillmätta. Det är ett bekvämt ochsmidigt förfarande, helt enkelt ett sätt att vara uppfinningsrik vid en tidpunktnär vi har ont om investeringsmedel, (vpk): Jag noterar i varje fall att man nu gär inför någonting nytt. I budgetpropositionen rekommenderas på två ställen åtgärderför alt via uthyrning och leasing finansiera behov av utrustning tilljärnvägen. Detta förfaringssätt är alltså nytt, och jag anser all del, genomriksdagens prövning, bör bli föremål för en politisk bedömning. Det kan inte vara rimligt att rnan öppnar möjligheter fört, ex, privata kapitalintressen att bli ägare av utrustning som tidigare ägtsav staten och att dessa intressenter skall kunna slå mynt av delta. Del kaninte vara rimligt och riktigt alt sä sker. Jag kan meddela kommunikationsministern alt jag är sä passinformerad att jag är på det klara med - och kan berätta - att det finns ettstort intresse från privata leasingföretag och finansförelag som uttrycks iinströmmande erbjudanden till centralförvaltningen. För del första har budgetpropositionen förelagtsriksdagen. Därmed kommer den politiska prövningen all göras av riksdag- det är helt klart. För det andra är debattörer som företräder vpk så sorgligtokunniga om hur rnan gör affärer alt jag blir förtvivlad. En kommunist tror alt den ena parten när det görs en affär alllid blir grundligt lurad och all den andraparlen gör en mycket bra affär och den stackare som blir lurad. Det är inte sä. - då skulle aldrig någon göra mer än en affär rned någon annan. 1 själva verket kan en affär som görs av tvä parter vara bra för båda. Detta är naturligtvis en elementär kunskap för oss som är anhängare av det biandekonomiska systemet och i sanning någonting fruktansvärt för en . Men så förhåller del sig i affärslivet. Om ökade resurser åt SJ