prot · G30962 · 1979-12-31 00:00:00 — Men dä måste jusatsningen redan frän starten bli sådan alt kollektivtrafik i länen blir ettslagkraftigt alternativ. Det blir den uppenbarligen enbart om standard,turtäthet och kombinationsmöjligheter i resandet redan frän början är myckethögt utvecklade. Vi måste räkna med en viss naturlig konservatism hos invandabilister. Kollektivtrafiken har visserligen redan elt försteg genom att det ärdyrt för vanliga inkomsttagare att hålla sig med bil; det vet framför alltglesbygdens invånare, som i stor utsträckning är piskade av Om statens kostnadsansvar för kollektivtrafiken nödvändigheten alt hålla sig rned bil - med storaekonomiska uppoffringar. Oket på glesbygdens låg- och medelinkomsttagare tyngsnu också av att de med den ökade energiskatten tvingas betala skattelättnaderför höginkomsttagare. säger kommunikationsministern i svaret altstatsbidraget skall fördubblas och att det redan i årets budgetpropositionföreslås ett förstärkt statligt bidrag till kollektivtrafiken. Men kommerstatens bidrag till kostnaderna att göra det möjligt för de nya länsföretagenför kollektivtrafik att starta med en trafik av god standard ochkonkurrenskraftiga taxor? Kommunikationsministern talar om en förstärkning som germöjligheter till kompensation för inträffade och förutsebarakostnadsfördyringar. Jag är böjd för att tolka det så, att det förstärktastatliga bidraget tyvärr enbart ger utrymme för de indexuppräkningar förinflationen som är helt nödvändiga, om rnan inte redan från starten successivtskall fä en ständigt försämrad kollektivtrafik. Jag vill gärna höra enbedömning av kommunikationsministern av vilka möjligheter de kommandelänslrafikför-elagen kommer att få att bygga upp en slagkraftigkollektivtrafik. Jag är överens med kommunikationsministern om attbestämmanderätten över den utbyggda kollektivtrafiken bör ligga på lokal ochregional nivå, men kostnadsfrågan återkommer numera på nästan varje område avkommunal verksamhet, inberäknat landstingens. Ett kärnproblem är de helt olikabeskattningsformerna när det gäller finansieringen av statlig verksamhetjärnfört rned . Genom alt kommunalskatten drabbar hårdare ju lägreinkomsten är, eftersom den inte år progressiv, är också varje kommunalexpansion något som drabbar befolkningens flertal med ökat skattetryck. Dettvingar kommuner och landsting till återhållsamhet även på mycket angelägnaområden. Så länge frågan om skatteformerna inte har lösts ärkostnadsfördelningen mellan stat och kommun elt ständigt återkommande problemså snart en offensiv utveckling på något område ter sig nödvändig. Energibristoch oljekoslnader, trafikolyckor och trafiksvårigheter, avgas-och bullerproblem- allt detta är sådana saker som bara förvärras ju längre vi väntar. Skall vihuvudsakligen vänta pä att våra hårt ansträngda kommuner och landstingskall bygga ut kollektivtrafiken i den takt som deras ekonomi tillåter, dålåter vi ju bara problemen växa medan vi skjuter dem framför oss. Det är riktigt som säger alt detviktigaste är att försöka fä människorna att åka kollektivt mellan bostäder ocharbetsplatser. Det är också riktigt att turtätheten ochkombinationsmöjligheterna härvidlag kanske är det viktigaste. Först därefterkommer standarden och priserna. Jag vill emellertid ge ett exempel på ett av de förstabolag som kommit i gäng, nämligen i , I Lokaltrafik har man meden ökning av trafikresurserna med fäll en ökning av utbudet rned 35 %och en ökning av antalet resenärer . Med en mycket liten kostnadsökningoch genom all samordna resurserna har man fått en mycket kraftig ökning av resandet.Jag tror att om man har ont om pengar, så bör man i första hand försökasamordna sina resurser och använda dem så riktigt som möjligt. Jag tror att det finns skäl för andra läns huvudmän att taen titt på hur man gjort i , för där har man faktiskt lyckats väl. Överläggningen var härmed avslutad. § 5 OmLKAB:s beställningar av borrstål Industriministern ordet för att besvara () anmäldafråga, 1979/80:227, och