prot · G309142 · 1979-12-31 00:00:00 — Om kortare vän '" landsting planerar en organiserad tandvård även föråldersgrupperna Ett kallelsesystem med regelbundna tandvårdsbesök somomfattar , samtliga ungdomar i den gruppenbyggs upp i samarbete med folktandvården De som inte hörsammar erbjudandet om tandvård kallas på nytt.Särskilda inforinationsdagar anordnas för att samordna diagnostik ochtandhälsovård mellan folktandvården och privatttindvården. Avsikten är att fleråldersgrupper skall omfattas av den organiserade tandvården . Dengenomsnittliga årliga medelbehandlingstiden per invånare beräknas successivtsjunka till 0.9 tandläkartimmtir. Detta skall jämföras med den nuvarande årligamedelbehandlingstiden. sorn i genomsnitt uppgår till 2.5 timmar per vuxenpatient. Det blir alltså ett ganska rejält kapacitetstillskott. Även i andra landsting, t. ex, i det av berördaStockholms läns landsting, pågår olika försöksverksamheter för att utnyttja detillgängliga tandvårdsresurserna bättre, I landstingsområde t,ex, finns en försöksverksamhet, där både folktandvården och privattandvårdenmedverkar, som syftar till att inlemma samtliga patienter i vårdorganisationengenom att en s, k. behovsanpassad tandvård erbjuds patienterna. På detta sätthar man lyckats avskaffa köerna i vissa områden, bl. a. inom och Solnakommuner. Ett annat aktuellt område för denn;i försöksverksamhet är just den avInga Lantz nämnda kommun. Jag dllinäter också det mycket aktiva intresse som finnshos både folktandvården och privattandläkarna för ökad medverkan avtandhygienister en stor betydelse när det gäller att förbättra tandhälsan hosbefolkninger och minska behovet av reparativ tandvård. Jag tror att det kommeratt få er mycket stor effekt . kräver skyldighet för tandläkare att tjänstgörapå bristorter Det är en metod som jag inte kan ställa mig bakom. Den strideremot vår svenska samhällssystem, där människor inte kan kommenderas tilltjänstgö ring på en viss ort. Det skulle, tycker jag, vara klartotillfredsställande on man krivde att en yrkesgrupp skulle underkasta sig ensådan skyldighet. Ja; tror inte att det skulle befrämja rekryteringen tillyrket. INGA (vpk): sade att regeringen intealls är nöjd mec den bristsituation som råder inom tandvården. Om man inte ärnöjd med de långa köerna och väntelistorna, tycker jag att man skall vidtakonkret; åtgärder för att råda bot på dessa förhållanden. Jag hargått igenom läget beträffande köerna, som är förskräckligt långa För tremånader sedan var det kötider på vissa håll. Det visar sig ar 52 300 000 människor står i kö: så serverkligheten ut. var det 600 00( människorsom stod i kö och 400 000, Det är klart att vi skulle kunna säga som man kan fixa detta pä ett annat sätt, att man kan gå till privatatandläkare, att man kan använda kontakter. Men de flesta människor har inteekonomiska och sociala möjligheter att anlita privattandvården. När det gällerHuddinge fick jag , eftersom jag sitter med i enäldreomsorgsutredning. reda på att man hade denna långa kötid - - iHuddinge, Jag hade personligen inte trott att kötiderna i varså pass långa som de kan vara. De långa väntetiderna borde föranleda regeringen att tahelt andra grepp när det gäller tandvärden - göra en totalplanering, enstyrning av de totala resurserna, inkl, privattandläkarna. Det räcker alltsåinte med att tro att man kan låta det hela gå så som det har gått ,låta situationen vara så dålig som den är för stora grupper i samhället. Tandvården följer, som allt annat i samhället, ocksåsocialgruppstillhörighet - om man nu skall använda det begreppet för var folkbefinner sig ekonomiskt och socialt. Om man ser på förhållandena för människorsom är , så visar det sig att av dem som tillhör socialgrupp 1har egna tänder, medan två tredjedelar av dem som tillhör socialgrupp 3 harproteser. Detta är alarmerande siffror, som visar att det råder väldigt storaorättvisor när det gäller möjligheterna att fä tandvård. När tandvårdsreformengenomfördes . trodde man ju att man skulle få slut på