prot · G309127 · 1979-12-31 00:00:00 — Skolan måste självfallet ta sitt kulturpolitiska ansvar,så att man i så breda grupper som möjligt grundlägger ett bestående intresseför kultur. Men detta arbete får inte bara begränsas till skolan. Det handlarockså om att eleverna engageras på sin fritid. Föreningslivet ochfolkrörelserna måste få bättre ekonomiska möjligheter att erbjuda alternativtill den kommersiella masskulturen, kiosklitteraturen, popskvalet, vålds- ochporrfilmerna. Starka ekonomiska intressen gör att den kommersiella kulturen haren förödande dominans på marknaden. Motvikter behövs - det är en självklarhet.Ungdomsorganisafionerna är beredda att helhjärtat satsa på god barnkultur, ochdå fordras verkligen att resurser från statens sida möjliggör deras arbete. Utskoftets vice ordförande, , hade i förraårets debatt inget att invända i sak om hur angeläget detta stöd var. Menpengar saknades, menade han. Låt mig slå fast att socialdemokraterna somoppositionsparti i det kärva ekonomiska läge som vårt land befinner sig i gjorten sträng prioritering av statens utgifter. Trots vår restriktivitet - vi villsom bekant pruta åtskilliga hundra miljoner på försvaret - bedömer vi det somviktigt att denna verksamhet bland barn och ungdomar stöds. sade i en debatt om detta anslag att hon haderespekt för pengar. Jag har större respekt för att alla barn och ungdomar fårmöjligheter till en bra och personlighetsutvecklande fritid, att de inte hamnari passivitet och drogmissbruk. avskaffade i sitt första budgetarbete med ettenda penndrag detta SlA-anslag, trots att en enig riksdag året innan beslutatatt det skulle införas. Kommuner och ungdomsorganisationer blev tagna påsängen. 28 ungdomsorganisationer, som tillsammans representerade en miljonungdomar, uppvaktade kulturutskott för att pengarna skulleåterinföras i budgeten. borgerliga majoritet följde trots dettaproposifio-nen. hänvisade utskottsmajoriteten fill att statensungdomsråd skulle utreda om ungdomsorganisationerna och kommunerna var i behovav stöd. Det var eU i och för sig onödigt utredningsuppdrag, eftersom resultatetvar så självklart. Givetvis visade utredningen att detta behov fanns. har tidigare haft att behandla mångaförslag om aU avskaffa . Mot den bakgrunden är detförunderligt att regeringen lutar sig mot detta för attförhala ett återinförande av SIA-pengarna. Jag yrkar bifall tillreservation 2. Det ankommer på regeringen att förklara enungdomsorganisation beräftigad till statsbidrag. I motion 1246 framhålls aftVISIR är ett ungdomsförbund, som f. n. har ca 10 000 medlemmar och såledesuppfyller de krav som ställs på en bidragsberättigad . Vivill framhålla att förbundet bedriver en verksamhet som är betydelsefull förfolkhälsan. dör var fjärde människa i cancer. Lungcancer kommer enligtalla gjorda prognoser att öka mycket kraftigt inom bara en fioårsperiod. Dåligarbetsmiljö och bilism spelar in, men boven i dramat är Anslag till ungdoms- och nykterhetsorganisationer, m. m. Anslag till ungdoms- och nykterhetsorganisationer, m.m. Ju tidigare man grundlägger sina rökvanor, desto sämre blirgivetvis utsikterna att inte ta skada. Ur miljö- och folkhälsosynpunkt görVISIR ett bra arbete. Jag yrkar bifall till reservation 1. INGA (vpk); I vpk-motionen 454 med följdmotionen 455föreslår vi att kommunerna skall få igen det statsbidrag på 35 milj. kr. somunder fanns för fritidsverksamhet. Detta krav ingår i vpk;s mofion omSIA-skolan och dess genomförande. Det är olyckligt att denna debatt inte skersamfidigt som motionens övriga att-satser behandlas. Det blir litet ryckigt pådet här viset. Den samlade skoldagen kommer inte att kunna genomföras iden takt och i den utsträckning som SI A-beslutet förutsatte. En samlad skoldagbedrevs i 80 kommuner /79. Innevarande läsår anordnas samlad skoldagi 123 kommuner, dvs. i av landets kommuner. Men verksamheten täcker bara16,av landets grundskoleelever. Det går alltså trögt med SIA-skolan. Reformen innebar justora förändringar av skolans arbete. Den