prot · G309160 · 1979-12-31 00:00:00 — I socialtjänstlagen slås fast alt socialnämnden skallverka för att barn oeh ungdom växer upp under trygga och goda förhållanden, altnämnden i nära samarbete med hemmen skall främja en allsidigpersonlighetsutveckling och gynnsam fysisk och social utveckling hos barn ochungdom samt alt nämnden skall sörja för att barn och ungdom som riskerar atlutvecklas ogynnsamt får del skydd och det stöd de behöver, Diir så är möjligt bör alla åtgärder vidtas rned deberördas frivilliga medverkan. Den resurs för behandlingsarbetet som denenskildes egen medverkan utgör rnåste alltså tas till vara. Utskottet säger i betänkandet på s, 99 all della givelvisinte innebär alt elt barns hälsa eller utveckling får sättas på spel genom atlsocialnämnden i syfte alt uppnå enighet går med på att välja andra åtgärder ändem rnan anser barnet vara i behov av. Vägledande för hur socialnämnden skallförfara i sådana fall måste vara vad nämnden vid en samlad bedömning anser varabäst för barnet. första paragrafen i LVU slår del bl, a, all den somär skall beredas vård med stöd av denna lag om det kan antas att behövlig vård inle 62 kan ges med sarntvcke av den ellerdem sorn har vårdnaden om honom. Vård skall beredas den unge orn brister i omsorgen ornhonörn eller något Nr 160 annat förhållande i hemmet medför fiira för hans hälsa eller utveckling, Tisd'ipen den Utskottetdelar propositionens principella uppfiittning atl det rnåste finnas -,:,. :" i noii visstutrymme för tillämpning av LVU iiven om samtycke lämnats. , m. m. skallnämligen garanteras "behövlig vård", I detta uttryck ligger bl, a,att hela den av socialnämnden planerade vården skall kunna genomföras, Orn detfinns anledning all befara atl ett lämnat samtycke kan komma atl återkallas,innebär detta atl behandlingsprogranirnet eventuellt inte kan fullföljas. LVUbör dä kunna tillämpas för atl garantera det långsiktiga genomförandet avvården. Om barnet utsatts för misshandel eller liknande övergrepp måsledessutom barnels anspråk på trygghet viigas in vid bedömningen av vad som ärbehövlig vård. Även orn det inte finns någon mera påtaglig anledning altbefiira alt vården avbryts eller störs, kan det i sådana fall ofta varamotiverat alt tillämpa LVU för alt säkerställa att inte barnet kan flyttas ulansocialniimndens medgivande. I ärenden enligl LVU beslutar länsrätten efter ansökanfrån socialnämnden. I akuta situationer kan dock nämnden eller dess ordförandebesluta orn omhändertagande. I rnolion 1979/80:66 av m. fl. föreslås allförvaltningsdomstol som har att pröva frågor om vård enligt LVU också skallkunna besluta i frågor sorn rör omhändertagande, detta för attundvika avbrott i vården. Utskottet har biträtt detta yrkande. Genomen sådan generell regel blir det alllid möjligt fören domslol alt med omedelbar verkan besluta om de åtgärder sorn anseslämpligast rned hänsyn till barnels bästa. Delta lägger elt slort ansvar pådomstolarna när det gäller att se till atl barn inle utsätts för upprepadeflyttningar. Med detta tillgodoses också syftet i motionen 1979/80:1204av . Barnstalerält har jag själv tagit upp i motion 1979/80:55. Barn kan i mål enligt LVU inte själva föra sintalan, ulan rnåste ha en ställför-eträdare. Ett offentligt biträde riickerinle. Utskollet instämmer i all nuvarande förhållande inle ärlillfredsställande. Man måste överväga atl införa en ordning som gerbarnet en starkare ställning. Vilken utformning elt sådant system bör ha kandock inte bedömas utan närmare utredning. Utskottet vill därför avvaktaförslagen från utredningen om barnels rätt. Jag har accepterat detta, eftersom jag fått klarhet i verkligen behandlar just den frågan. Direktiven var från början oklara. Jag har i samma motion krävt all LVU skall följas uppredan från början, eflersoin tillämpningen av nuvarande lagstiftningkritiserats hårt. har utskottet tillstyrkt. I tidningarna har man fått del lill atl regeringen tagitintryck av den senaste tidens opinion och lillsall en utredning som får