anförde: har frågat om jag anserdet vara lämpligt att elt statsägt företag som lägger ut beställningartill elt av sydafrikanskt kapital ägt företag och därmed medverkar tillsysselsättningssvårigheter för berörda orter. Jag har vid tidigare tillfällen deklarerat i attjag anser att det bör ställa sig naturligt för svenska företag, de må varasamhällsägda eller ej, att vid beställningar anlita svenska leverantörer om dekan lämna likvärdiga anbud beträffande t, ex, pris och kvalitet. När det gäller har som bekant beslutatom vissa sanktioner som bl, a, rör svenska företags investeringar i landet ochhandel med krigsmateriel. Sanktionerna gäller däremot inte handel i övrigt medSydafrika, Jag vill därutöver återigen framhålla att den här typen avbeslut fattas inom företaget och att jag inte kan påverka enskilda beslut ochinte heller har anledning att uttala mig om lämpligheten av olika beslut, Jag vill tacka industriministern för svaret på min fråga.Frågan ställdes just på grund av de sanktioner som beslutat om närdet gäller , beslut om förbud mot investeringar iSydafrika var ett bra beslut. Men detta är ett beslut som vi måste se som ettförsta steg mot vidare åtgärder för att isolera regimen i , Jag har med min fråga inte velat kräva attindustriministern skulle komma med ett förslag om en ny lagstiftning. Men motden bakgrund som denna fråga har anser jag att statsägda företag vid sina inköpbör ta vederböriig hänsyn fill den folkopinion som finns i vårt land när detgäller , Det kan i det här fallet inte vara fråga om protektionism,om det statsägda avstår från handel med sydafrikanskt ägda företag och istället gör sina inköp av borrstål från svenskägda företag. Vi vet att vårasvenska borrslålsföretag är ledande på världsmarknaden inom den här branschen.Jag kan heller inte tro att prisskillnaderna skulle vara stora. Jag villdärför fråga industriministern om han inte mot dessa bakgrunder är 6 protokoll 1979/80:59-63 Om regeringens beslut i ärende om lokaliseringsstöd tillviss industri beredd attrekommendera de statsägda företagen att inte handla med . Det är självklart att deupphandlingsprinciper som gäller i den offentliga verksamheten också måstegälla för de statsägda företagen, dvs. att man köper på kommersiella villkoroch att man väger olika villkor i ett köpeavtal mot vad som marknaden kanerbjuda. Det är detta som bör vara underlaget för beslut. Jag har i mitt svarklart deklarerat att jag anser det önskvärt att företag - samhällsägda ellerandra - när man inom landet har utsikter att få leveranser på likvärdigavillkor väljer svenska leveranser. Men utgörandet måste ändå vara företagetseget, och jag förutsätter att avvägningarna sker på kommersiellt riktigagrunder, Jag menar inte att vi på något sätt skall göra avkall påvåra frihandelsprinciper. Men den lag som fattat beslut om'på dettaområde - jag tror det var våras - får vi se som en undantagslag. Jagvore glad om industriministern också kunde göra ett undantag och i det härfallet ge dessa rekommendationer till våra statsägda företag. Överläggningen var härmed avslutad. § 6 Omregeringens beslut industri ärende om lokaliseringsstöd till viss Industriministern erhöll ordet för att besvaraTorsten () anmälda fråga, 1979/80:211, tillarbetsmarknadsministern, och anförde: har frågatarbetsmarknadsministern vilka skälen är till avslaget på begäran omlokaliseringsstöd till industrin i , Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på frågan. Regeringen beslöt att avslå en ansökanfrån om lokaliseringsstöd i samband med uppbyggnad av en nytillverkningsenhet i , Denna lokaliseringsfråga hade diskuterats medföretaget inom ramen för det lokaliseringssamråd som fortlöpande äger rummellan regeringen och de större industriföretagen. Företaget hade informeratsom de möjligheter till lokaliseringsstöd som föreligger i olika delar av landetenligt beslut om regionalpolitiken (prop,1978/79:112, AU 1978/79:23, rskr 1978/79:435), kommun hör som bekantinte till något av de stödområden inom vilka