samlade skoldagen för alla eleverskulle innebära en längre skoldag med inslag av fasta och fria aktiviteter. Defasta aktiviteterna är de vanliga lektionerna i de vanliga ämnena, men meningenvar också att ämnesundervisningen skulle bli mer praktiskt inriktad. De fria aktiviteterna skulle varvas med de fasta. Detskulle innebära studiebesök, läxläsning eller olika former av lek. På morgonenoch skulle eleverna ha tillgång till fritidsaktiviteter inomskolans ram. Dessa aktiviteter skulle vara frivilliga men tillgängliga för allaelever. Kommunerna har emellerfid ingen skyldighet att anordnasamlad skoldag. Det statsbidrag som utgår till kommunerna underlättar derasmöjligheter att genomföra samlad skoldag men täcker långtifrån alla kostnadersom är förenade härmed. Det främsta skälet till att kommunerna inte anordnarsamlad skoldag är just deras dåliga ekonomi. läste jag i Dagens Nyheters bilaga DNSyd att det går trögt att genomföra SIA-skolan. kommun t. ex. harproblem med det frivilliga deltagandet från föreningsliv, föräldrar ochpensionärer. I redovisar man att kommunens ekonomiska läge är detstörsta hindret för SIA-skolans genomförande. I har ingen skola samladskoldag i SIA:s mening, I utskottsbetänkandet hänvisar man till att utredningpågår om i vilken utsträckning föreningslivet medverkar i samlad skoldag och iallmän fritidsverksamhet. kommunisterna har i många sammanhangoch åtskilliga gånger här i krävt en annan kostnadsfördelning mellanstat och kommun. Bl, a. har vi krävt att all skolverksamhet skallstatsfinansieras. Det är motiverat av sociala, kulturella och fördelningspolitiskaskäl. kommunisterna sade också i debatten om SIA-reformen attdet skulle bli svårt att genomföra den om kommunerna inte fickekonomiska resurser för dess genomförande. Verkligheten har visat attvänsterpartiet kommunisterna hade rätt. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till motionen455. Jag begärde ordet beträffande dettabetänkande med anledning av och min motion 1979/80:504 ochber att få anföra följande. Mofionen behandlar s. k. SANT-undervisning i skolan. SANTstår för sniffning, alkohol, narkotika och tobak. Vi konstaterar i vår mofionatt missbruket av alkohol, narkofika och tobak är ett beklagligt och i mångafall tragiskt faktum i vårt land liksom i många andra länder. Vi pekar också påden negativa trend som f. n. råder. Alkoholkonsumtionen har ökat dramatiskt sedan 1950-talet.Vi konsumerade hundraprocentig alkohol 1954 per invånare ,5,1965 och 1978, men ändå, herr talman, ligger Sverigeförhållandevis lågt i den statistik som har upprättats på det här området i 35länder. intar där 29:e plats. Låt mig också för att illustrerakonsumtionens storlek ange att konsumtion - således siffran för 1978- motsvarar 24 stycken 75-centiliters buteljer renat brännvin per individ ochår. F. n. räknar vi uppskattningsvis med mellan 300 000 och400 000 alkoholmissbrukare i vårt land. Om trenden fortsätter är det fulltrealistiskt att räkna med det dubbla antalet missbrukare under en tioårsperiod.Av missbrukarna beräknas en av fem vara kvinna. Den kvinnliga alkoholismen är ihögre grad dold än männens, varför siffran tycks mig något osäker ocheventuellt för låg. Det oroväckande är dock det faktum att missbruket spridersig allt längre ned i åldrarna. Detta har ju också under senare tiduppmärksammats av såväl myndigheter, massmedia som allmänhet. Flera initiativ till kampanjer mot alkoholmissbruk hartagits. Och det är nödvändigt! Vad vi framför allt behöver är enattitydförändring! Det får inte anses vara "tufft" att drickaalkohol. Förhoppningsvis skall raka motsatsen bli normgivande. Detskall bli "tufft" att våga låta bli att dricka, att våga säga nej,att våga stå emot ett eventuellt kamrattryck. Låt mig här påminna om den framgångsrika kampanj somfördes inför firandet av . I många skolor hade tidigareLuciafirande varit en mardröm för både skolpersonal och majoriteten av elever.Flera skolor hade beklagligtvis känt sig tvungna att stänga sko/an påLuciadagen