fria händer atl ändra i LVU:s konstruktion. Jag tvcker vi skall observera all mofionen skrevs och 63 Nr 160 att utskottet i januari i årbeställde en sådan uppföljning. p. . , Omsorgen om barn och ungdomar iir en av socialtjänstensviktigaste Tisdagenden "= - j ,- ,, . . inon uppgifter. Del finns diirförsärskild anledning atl bevaka atl denna del av 3 juni1980 '' ° socialtjiinstensverksamhet fungerar på elt iindarnålsenligl sätt. , m. m. lagstiftningenbör ge ökad trygghet ål barn och ungdomar som är i behov av skydd ochstöd från samhällets sida. Reglerna bör främst vara utformade rned hänsynlill all de skall kunna iilgöra ett smidigt hjälpmedel för att förverkliga Man bör därför enligt utskottets niening vara öppen för möjlighetenatt LVU:s bestiimmelser kan behöva justeras i läkt med vunna I övrigtfinns, herr talman, inga förslag till förändringar i LVU. I motionen 1979/80; 1657 av och begärs ett uttalande som klarlägger alt lagstiftningen skallgarantera samma skydd för barn till utvecklingsstörda som andra barn har.Utskottet har gjort ett långt uttalande i den här frågan, och det återfinns pås. I anslutning till behandlas ytterligare enmotion som berör barnens situation, nämligen motion 1979/80:68 av BlendaLittmarck m. fl. Här krävs alt kontaktman skall kunna ordnas för barn ochungdom även utan samtycke. Utskottet hiinvisar här till alt ett sådant förslagfrån utredningen om barnens rätt nu remissbehandlas. Klarläggande uttalanden omnärhels-principens tillämpning har gjorts på s. 74 och 75 med anledning av ettyrkande i min tidigare nämnda motion, nr 55. Jag har härmed berörl samlligamotionsförslag som gäller åtgiirder och ingripanden till skydd för barn. Avdella får rnan kanske en någol annan bild än den massmedia ger. I massmediaförespeglar man djup oenighet, men som jag nämnde tidigare iir beliinkandetenhälligt. Jag hoppas att utskottet med de uttalanden sorn gjorts har kunnatskingra en del osäkerhet och misstro. Frågorna kring barnens rätt lill skydd och en trygguppviixi iir allt annat än lätta. Det gäller i första hand atl göra så mycketsom möjligi lillsarnmansmed föräldrarna, och så sker också. Men del handlarockså orn au slå vakt om en grupp barn sorn irtsiitts för övergrepp av olikaslag. ibland trots ytligt sett goda levnadsvillkor. Samhiillets särskildaansvar för dessa barn giiller inte bara ingripanden, utan del gäller också vård som sarnhiillet ger priiglas av trygghet, stabilitet och stimulans,dvs. motsvarar de krav som vi i övrigt ställer upp för barns omsorg. Enlångsiktig planering måste till i varje enskilt fall. så atl omflyttningar kanundvikas. några ord om den del av LVU som gäller ungdomar,sorn utsätter sin hälsa eller utveckling för allvarlig fara genom missbruk av beroendefram kallande medel, brottslig verksamhet eller någonting annal diirrned jämför bart. Vård enligt LVU kan hiir ges upp lill . Vården skall dock omprövas av nämnden minst var sjätte månad. Delta har tolkats så att högsta vårdtid skulle vara sex månatler och all sådan långsiklig behandling som ges på i. ex. Hasselakollektiven skirlle raseras. Jag vill påslå all man läsl fel. Vårdbehovet är avgörande för vårdtidens längd, och som grund för 64 omhiinderlagandet ligger jusocialnämndens egen behandlingsplan. väl dåinte anses sorn en katastrof att socialnämnden åläggs ompröva ärendet Nr 160 Jag ser del som ett skydd för ungdomarna noga prövar den atl rättvärd ges. Reglerna gäller ju för alla som är placerade för vård utom 3 jpj jggQ Visserligen kan socialnämndens beslut om fortsatt vård överklagas,men del är ingen större skillnad i jämförelse med nuvarande Socialtiänstenbestämmelse. Den enskilde kan ju när sorn helst och hur ofta sorn helst begära atl samhällsvården skall upphöra. När det gäller åldersgränsen är denna en kompromiss.Ursprungsförslaget var , men många remissinstanser menade att det varbättre att ge vård inom ram än att överlåta denexempelvis till kriminalvården. När det gäller vård utan samtycke för vuxnamissbrukare, skall