dessa orättvisor. Såhar det uppenbarligen inte blivit, och jag tycker att situationen ärkatastrofal. Om man genomför ett räknexempel beträffandetandläkartätheten, finner man att vi har 8 000 tandläkare i ,varav drygt 4 000 finns inom privattandvården och knappt 4 000 inomfolktandvården. Då borde det ju rent statistiskt kunna räcka med detta antaltandläkare, men det gör det uppenbarligen inte. Man räknar då med att varjetandläkare svarar för 1 000 patienter och klarar 3 patienter . Såenkelt är det nu inte; tillgången på tandläkare varierar mycket kraftigt ochköerna till tandvården är olika långa. Jag tror att man också måste se på orsaken till attsysselsättningsgraden är sä lag bland mänga tandläkare. Det är förvånande, närdet i svaret konstateras att sysselsättningsgraden är låg. att det också sägsatt den kommer att minska. Det tänker man tydligen inte göra någonting åt. Jagtror inte att man kan låta sig nöja med att vi 1985 kominer att få drygt 10 000tandläkare. Det gäller att ta tag i den här frågan och planera totalresursernapå ett annat sätt än regeringen är beredd att göra. Det pågår olika slags försöksverksamhet för att beta avköerna till tandvården, och man hänvisar bl. a. till Lyckselemodellen. Man kanfå bort människor från köerna genom att undersöka deras tänder, men manreparerar inte deras hal -det sker etappvis, och det kan ta tre fyraår innan man är klar hos tandläkaren. Folk kommer bort från köerna, men de harfortfarande hål i sina tänder. Jag är inte alldeles säker på att det är denrätta vägen att bara skjuta problemen framför sig. Man kan inte säga att man Om kortare väntetid för tandvård, m. m. Nr 142 klarat problemen med köerna när människor ändå inteär behandlade. Månd'i"en den trorinte att man skall använda den förebyggande tandvården som alibi för att 12 mii19S() inte laga hål i tänderna eller gemänniskor den hjälp de behöver vad det gäller Om kortare vän ,herr talman, är jag fortfarande mycket förvånad och oroad över tetid för tandvård regeringen inte tar de långa köerna - tio årsväntetid - inom tandvården mera på allvar än som framkommit i den här debatten. m. m. Det faller på vårdgivarna att organiseraverksamheten så att alla kan få tandvård så fort som möjligt. Det visarsig, t.ex. i , att man lyckats ganska bra med det, även om IngaLantz hyser vissa tvivel om hur väl behandlade patienterna blivit. En terapeutisk bedömning görs av vilka vårdinsatser som ärakuta och vilka som kan skjutas något längre fram i tiden utan att det vållarolägenheter. Det är den metoden man måste tillämpa för att komma till rätta medköerna. Jag förutsätter att patienterna i får sina akutabehov helt tillgodosedda, och att ingen behöver lämna tandvården med hål itänderna. Det är andra insatser som får vänta. Jag har ingalunda trott att jag skulle kunnatillfredsställa med det här svaret. Det hade varit egendomligt omdet gått, men jag vill klart deklarera att det vidtas åtgärder runt om i landetför att få bort köerna och minska behovet av tandvård för befolkningen i stort. Det är alldeles klart att de utbildningsinsatser regeringenföreslagit inte får effekt med detsamma, utan det tar . Det ärockså, tycker jag. helt naturligt att tandvårdsreformen behövt ha en viss tidpå sig för att få effekt. talar om att många människor i åldern har proteser. Det är alldeles klart att det är bristandetandvård före tandvårdsreformens införande som gjort att de människorna harproteser. De försummelser i tandvården som gjordes kan man intereparera så att människor undslipper proteser. Det är för att man i framtidenskall slippa den här situationen som den förebyggande tandvården enligt minuppfattning är så utomordentligt viktig. Sysselsättningsgraden är relativt låg inom tandläkarkåren,och det kan förväntas att den kommer att förbli så. Det beror självfallet påatt tandläkarna ofta är unga människor, som har föräldraansvar, och de harliksom alla andra rätt till nedsatt tjänstgöring. har beslutat att enmängd skäl skall ge rätt till nedsatt tjänstgöring. Det