lokaliseringsstöd kan utgå enligtdetta beslut. Regeringen hade vidare uppmanat företaget att undersökaförutsättningarna för en etablering i något av Norrlandslänen, När företagetslutligen ändå har valt att förlägga denna nyetablering utanför stödområdetberor det sannolikt på att man funnit förutsättningarna för expansionen mycketgynnsamma i , Regeringen har i detta fall inte funnit anledning attbevilja lokaliseringsstöd utanför de av fastställda stödområdena.Enligt min mening bör det regionalpolitiska stödet reserveras för företag somär beredda att göra investeringar i de delar av landet där de bäst behövs, t,ex. på utsatta orter i . I kommun har ett betydandeantal arbetsfillfällen inom industrin fallit bort. Detta har bidragit till denförhållandevis höga arbetslöshetsnivån i kommunen, Samfidigt kan dockkonstateras att kommunens industriseklor även efter den slrukturbetingadenedgång som skett är förhållandevis stor och våldifferentierad. Detta berorsäkert på att kommunen har ett från lokaliseringssynpunkt gynnsamt geografisktläge - något som även borde kunna bidra till att etableringar avolika slag sker i kommunen utan att staten behöver gå in med stöd av olikaslag. Vidare har en påtaglig nedgångav arbetslösheten skett i kommun. Några av de större industriföretagenhar åter börjat nyrekrytera personal, vilket bidragit till att minskaarbetslösheten. Jag ser naturligtvis mycket positivt på denna utveckling. Om regeringens beslut i ärende om lokaliseringsstöd tillviss industri TORSTENKARLSSON (s): Jag ber att få tacka statsrådet försvaret, även om jag inte blir särskilt upprymd av det, för jag kan väl säga atti stort sett har statsrådet svarat på rent administrativa grunder, att Motalainte tillhör stödområdet fill vilket lokaliseringsstöd skall utgå. är det ändå på det sättet att regeringen harmöjligheter att ge stöd till andra orter än dem som tillhör stödområdet, om detär motiverat med hänsyn till utvecklingen. Och finns det anledning att se påden utveckling som skett i , på tre har Motalatappat omkring 3 000 arbetstillfällen. Man kan jämföra situation medsituationen på varvsorterna, exempelvis , om Svenska Varv skullegenomföra sina planer på nedläggning av varvet där. Denna utveckling har också fortsatt på det sättet att detvå stora företagen i inte har nyrekryterat arbetskraft efter dennaturliga avgång som skett , . Därigenom hardet från dessa företag försvunnit ca 300 arbetstillfällen. Antalet arbetslösamedlemmar av arbetslöshetskassan har ökat med ungefär 500 , har 25-kronan utgått till 47 företag och berört 2 315 anställda, I de debatter som fidigare har förts här i kammaren medfrämst arbetsmarknadsministern har löften utställts att om baraMotala kommun kan komma med konkreta planer skall regeringen ställa sigpositiv. Men regeringen har inte reagerat på annat sätt än genom att säga nejtill de 100 milj, kr, som begärt. Regeringen har också avslagitansökan om lokaliseringsstöd fill AB Offset, Om regeringens beslut i ärende om lokaliseringsstöd tillviss industri Som jag sade i mitt svar anser jag att manbör vara mycket restriktiv när det gäller att bevilja lokaliserings- ochregionalpolitiskl stöd utanför stödområdet. Jag har all förståelse för desynpunkter sorn här framför, men om man inte är restriktivfinns ju risken för att effekten av det regionalpolitiska stödet tunnas ut ochatt del t, o, m, förlorar den effekt som det är avsett att ha, nämligen attfrämja investeringar och etableringar i de delar av landet som är mest utsattaoch har den lägsta sysselsättningsfrekvensen. Det här aktuella fallet är i detsammanhanget ett typiskt exempel. Vi har erbjudit förelaget lokaliseringsstöd,om man vore beredd alt förlägga investeringen till något av Norrlandslänen.Trots detta har företaget valt . Att i det läget ändå gelokaliseringsstöd till företaget vore att använda detta instrument på ettfelaktigt sätt och pä ett sätt som inte står i överensstämmelse med riksdagensintentioner. Den stödområdesindelning som gäller har så sent sorn