ju denna fråga utredas ytterligare. Man kommer naturligtvisin på åldersgränser och samordningsproblem i denna översyn. Några krav på enhöjning av åldersgränsen för LVU har dock inte framförts i någon motion. Allra sist skulle jag vilja ställa en fråga lill KarinSöder, Jag vet inte om jag hörde fel, men jag tyckte att sade atlLVU skulle bli föremål för ytterligare överväganden och alt ändringar skullevara klara till , På s, 106 i utskottsbetänkandet slår det:"Beredningen bör sålunda undersöka hur de nya reglerna tillämpas ipraktiken oeh förutsättningslöst överväga om några initiativ bör tas tilländringar eller tillägg i reglernas utformning," Det är litet oklart vadsom egentligen gäller, och jag har inte haft tillgång till de slutligadirektiven. Jag tycker därför all det skulle vara bra om socialministern villeklargöra just den här punkten. Under detta anförande övertog andrevice'falmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Enligl direktiven kan utredningen, där allapolitiska partier är representerade, lägga fram förslag som den finnerändamålsenliga med utgångspunkt i de erfarenheter sorn utredningens ledamölerhar. Jag tror atl det är bra atl man inte "låser dörrarna". Altavvakta alt lagstiftningen träder i kraft och inte kunna göra någonting förränefter tror jag vore en olycklig utgångspunkt för utredningsarbetet. Däremot skall utredningennaturligtvis effektuera den beställning som har gjort i sittbetänkande. De direktiv som finns och det uttalande som i dagförmodligen kommer att göra och som utskottet står bakom är inle på något sättmotstridiga. INGA (vpk) replik: Det är riktigt som sade. atlvänsterpartiet kommunisterna har tagit intryck av den debatt som har förts ochalla de skrivelser som har kommit, där man har kritiserat LVU, Vi var inte frånbörjan medvetna om de brister som LVU har. Man kan beklaga att synpunkterna påLVU har kommit så sent, men det får inle innebära alt 5 protokoll 1979/80:160-161 Nr 160 riksdagsledamöter inte kan ändrasig och vara lyhörda för den tlebatt sorn försutanför della hus av miinniskor som i sitt dagliga arbete har att handskas meddessa frågor. Del finns fortfarande möjligheter alt avslåförslaget om LVU, Det S ;.,,,.,_ bygger på frivillighet oeh samverkan medföräldrarna, och många är oroliga m. m. för attdel främst är föräldrarnas rättssäkerhet sorn man vill värna orn och allbarnens rättsskydd blir beroende av föriildrarnas inställning. Kritiken harframför alll riktats mot att det inte blir möjligt att ingripa med förebyggandeåtgärder, I debatten har anförts: Lagen är skriven utifrån drömmenorn välmotiveradeföräldrar som beröm hjälp. Men så ser verkligheten inte ut.Den sociala verkligheten kommer att döljas bakom en glättad fasad avfrivillighei och service. Jag tycker att det är allvarliga argument mot LVU, Barnensbästa och föräldrarnas bästa kan tyvärr vara två olika saker, och då rnåsternan viirna orn den svagaste parten - i detta fall barnen. Med hänvisning till den mycket starka kritik som har riktatsmot LVU föreslår vi alltså att man lyfter ur LVU och inväntar slulbetänkandetfrån utredningen rätt. () replik: Jag tycker visst att vi skall lyssna pååsikter som kommer fram. och jag tycker att det vore bra om ocksålyssnade när man förklarar vad lagstiftningen innebär. Jag försökte redovisadel, och jag rekommenderar atl en gång lill läsa vad sorn står ilagen orn vård av unga, speciellt 1 §, Där står att den som är under 18 årskall beredas vård med stöd av denna lag, om det kan antas att behövlig vårdinte kan ges den unge med samtycke av den eller dem sorn har vårdnaden ornhonom, I dessa fall har alltså socialnämnden en direkt skyldighet att ingripatill skydd för barnen. Jag kan inle se att del skulle kunna uttryckas starkareiin det står där. Det råder fortfarande en viss oklarhet om inställning till den nya lagstiftningen. Det har figurerat en deluppgifter i massmedia, och jag har tidigare frågat om hennes inställning.Jag tycker inle alt jag fått den klarhet jag skulle vilja