är klart att även tandläkarnautnyttjar de möjligheterna. Därför är det mycket vanligt med halvtids- ellerdeltidsarbetande tandläkare inom folktandvården. Jag kan inte se att man kan undanta någon yrkesgrupp fråndessa rättigheter. Jag tycker alltså att vi har anledning att se ganskaoptimistiskt på utvecklingen , även om vi för ögonblicket är klartmedvetna om att många människor fortfarande får vänta relativt länge påtandvård. INGALANTZ (vpk): Nr 142 Vad regeringen senast föreslagit i denproposition som lagts den fram är ju att man skal! Och skall man satsa ]2 rnaj 1980 påförebyggande tandvård kan man inte göra som regeringen föreslår. kan inte öka utbildningen av tandhygienister så väldigt mycket som qj jortare vän- regeringen är beredd att göra - då får man öka utbildningen till 500 tetidför tandvård utbildningsplatser . Det är vad regeringen konkret har gjort för att. skullejag vilja säga, försämra situationen. sade att tandvårdsreformen måstefå på sig. Ja, men det är ju som gått . är viinne i 1980 -väntetiden i köerna är på vissa håll i landet, och kölistanomfattar 250 000-300 000 människor. Jag tycker att man är väl blygsam när detgäller att ställa krav pä dem som har att se till att tandvårdsreformenfungerar. Det låter fint när man säger att alla skall kunna fåtandvård så fort som möjligt. Men då måste man också se till den verklighet somde flesta människor som söker tandvård befinner sig i. De får ju inte dentandvård de behöver. De akuta behoven tillgodoses, men har man ett litet hålblir det kanske större, om man får vänta två tre ar på behandling, som falletär när det gäller de modeller man nu experimenterar med. Det enda raka är förstås att se till att man får enplanering av de resurser som uppenbarligen borde räcka till men som inte gördet av olika skäl. Det räcker inte med att hänvisa till att tandläkare ärbarnlediga och alltså är hemma och passar sina barn. därför att tandläkarkårenär ung. Jag tror att det ligger helt andra orsaker bakom den lagasysselsättningsgraden för tandläkare. a. tror jag att det är enskattefråga som kommit att spela in här. Därför anser jag att det är väldigtviktigt att man tar ett samlat grepp på hela tandvården i landet - planerarresurserna totalt då det gäller både folktandvårdens tandläkare ochprivattandvårdens tandläkare och även skriver in en skyldighet för tandläkarealt tjänstgöra pä orter som kanske inte är så attraktiva. Vi kan ju inte låtamänniskor i glesbygder bli utan tandvård därför att tandläkarna inte har lustatt vara där. Den skyldigheten måste man väl som ytterst ansvarig förtandvården i landet ändå kunna ta på sig när det nu ser ut som det ser ut. redovisar att det står ettbetydande antal människor i kö till folktandvården, och jag betvivlar inte attde siffrorna är rikfiga. Men är det ju så - det visar t. ex.revideringen av kölistan i - att av de människor som varanmälda på kölistan redan hade fått tandvård i privat regi. Det finns alltså anledning att se på de här siffrorna medganska betydande skepsis. Människor får tandvård även vid sidan avfolktandvården. Jag kan inte heller inse att människor i lägreinkomstgrupper försätts i en sämre situation, om de behöver gå till privattandvården. Tandvårdsförsäk ringen täcker ju behandling också inom privattandvården. Om tryckning och försäljning av våldspornogra-fiskaskrifter Utbildningsinsatserna på tandläkarsidan minskas något -det är alldeles riktigt. Och det finns underlag för att göra bedömningen attkåren bör öka i långsammare takt än f. n. till stor del med hänsyn till deförebyggande insatser som görs och som kominer att minska behovetav reparativa åtgärder. Den utökning från 216 utbildningsplatser rned ytterligare92 till ,308 platser som görs på tandhygienistsidan är ganska betydande. Denfår kanske ses som en etapp mot ytterligare påbyggnad av denverksamheten. Och det finns all anledning att se mycket positivt på tandhygienisternasåtgärder fiir att förbättra tandhälsan hos människor och minska behovet avreparativ tandvård . Jagtror alltså att vi kan se rätt optimistiskt påutvecklingen -jag vill betona det. INGA (vpk): En sista replik bara. När den här totalinventeringen gjordes 1975 stod 600 000människor i kö. Av dem skulle man kunna räkna bort därför att deordnade sin tandvård på annat sätt. Men vid en rundringning till samtligatandvårdschefer ute i landstingen visade det sig att 250000-300 000 människor faktiskt stod i kö och att kötiderna är väldigt långa.Det kan man inte förklara bort. Sedan är det inte heller lätt att komma in föratt få behandling hos privattandläkare, även om de omfattas av tandvårdsförsäkringen. Det här är problem som väldigt många människor vitsordaroch som jag tycker det finns anledning att ta pä ett seriösare sätt än vad somhar framkommit i den här debatten. Jag hänvisar till tidigare inlägg, där jagredovisat att har sett över det här systemet med nya patienteroch funnit att det stod 50 000-60 000 patienter i kö. Det ärväsentligt lägre siffror än vad redovisar. Överläggningen var härmed avslutad. §4 Om tryckning ocb försäljning av våldspornografiska skrifter Justitieministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda interpellation, 1979/80:173.och anförde: har frågat mig om jag anseratt det är ett tryckfrihetsbrott att vägra trycka eller säljavåldspornografiska alster. Frågan har ställts mot bakgrund av att ett enskilttryckeriföretag skulle ha hävdat att det inte kan vägra tryckavåldspornografiska tidningar, eftersom företaget då skullesätta sig över tryckfrihetslagarna och börja censurera. För att missförstånd inte skall uppstå vill jag först sägaatt ett tryckfrihets- Mandaeen den brott består antingen i ett otillåtetyttrande i en tryckt skrift eller i ett otillåtet p , joyn offentliggörandei en sådan skrift. En vägran att trycka en skrift kan alltså intevara ett tryckfrihetsbrott i lagens mening. Vad som är av intresse i det här sammanhanget är atttryckfrihetsförord- . ; försälinins ningen förbjuder granskning avskrifter innan de trycks. Förbud mot , \;Ah}~:nornosra-tryckning av skrifter får inte heller förekomma. Vidare föreskrivs i f/ri-,skrifter tryckfrihetsförordningen att det inte är tillåtet att på grund av enskrifts innehåll hindra tryckning eller utgivning av skriften eller dennasspridning bland allmänheten, såvida åtgärden inte har stöd itryckfrihetsförordningen. De här nämnda förbuden riktar sig emellertid endast motdet allmänna -myndigheter och andra allmänna organ - inte mot enskilda. När tryckfrihetsförordningen korn till stod det sålundaklart att förordningen inte skulle medföra någon förpliktelse för enskilda attsjälva medverka till tryckning, utgivning ellgr spridning av skrifter. Däremotövervägde man att införa ett förbud även för enskilda att pä grund av enskrifts innehåll ingripa mot andra för att hindra att tryckfriheten utövas. Menockså ett sådant förbud avvisades. ansåg att det skulle uppkommastora svårigheter att i lag närmare ange i vilken omfattning tvångsåtgärderfrän enskilda för att undertrycka misshagliga skrifter skulle anses rättsstridiga.Man förklarade att åtgärder av ideella föreningar och andra enskildaorganisationer mot skandaltidningar, pornografiska skrifter o. d. ibland kananses mycket berättigade, även om de inte inskränker sig till endast ogillandeomdömen och uttalanden. Svaret på fråga blir alltså att enskildasammanslutningar och personer har rätt att vägra sin egen medverkan tilltryckning och till spridning av tryckta skrifter. För ett tryckeri blir detsåledes närmast en etisk fråga i vilken utsträckning det skall avböja atttrycka en skrift ined hänvisning till dess innehåll. Jag tackar justitieministern för svaret. Detär bra att justitieministern ger det raka och riktiga besked som finns isvaret. Det finns med andra ord utrymme i tryckfrihetsförordningen för företagatt tillämpa en form av företagsetik vad gäller pornografi. Det är viktigt attdetta sägs från politiskt håll - alltför ofta får vi höra från förlagscheferoch tryckerier itt de inte har stöd i