ijuni månad fastställts av . Som underlag för beslutoch regeringens proposition låg då en utvärdering av stödområdessysiemet,verkställd bl, a, av länsmyndigheterna. i har inteföreslagit kommun att ingå i stödområdet. Det väcktes heller ingenmotion i den riktningen. Glädjande nog kan jag konstalera att trots detta harutvecklingen i visat sig gå i en mycket positiv och gynnsam riktning f,n. Det är jag som ansvarigt statsråd självfallet tacksam och glad för. Jag vill bara konstatera att regeringen inteutnyttjar de möjligheter som finns för att ställa sig positiv till , Manhar väl snarare sökt påverka det företag som skall lokalisera tillverkningtill att förlägga denna någon annanstans. Sedan finns det skäl att erinra omlänsstyrelsens i aktioner och framställningar till regeringen föratt få resurser att skapa bättre möjligheter för arbetsmarknaden i , Dethar redovisats konkreta objekt, men regeringen har inte ställt upp, trots fvån regeringshåll uttalat löften om att regeringen skulle ställa upp närdet kom konkreta förslag från om alt förbättra sysselsättningen där. Jagvet inte varifrån regeringens ledamöter får uppfattningen om den positivautvecklingen i . Så har det varit när vi har debatterat Motalahär i . Sanningen är att hundra fler kassamedlemmar i vararbetslösa 1979 än . har förlorat över 200arbetstillfällen genom naturlig avgång. Radio har minskat sinarbetsstyrka med över 100 personer . Sådan ärsituationen, och konjunkturerna talar inte till förmån för , Låt mig avslutningsvis säga att det vore ettbrott mot uttalade mening beträffande syftet med detregionalpolitiska stödet att i delta typfall - när ett företag har avböjtlokaliseringsstöd för en betänka vad här har uttalat, etablering där sysselsättningsproblemen är avsevärt störreän i - ändå Nr 62 ge regionalpolitiskl stöd för en etablering i , Jag ber den ' ' " ' ' '' TORSTENKARLSSON (s): Det är möjligt att man kan bedöma frågan sånär det gäller själva företaget. Men om man betänker alla de insatser ochuppvaktningar som har gjorts av såväl kommunen som för att delsskaffa mera sysselsättning till , dels fä regeringen aft ställa upp förolika projekt, hade det ändå funnits motiv att ge regionalpolitiskl stöd.Sådana möjligheter rymmer riksdagsbeslutet när utvecklingen är sådan som denhar varit i , Överläggningenvar härmed avslutad. § 7 Omsituationen för Industriministern ordet för att besvara () anmäldainterpellation, 1979/80:90, och anförde: har frågat mig vilka åtgärderjag avser att tillsammans med vidta för att lösa den aktuellakrisen inom Datasaab och när jag avser att vidta dessa åtgärder. Som utgångspunkt för mitt svar på de ställda frågorna villjag kort beröra bakgrunden till bildandet av Datasaab i dess nuvarande form. Dalabranschen domineras såväl utvecklingsmässigt somkommersiellt av några få företag, de flesta amerikanska. Den ärutvecklingsintensiv och därför mycket resurskrävande som konkurrensenär mycket hård. De flesta industriländer har bedömt det som nödvändigt altha en inhemsk dataindustri med hänsyn fill den industriella betydelsedatabranschen har och fill datateknikens ökande allmänna betydelse inom snartsagt alla områden. Detta har lett till att många länder, bl, a, ,, och , har satsat miljardbelopp påatt bygga upp inhemska dataindustrier, I fann vi det, bl, a, av dessa skäl, rationelltatt slå samman dåvarande med Saab-Scanias verksamhet inomDatasaab-divisionen till ett bolag, med tillräcklig strukturell styrka för attkunna verka i det internationella konkurrensklimatet. beslöt hösten1977 om förutsedda fillskott av ägarkapital m. m. till bolaget för åren1978-1981. Redan från början förutsågs att de avtalade bidragenskulle kunna visa sig vara ofillräckliga, och ägarna åtog sig därför att medlika delar täcka de ytterligare underskott som trots bidragen kunde tänkasuppstå. Datasaabs förlust blev större än väntat. Det beloppAlf Wennerfors har uppgivit, ca 270 milj. kr., är riktigt. förbättringav resultatet med ca 70 milj, kr,, och resultat beräknas