ha. Anser de förslag vi skall fatta beslut om - utom på de punkter somutskottet har tagit upp när det gäller barns talerätt och förflyttning avfosterbarn, som alltså skall behandlas vidare i utredningen om barnens rätt -är till fyllest för att skydda barn mot övergrepp? I en debatt jag hade med för ungefär sedan,uttryckte jag att jag anser atl LVU är en bra utgångspunkt, Alla har varit eniga om att socialtjänstlagen som helhet är en lagstiftning varsulveckling vi måste följa. Del giiller i lika hög grad den del som berör 66 LVU, Det är därför utskollet påvissa punkter ansett att rnan bör utvärdera Detiir detta vi i utredningsdirektiven har gått till mötes. Detta är inget Nr 160 arbete som får stagnera. Barnens riilt i alla avseenden, liksom alla jjsdagen den människorsrätt i sociala sammanhang, måste ständigt utvärderas och prövas, - Precissamma sak gäller för LVU, Det är denna möjlighet att förbättra och _ utvärdera som ges i de direktiv regeringen antagit. m. m. Förste vice talmannenINGEGERD (): Jag skall i milt inlägg begränsa mig lill altanföra några synpunkter på vård, oberoende av samtycke, av vuxna missbrukareoch motivera alt jag kommer att yrka bifall lill utskottets hemställan även påhithörande punkter. Låt mig inledningsvis bara konstalera alt i lagförslageträknas som vuxen också den som nätt och jämnt fyllt 20 är. Dagens möjligheleratl omhänderta unga missbrukare för samhällsvård enligt barnavårdslagen tillsde fyllt försvinner därmed. Det reser naturligtvis särskilda krav på delagregler för vuxna missbrukare som skall träda i stället. I socialutskottet har rnan enats om en kompromiss sominnebär att socialtjänstlagen träder i kraft den 1 januari 1982.Ställningstagandet till vård ulan samtycke av vuxna missbrukare uppskjuts genomatt en parlamentarisk utredning får i uppdrag att skyndsamt lägga fram nyttförslag. Detta innebär avslag på LPV-förslaget, vilket är bra. Men i en radmotioner från samtliga riksdagspartier har också yrkats atl vissa bestämmelseri nykterhetsvårdslagen skulle behållas i avvaktan på del nya förslaget.Utskottet föreslår att dessa yrkanden skall avslås med hänvisning till altförslaget till nya regler om vård av missbrukare förutsätts kunna träda i kraftsamtidigt med resten av reformen. Naturligtvis hade vi. herr talman - det står fullständigtklart - föredragit att vänlat med beslutet om socialtjänstlagen lilldess vi hade haft ett fullständigt förslag till nya reglerom vård oberoende avsamtycke, liksom till kontraktsvård. Men det har uppenbarligen inle varitmöjligi att få majoritet för det i utskollet. Vågar vi då lila på kompromissen? Innebörden ikompromissen är formellt atl man i en situation med starkt ökandealkoholmissbruk avskaffar nykterhetsvårdslagen. utan att vela vad den skallersättas med, och utan att vela orn något alls kommer i dess ställe. Vad händerom det - trots intensiva ansträngningar - inte visar sig möjligt atl få framett förslag om tvångsvård av vuxna missbrukare ? Eller, vad händer ometl sådant förslag stöter på starkt motstånd hos remissinstanserna? Kommer vidå att stå där utan några möjligheter att ivångsornhändertavuxna missbrukare som inte är psykiskt sjuka eller kriminella men i trängandebehov av vård? Vimoderater bedömer detta av flera orsaker som helt uteslutet för detförsta av humanitära skäl, för det andra med tanke på innebörden i den kompromiss somträffats i socialutskottet, fördeltredje på grund av de erfarenheter som har vunnits "' Nr 160 för det fjärde med tanke påsocialutskottets egna ställningstaganden i fråga , , orn ansvaret för missbrukarna. -, ,inon Visserligen är det en viktigutgångspunkt för socialljänslreforrnen att insatsernai individuella ärenden skall priiglas av frivillighet. ;, , utskottet, samlidigl "'råderenighet om atl samhället i vissa fall måste kunna användasig av tvångsåtgärder mot den enskilde---------------- , Så kan vara fallet vid m. m. missbrukav alkohol eller narkotika. En missbrukare kan under längre eller kortaretid vara oförmögen