och ge eleverna lov. Läget låg inte längre under skolans kontroll.1979 års firades under väsentligt förbättrade förhållanden. Elevernasjälva deltog aktivt i kampanjen för ett nyktrare Luciafirande. Detta visar medall tydlighet, vilken väsenflig betydelse det har att ungdomar själva engagerarsig mot rådande missförhållanden. Det är endast genom ungdomarnas aktivamedverkan som vi kan råda bot på dagens missförhållanden. Och till justelevengagemang syftar och min motion. Jag återkommer filldefta. Anslag till ungdoms- och nykterhetsorganisationer, m.in. Anslag till ungdoms- och nykterhetsorganisationer, m.m. Beträffande narkotikamissbruket har under den senare fidenalarmerande rapporter framkommit om ett ökat bruk av narkotika. "Heroinethar kommit för att stanna", hörde jag någon påstå. Så får det inte vara!Och vi får inte acceptera en sådan inställning. Det är defaitism av det mesttragiska slag. rapporterades om startade kampanj mot knarkmissbruket i skolorna. Det ärett i högsta grad lovvärt initiativ som tagits av YRF och som verkligen bordelända till efterföljd. Låt mig i detta sammanhang dock konstatera att sedan längeelevråd, elevgrupper och enskilda elever i ett flertal skolor tagit sitt ansvarför sina kamrater och på olika sätt sökt motarbeta missbruk av skilda slag. Jag vill här också understryka att de somhävdar att hasch skulle vara ofarligt, enligt min uppfattning gör sig skyldigatill ett allvarligt misstag. Haschrökande kan för vem som helst av oss varainkörsporten till missbruk av tyngre narkotika. Jag vill beteckna det som heltförkasthgt och oförsvarligt att förringa den mycket stora risk som haschinnebär. Det är i mitt tycke ett brott mot ungdomen att inte i klartextredogöra för de konsekvenser som såväl hasch som övrig narkotika kan innebäraför individen. Jag nämnde tidigare nödvändigheten avattitydförändringar. Låt mig i korthet konstatera att en sådanattitydförändring tycks kunna skönjas vad beträffar rökningen. Det finns teckensom tyder på detta. Det är inte längre nödvändigt att röka för att "varainne", för att bli accepterad i gänget. Det här är ett hoppfullt tecken.Attitydförändringar är möjliga, men det fordras en målmedveten insats från allaför att åstadkomma dem. Så till syftet med vår motion. Vi beskriver i den enförsöksverksamhet, som med kommunala medel på enskilt initiativ bedrivs iStockholms län. Ur varje klass utses två elever med god"klasstatus", som deltar i en veckas intensiv internatutbildning ifrågor rörande den s. k. SANT-utbildningen. Dessa "informatörer" undervisar sedan såväl sinaegna kamrater som skolpersonalen. Vid personligt sammanträffande medföreträdare för verksamheten har vi imponerats av vederbörandes stora kunskaperoch entusiasm inför sin uppgift. Och jag tänker då speciellt på de engageradeoch engagerande representanter för de utbildade ungdomarna, som vi hadefillfälle att sammanträffa med. Vår uppfattning är nämligen att de jämnåriga"informatörerna" i många avseenden har bättre förutsättningar änäldre personer att vinna sina kamraters gehör för dessa frågor, därgenerationsskillnader i bl. a. språk och miljö kan skapa speciella svårigheter. Vi vuxna uppfattas ofta av ungdomarna som"mossiga", "stenålders" eller "förstockade". Vårförmåga att till dem vidarebefordra erfarenheter och information blir därför begränsad.Vi blir i deras ögon inte trovärdiga. Och just därför är det av så väsentligbetydelse att vi i informationsverksamheten utbildar med eleverna jämnåriga ochutnyttjar deras kunskaper, engagemang och närhet till både individer ochproblem. Utskottet delar helt vår uppfattning beträffande vikten avframgångsrik missbruksupplysning i våra skolor. Man understryker också viktenav att man "studerarnya vägar av typ SANT-verksamhet i informations- och opinions- Nr 127 bildningsarbetet".Blenda Littmarck och jag välkomnar utskottets positiva den skrivningvad beträffar den av oss föreslagna SANT-undervisningen. Med detta,herr talman, vill jag yrka bifall fill utskottets hemställan