bliytterligare bättre. Det ursprungliga målet att uppnå lönsamhet börkunna nås. Bolagets volymutveckling är fillfredsställande.Faktureringen uppgick till 696 milj, kr. För är 1979 beräknas den havarit ca 850 milj, kr, och förutses över 1 000 milj, kr. Orderingångenhar varit god, och efterfrågan på vissa produkter har överstigittillgänglig kapacitet. Företaget har bl, a. fått en order på bankterminalertill näst största bank värd 75 milj, kr. och ledning har givetvis till uppgiftatt göra företaget lönsamt, men jag vill understryka att den kortsiktigalönsamheten måste vägas mot behovei att bygga upp en svensk dataindustri somhar viss bredd i verksamheten. En nedläggning av stora delar av verksamhetenhade sannolikt varit en snabbare väg till lönsamhet än den som styrelsen nu harvalt, men det är tveksamt om det i så fall hade blivit en tillräckligt bred baskvar för att kunna tjäna som grund för en svensk dataindustri. Datasaab har investeratsammanlagt ca 200 milj. kr. i utvecklingsarbete för att förnyaproduktsortimentet. Detta kommer att kraffigt påverka lönsamheten i positiv riktning. En sammanslagning av två företagsenheter leder normalttill ett överskott av personal. Krav på förbättrad lönsamhet innebär att ettsådant överskott snabbt måste minskas, vilket naturligt nog kan leda tillmissnöje inom de drabbade personalkategorierna. Sedan sammanslagningen den 1januari 1978 av de två ursprungliga organisationerna har närmare 300 tjänstemannabefattningarinom bolaget dragits in. Detta har kunnat ske utan uppsägningar, Datasaab har trots svåra förutsättningar ochinitialproblem kommit över de största svårigheterna och är på god väg att uppnådet ursprungliga målet, lönsamhet . Den bild av problem som AlfWennerfors tecknar i sin interpellation är enligt min uppfattning grundad påofullständig information om bolagets situation. För ordförandeposten i bolagets styrelse gäller att statenoch har rätt att växelvis besätta denna. Vi har frän statens sidainte funnit skäl att utnyttja vår avtalsenliga rätt till byte påordförandeposten. Jag tror inte att styrelsens styrka och målmedvetenhet harblivit lidande av detta. Motbakgrund av vad jag nu har redovisat ser jag inget behov av att ägarna nuvidtar några särskilda åtgärder utöver vad som görs av ochverkställande ledning. Jag följer dock uppmärksamt utvecklingen i företaget ochkommer att om så behövs vidta de åtgärder som utvecklingen kan påkalla. ALFWENNERFORS (m): Låt mig allra först tacka för svaret. Sedan villjag markera att det faktiskt är tunga skäl som har motiverat attinterpellationen har blivit ställd. Vi har under en lång följd av årställt upp med skattebetalarnas pengar för att slöltavbåde hela krisbranscheroch enskilda krisföretag. När vi gör detta måste vi inför skattebetalarna kunnasäga att varje satsad krona, varje satsad miljon, varje satsad miljard fårstörsta möjliga effekt. För delta behövs kunskaper, erfarenheter, gott omdöme,tillfredsställande insynsmöjligheter, kontinuerlig kontroll och inte minstförtroende för de människor som av resp. ägare utsetts att leda och ansvara föratt resp. krisföretag omgående skall komma ur svårigheterna. Eftersom vi i det här landet helhjärtat hävdar allas rätttill arbete, så har vi alltså satsat åtskilliga miljoner för att överbryggakonsekvenserna av det svenska näringslivets kris och inteminst för att rätta till de såväl ekonomisk- politiska som näringspolitiskamisstag och felbedömningar som den socialdemokratiska regimen gjorde. Men närvi satsar pengar för att slå vakt om de anställdas trygghet, så måste det varafråga om konstruktiva åtgärder på lång sikt. Vi löntagare är vidare intebetjänta av att det inle talas öppet om svårigheterna. Det ligger ett slagstrygghet i alt beslutsfattarna lämnar all den information som finns. Att dennaprincip upplevs som ännu vikfigare i krislägen behöver jag inte närmareutveckla. Att jag nu aktualiserar Datasaabs oroande utveckling ochgör det öppet med uppgifter och frågeställningar av olika slag kan naturligtvisoroa