att själv ta itu med så stora problem och la den aktiva deli behandlingsarbetet som socialtjänstlagen förutsätter. Det kan då uppslånödsituationer när det är möjligt för samhället all acceptera envägran att ta emot erbjuden hjälp med de konsekvenser della innebär i form avmänskligt lidande." Låt mig också, herr talman, på moderata samlingspartietsvägnar slå fast all vi bestämt motsätter oss och kommer att motsätta oss varjeform av interregnum, av glapp mellan lagarna, på grund av de ulornordenliglallvarliga konsekvenser det skulle få för missbrukare och deras anhöriga. Antag att det trots alll visar sig omöjligt att fåfram en ny lag om tvångsvård av vuxna missbrukare utifrån de riktlinjer somutskottet drar upp. Med hänsyn till de uttalanden som gjorts förutsätter vi dä,som också framhållit, att nykterhetsvårdslagen behålls itillämpliga delar som ett provisorium. En teknisk jämkning avnykterhetsvårdslagen till socialtjänstlagen torde kunna ske ganska snabbt. Elt annat alternativ är att man skjuter på ikraftträdandetav socialtjänstlagen, om man inte får fram det nya förslaget om tvångsvård. sköt man en trumeld motnykterhetsvårds lagen, särskilt mot dess tvångsinslag. All hjälpa och rehabilitera någon mot hans vilja var omöjligt, hette det. Framgångsrik vård förutsatte frivillighet. Denna inställning påverkade inte bara arbetet i soeialutredningen. Också i många nyklerhetsnämnder drog man sig i det längsta för atl utnyttja nykterhetsvärdslagens möjligheter. har andra uppfattningar orn vården utan samtycke börjat göra sig gällande. Trots vällovliga och helt nödvändiga satsningar på öppna och frivilliga vårdformer och trots starkt ökat antal avgiflningar m. m. vid psykiatriska kliniker har del visat sig atl man inle kan undvara det sociala tvånget. Vi har fått elt stort uppdämt vårdbehov. Vi vet atl många missbrukare har gått under. Det är också omvittnat att underlåtenheten alt använda nykterhetsvårdslagen har lett lill att barn i missbrukarhem i stället i växande omfattning tagils orn hand för samhälls vård. har vi fått en markant ökning av antalet ansökningar om tvångsvård vid nykterhetsvårdsanstalter. Ändå ligger som bekant bakom ansökningarna dubbla beslut i socialnämnd och länsrätt, där del också skall ha visats att möjligheter till frivilliga hjälpålgärder tömtsut. har antalet ansökningar om tvångsintagning ökat med inte . Atl avskaffa nykterhetsvårdslagen med dess i genomsnitt bortåt 600 Ivångsomhändertagna utan att ersätta den rned något annat är därför av humanitära skäl en omöjlighet. 68 Ytterligare en anledning lill altvi anser oss ha garantier för atl nu gällande tvångsregler inle upphävs utan tillfredsställandeersättning är all utskottet på förslag från bl. a. vårt håll enhälligt beslutatkomplettera socialtjänstlagen ineden 11 S, som kallas Åtgärder mot missbruk.Denna paragraf återfinns på s. 1301 utskoltets betänkande. I den slås inte barafast alt socialnämnden skall informera och pä andra sätt arbeta för atl förebyggaoch motverka missbruk utan också alt "nämnden skall även stödja denenskilde missbrukaren och se till att han får den hjälp eller vård som behövsför att komma ifrån missbruket". Nämnden skall enligt paragrafen se lill detta. Givetvisrnåste då också nämnden kunna vidta eller ta initiativ till nödvändigaåtgärder, om frivillighet inte går att nå och liv och hälsa står på spel. Någonmöjlighet för socialnämnden atl kringgå denna skyldighet genom att i slälletivångsornhänderta barnen finns inte. Ett sådant tillvägagångssätt skulleinnebära atl den friska delen av familjen, barnen. Ivångsomhänderlogs medan denvårdbehövande - missbrukaren - lämnades åt sitt öde. Detta skulle klart stridamot krav pä helhetssyn. Det skulle inle heller tillgodosenämndens speciella förpliktelser mot missbrukaren själv enligt den nya 11 Seller del yttersta vårdansvaret enligl 3 måste således på etleller annat sätt kunna antingen själv besluta om vård oberoende av samtyckeeller ta initiativ till sådana åtgärder i de fall