tryckfrihetslagarna för att vägra ställaupp på den snaskiga hantering som just handeln med främst våldspornografinutgör. har till uppgift att titta påhur ett förbud mot våldspornografi skulle kunna utformas. Om nu utredningen lyckas med sin uppgift, betyder det ändå inte att all annan pornografi också kommer att förbjudas. Våldspornografin är bara en bit av all porr som finns. Att förbjuda pornografi rätt över vore ett ganska allvarligt och svårt ingrepp i tryckfri hetslagarna. Därför måste det finnas utrymme för ett företagsetiskt tmsvar 57 Nr 142 där exempelvis tryckerier sägerifrån mot rasism, människoförakt och den kvinnoförtryck i pornografin. 1 7 nni lOSO "' ''' ' etiska ansvaretersätta lagstiftning är vad som gäller i övrigt på Även om det finns skäl att dåoch då ha synpunkter på rt,,,*,.,,;.,.. , bristande etik i våra dagliga tidningar och främstveckotidningar, kan vi ändå L/iniiyci\iung ,. ochförsälinins konstatera att den svenska pressenfungerar tillfredsställande, utom på det av våldspornogra- °''''''= "" """'''' föremål för min fråga. fiskaskrifter ' ' "°' denna bakgrund, motbakgrund av den intensiva debatt om våldspornografisom har pågått och mot bakgrund av tryckfrihetsförordningensanda förvånande att det socialdemokratiskt ägda sålänge har ägnat sig åt att trycka t. o. m. de värsta våldspornografiska alstersom finns på marknaden och detta under motiveringen att man inte kan vägra atttrycka. enligt vad jag erfar, styrelsen förSjuhäradsbygdens Tryckeri beslutat att sluta trycka porrtidningar. Plötsligt ärdet inte längre ett tryckfrihetsbrott att vägra trycka de här alstren. Men jag skall inte raljera över den plötsligaomkastningen, för den är trots allt viktig och välkommen. Kan SjuhäradsbygdensTryckeri ta det här beslutet kan också andra tryckerier göra det, och de kansket. känner tryck på sig att göra det. får vi bara hoppas att styrelseninte gömmer sig bakom brasklappen att företaget skall sluta tryckaporrtidningar när man har funnit annan produktion. Bakom en sådan brasklapp kanman nämligen gömma sig . Och av det skälet, herr talman, hade det varitbra, om den socialdemokratiska riksdagsledamoten . som ocksåsitter i styrelsen för tryckeriet, hade deltagit i interpellationsdebatten häri kammaren och närmare redogjort för när företaget tänker sluta medporrtidningar. Men är nu inte här. och det är att beklaga. Det finns flera tendenser till självsanering på det härområdet. KF har sagt ifrån och vill inte längre sälja de s. k. herrtidningarna.Expressen och har gemensamt kommit överens om att sluta medporrannonser. Det senare är ett stort steg framåt, eftersom det där länge harfunnits ett mycket hårdnackat motstånd just med hänvisning till att man enligttryckfrih«:tsförordningen inte kan vägra att trycka pornografi. Det kan i och för sig vara en ytterst vansklig väg att gåatt ställa krav på att tryckerier skall vägra trycka ett visst budskap. Men härär det annars tal om att allmänhetens respekt för tryckfriheten allvarligtkommer i gungning och att kvinnor utsätts för grova förolämpningar, omdet inte ställs och uppfylls krav på självsanering inom porrbranschen. Vi ärockså alla här överens om att tryckfriheten inte har som främsta syfte atttjäna dem som vill förnedra kvinnor och exploatera sexualiteten krasst ochcyniskt. Det finns ingen anledning att ytterligarekommentera justitieministerns svar. Jag är nöjd. om detta bidrar till denfortsatta självsaneringen på det här området. Överläggningen var härmed avslutad. § 5 Omregeringsåtgärder för att stödja kampen för demokratiska fri- och rättigheter iGuatemala Utrikesministern erhöllordet för att besvara \ (vpk) anmäldafråga. 