och irritera på vissa håll. Jag tvekar emellertid inte att göra det. Jagtror att det är som har sagt: Du står inte bara i ansvar för vaddu säger utan också för vad du låter bli att såga. Ett annat skäl för interpellafionen är att det här gällerframtiden för den svenska dataindustrin. är helt enkelt: Följsden målsättning som industriminister uttalade i regeringens förslagtill i proposifionen 1977/78:17? Denna fråga skall jagbelysa litet längre fram i mitt inlägg. Jag har således med stort intresse tagit del avindustriministerns svar. Några åtgärder utöver de som bolagsstyrelsen ochverkställande ledningen har vidtagit är inte aktuella, menarindustriministern. Av uppgifter som bl, a, förekommit i pressen har jag fåttett annat intryck, och det har jag också redovisat i interpellationen. Industriministern bekräftar i svaret att förlustför Datasaab var 270 milj, kr. Han nämner inte att den proposition om extraförlustbidrag som folkpartiregeringen lämnade fill angav1978 års förlust till 222 milj, kr., baserat på ett preliminärt bokslut. Baranågra månader senare - efter avslutning - får viveta att det slutgiltiga bokslutet visade att förlust inte blev 222milj, kr. utan nästan hela 50 miljoner mer, dvs. 270 milj. kr. Industriministern måste väl ändå medge att detta äruppseendeväckande. Är det vanligt att bolagsledningar gör så missvisande ochfelaktiga beräkningar för så ? Nå, det här känner industriministern till, vilket är avsärskilt intresse med tanke på alt industriministern i sitt svar anger att 1979års förlust kommer att bli ca 200 milj. kr. angavs att 1979års förlust skulle kunna Om situationen för Datasaab A B Nr 62 bli 145 milj. kr. Under höstenvisade en ny prognos att förlusten syntes kunna Måndagenden '' 10-15 milj. kr. I DagensIndustri av säger 14 ianuari1980 verkställande direktören att kostnaderna blir 150-200 milj, kr, högre än beräknat . Utöver de 430 milj, kr. Om situationen förelaget enligt avtalet skulle få från ägarna - staten ochSaab-Scania - under för ' " '''utöver det extra förlustbidraget på 114 milj. kr., varom för sin delbeslöt , tillkommer tydligen ytterligare behov på 150-200 milj. kr. berättade några representanter förDatasaabs företagsledning för mig och vår näringskommitté i den moderatariksdagsgruppen att förlusterna troligen skulle bli 200 milj. kr. måste jag fråga: När industriministern nämner 200 milj.kr., har då hänsyn tagits till den uppenbara osäkerheten i företagetsbedömningar? Vad är det som säger att förlusten stannar vid 200 milj. ?Skall man tolka uttalandet i så att förlusten kan bli långtstörre än 200 milj. kr. - kanske 250 milj. Eftersom orderingången varitvikande under den senare delen av 1979, är det väl svårare attbokföringstekniskt väga in exempelvis utvecklingskostnaderna. I anslutning till dessa uppgifter om den mycket oroanderesultatutvecklingen måste jag fråga industriministern: redovisar inteDatasaab delårsbokslut? Är industriministern beredd att som representant förstaten som ägare av företaget begära delårsbokslul? Sådana förekommer i alltfler förelag i näringslivet. I ett förlustföretag borde delta vara naturligt.Icke minst borde en större förmåga att kontinuerligt bedöma företagets resultatutvecklingbl. a. genom delårsbokslut minska oron hos de anställda. I anslutning fill industriministerns förhoppning om attdet "ursprungliga målet att uppnå lönsamhet bör kunna näs"vill jag påpeka att nollresultat - dvs. lönsamhet som den uttrycks iinterpellationssvaret -sannerligen inte är ett tillfredsställande slutgiltigtmål, och det har väl industriministern inte heller menat. Jag har vid ett sammanträffande med bolagsstyrelsensordförande ställt frågan; Hur stor bör vinsten vara med tanke påde anställdas anställningstrygghet och företagets överlevnad? Han svarade:Vinslen bör nogvara 60-100 milj, kr. Låt mig här fä understryka att min bild avförelagets problem, som industriministern ifrågasätter i sitt svar, innefattardenna mera realistiska syn på ett företags resultatutveckling.