dä missbrukaren annars löperrisk alt gå under. Annars går socialtjänstlagen helt enkelt inle ihop. Låt mig så. herr talman, övergå till den begärdaparlamentariska beredningen, som har atl ytterligare utreda frågan om vård oberoendeav samtycke. Det är av särskild vikt, säger utskottet, atl utredningen görsförutsättningslöst. stryker utskottet under att utredningen bör siktatill att skapa största möjliga rättstrygghet för den enskilde och bästamöjligheler till en individuellt anpassad vård i en sammanhållen vårdkedja.Utskottet säger också att beredningen bör vara fri att pröva olika vägar atttillgodose nödvändiga vårdbehov inom ramen för helhetssynen. Del är faktisktganska många och bestämda och högt ställda krav beredningen fär rned sig pävägen, och det måste - även det - upplevas som betryggande. Jag vågar därförinläsa i kravet på individuellt anpassad vård att om en vårdobenägenmissbrukare i första hand har trängande behov av psykiatrisk vård så skall hanockså kunna få denna. Behöver han å andra sidan en merlångvarig5oc/«/rehabilitering skall han i stället kunna få det, även i de falldå han inle av egen kraft mäklar stå emot missbruket, LPV-förslaget ochdebatten kring del har haft det goda med sig atl det torde stå klart fören bred opinion att enbart en psykiatrisering av vården inte är en framkomligväg. Psykiatrisk tvångsvärd måste förbehållas gravt psykiskt sjuka. Beredningen skall också, enligt utskottet, överväga ommöjligheterna för socialnämnd eller anhörig att förvalla en missbrukarespension, sjukpenning och föräldrapenning skall behållas. Jag nämner dettasärskilt, inte bara för atl det innebär tillmötesgående mot bl, a. en motionfrån vårt håll, utan också därför atl regeringen inte tagit med detta i sinadirektiv. Jag hoppas att direktiven kommer atl kompletteras i det avseendet,för också detta nya förslag skall enligt utskottet kunna träda i kraftsamtidigt med socialtjänstlagen. , m. m. , m. m. : I den allmänpolitiskadebatten i är slog jag som talesman för fast följande ifråga om vården av vuxna missbrukare: "Att beröva någon friheten är ett utomordentligtdjupgående ingrepp i vederbörandes liv. Måste ett sådant frihelsberövande trotsallt ske. reglerna varaså klara och entydiga som det över huvud taget är möjligt, beslutetomgärdas rned stränga krav på rättssäkerhet och vården kunnautformas så. atl den så långt sorn möjligt svarar mot missbrukarens verkligabehov. Tvånget i sig kan aldrig bota eller rehabilitera. Del ärdess innehåll i del enskilda fallet som är helt avgörande förr-esultatet," Dessa krav motsvarar i stort de uttalanden som utskottetgjort. För alt vi också skall kunna få garantier för att frivilligheten skallvara uttömd innan tvångsvård vidtas hoppas jag att det skall visa sig möjligtunder arbetets gång atl även foga in möjligheter till s, k, konlraktsvård. Enigheten kring utredningsdirektiven förpliktar, enighetenkring betänkandet i övrigt likaså. Delta gör, herr talman, alt vi anser oss hasådana garantier för en lillfredsställande slutlig produkt att vi kan sluta uppkring socialutskottets betänkande. Jag ber härmed att fä yrka bifall tillsocialutskottets hemställan på samtliga punkter. 1 detta anförande instämde , , , , . och (alla m). ESSEPETERSSON (fp); är en betydande reform inomden svenska socialvården. Redan före tillsättandet av socialutredninggick debatlvågorna höga om hur den framtida socialvården skulle utformas. Detensidiga frihetsrus som då präglade debatten när det gällde drogmissbrukare harunder senare delen av kombinerats med ett aktivt samhällsansvar.Del är en ansvarsfull tillnyktring, sorn ur drogmissbrukarnas egna synpunktermåste hälsas med tillfredsställelse. När drogkonsumtionen blivit ett kronisktberoende är del inte längre fråga om en mänsklig frihet, ulan då ärdrogkonsumtionen det grundläggande tvånget, Vårdtvångel blir i sådanasituationer etl tvång till frihet - ett nödvändigt medel för att befriapersonen i fråga från det grundläggande tvånget alt fortsätta sindrogkonsumtion,