1979/80:415. till handelsministern, och anförde: i har frågathandelsministern vilka åtgärder regeringen vidtagit för att stödja kampen fördemokratiska fri-och rättigheter i och vilka åtgärder som planerasför att nå detta syfte. Frågan haröverlämnats till mig. är ett land där våldet nu dominerar och därsituationen inger allvarlig oro. Svåra kränkningar av de mänskligarättigheterna förekommer och listan över mördade eller försvunna politiker,fackligt aktiva, studentledare och lantarbetare växer med skrämmandehastighet. dödades 39 människor vid en militär attackmot den spanska ambassaden i . FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna har fästuppmärksamheten vid situationen i landet. Vid kommissionens möte nyligenantogs en resolution som uttrycker kommissionens allvarliga bekymmer införläget i och uppmanar landets regering att vidta åtgärder motkränkningarna av de mänskliga rättigheterna. Den välkomnarkommissionens initiativ. Genom SIDA och enskilda organisationer lämnas humanitärtbistånd till politiskt förföljda och på annat sätt utsatta grupper iLatinamerika, däribland även . Stödet i avseryrkesutbildning och annan undervisning till sluminnevånare. Vidare lämnasbidrag till hälsocentraler i slumområdena. Utgivningen av en skrift som skallanvändas i alfabetiseringssyfte får också ekonomiskt stöd. Genom SIDA och LOstöds ett program för facklig utbildning i . Regeringen följer mycket noggrant den politiskautvecklingen i landet och vi är medvetna om den explosiva politiska och socialasituationen i . En förstärkning av värt humanitära bistånd tillutsatta människor i området kommer sannolikt att bli nödvändig mot bakgrund avdet ökade politiska förtrycket. Nya framställningar om humanitärt bistånd harredan aviserats och kommer att prövas av SIDA. HANS i (vpk): För drygt en månad sedan, ,ställde jagen fråga till handelsministern mot bakgrund av vad som då i deninternationella var aktuellt vad gäller -bojkotten mot bl. Jag hänvisade till att staten äger en del iPripps bryggerier och deltar i finansiering av IDB-projekt i , somuppenbarligen inte kommer den förtryckta befolkningen till del, och jag frågadevad man kunde göra. Det hadevarit lämpligt att regeringen just i det läget, när det internatio- Om regeringsåtgärder för att stödja kampen fördemokratiska fri- och rättigheter i Om regeringsåtgärder för att stödja kampen fördemokratiska fri- och rättigheter i nellaintresset riktades mot , hade markerat sin inställning. Men vad gjordeman? Jo, handelsministern släppte denna fråga till utrikesministern.Handelsministern ville alltså inte svara pä frågan. Och vad gjorde man mera?Jo. mot alla regler i väntade man en månad med att besvara frågan -frågor skall ju normalt besvaras inom . Därmed hoppades man förmodligenatt det hela skulle vara överspelat och att frågan inte på samma säti skullestå i centrum för intresset. Svaret består av två avsnitt. Det första avsnittetinnehåller allmänna ord om förtrycket i , och de orden hade vem somhelst i detta land kunnat uttala. I det andra avsnittet talas det om olikahumanitära hjälpåtgärder. Och visst är sådana bra. men de gör ingenting åtförtrycket, de gör ingenting åt orsaken till förtrycket. Och för att visa attdet förtryck som finns utövas med den guatemalanska regeringens goda minne kanjag hänvisa till en tidningsartikel som trycktes för . På enfråga till inrikesministern i om den halvmilitära polisen svaradehan: "Aha, ni måste mena den "rörliga polisen".Ja, den finns på en massa företag. Varenda bank, varje storföretag, varjeprivatperson som känner sig hotad eller i behov av skydd har rätt att hyradessa män. Vi prövar naturligtvis varje begäran, men som ni vet såförekommer det så mycket våld här i landet . . ."" Precis somom man inte själv var orsaken till det våldet! Jag tycker i och för sig att frågan skulle ha besvarats dåden ställdes. Men har svaret ändå kommit, och regeringen har ingen möjlighetatt smita undan frågeställningen. Här kunde man haft rätt att vänta sig attregeringen hade tagit verkliga initiativ och raka kontakter, kanske med denguatemalanska regeringen, t. ex. med inrikesministern, och pekat på vad densvenska regeringen menar med mänskliga rättigheter. Jag tycker att svaret andasflykt och feghet läng väg. Vad har frågat om är vilkaåtgärder regeringen vidtar för att stödja kampen för demokratiska fri- ochriittigheter i .