med _ denförhoppningen att det i kommande planering av informationsverksam- Anslag till uns- hetentas hänsyn till de idéer och förslag som vi presenterat i vår motion, doms- och nyk- På förslag av tredje vice talmannen beslöts att kammarensförhandlingar terhetsorganisa- skulle fortsättas tioner, m. m. § 14 Anmäldes och bordlades Motionerna 1979/80:1984av m.fl. 1979/80:1985 av m.fl. 1979/80:1986 av LarsWerner m. fl. 1979/80:1987 av 1979/80:1988 av . med anledning av proposition1979/80:135 om organisation av försvarsmaktens högre regionala ledning m, m, 1979/80:1989 av 1979/80:1992av Bertd m.fl. medanledning av proposition 1979/80:142 om vissa taxifrågor 1979/80:1993 av m. fl. 1979/80:1994 av PärGranstedi m.fl. 1979/80:1995 av 1979/80:1996 av m. fl.1979/80:1997 av m.fl. 1979/80:1998 av m.fl. 1979/80:1999av m.fl. med anledning av proposition 1979/80:145 om åtgärder för att främja ungdomars utbildning i gymnasieskolan m.m. 1979/80:2000 av och /80:2001 av 1979/80:2002 av m.fl. 1979/80:2003 avOlof m.fl. 1979/80:2004 av m. fl. med anledning av proposifion1979/80:148 om behov och utbildning av tandvårdspersonal, m, m, 1979/80:2005 av m. fl. 1979/80:2006 av AlfWennerfors 1979/80:2008av m. fl. med anledning av proposition1979/80:156 om medelstillskott till 1979/80:2008 av m.fl. 1979/80:2009 av BerntEkinge 1979/80:2010av och 1979/80:2011 av m. fl. med anledning av proposition1979/80:159 med förslag till lag om ändring i lagen (1974:922) omkreditpolitiska medel, m, m. 1979/80:2012 av m.fl. med anledning av proposition 1979/80:160 om fortsatt valutareglering, m. m, 1979/80:2013 av m.fl. med anledning av proposifion 1979/80:165 om vissavarvsfrågor, m. m. § 15 Anmälan av interpellationer Anmäldes och bordlades följande interpellationer som ingivits til kammarkansliet 1979/80:185av () till statsrådet om gymnasieutbildningenför döva och gravt hörselskadade: Döva och hörselskadade elever somskall fortsätta sin skolutbildning efter är hänvisade till att fådenna utbildning vid gymnasiet i . Det borde vara en självklar sak att de ungdomar som sökertill detta specialgymnasium också blir antagna. är en begränsning satt vidett antal av 200 elever. På detta sätt utestängs hörselskadade och dövaungdomar från en gymnasieutbildning som deras hörande kamrater erbjuds på sinhemort. Detta medför också att de förhindras att sedan fortsätta sina studierpå högskolenivå. Döva ungdomars yrkesinriktning begränsas därigenom på etthögst otillfredsställande sätt. Många vuxna döva som skulle vilja ha gymnasieutbildninghar ingen möjlighet att få det, eftersom antalet gymnasieplatser är såbegränsat. Med anledning av det anförda vill jag ställa följandefrågor till statsrådet : att det är möjligt att bereda alla gravt hörselskadade eller dövaungdomar som så önskar gymnasieplats vid gymnasiet i ? Vad avserstatsrådet att göra för att bereda vuxna döva eller gravt hörselskadademöjlighet till gymnasieutbildning? Finns vidgymnasiet i dövtolkar i tillräckligt antal för att göra undervisningenmeningsfull för eleverna där? arbetsmarknadsministern om vissa Nr 127 1979/80:186av (vpk) ti stödåtgärder för arbetslös ungdom: är situationen förarbetslös ungdom mycket svår. Särskilt stora är dessa svårigheter iNorrlandslänens kommuner. Någon större förbättring av sysselsättningsläget kanheller icke skönjas. Tvärtom föreligger nya varsel om nedläggning och därtillhörande uppsägningar som en akut risk på många platser. Helt klart är att stora insatser måste till för att enändring till det bättre skall kunna nås. Regeringens proposition 1979/80:145 omåtgärder för att främja ungdomars utbildning i gymnasieskolan får väl ses somen åtgärd. Enligt propositionen skall 16-17-åringar beredas plats igymnasieskolan. Men alla dessa ungdomar kommer tydligen inte i åtnjutande avdenna utbildning, eftersom gymnasieskolan på en del orter inte kan erbjudautbildning som svarar mot de behov som föreligger. Detta på grund av att skolaninte är utbyggd för en sådan utökning av elevantalet. Inte heller ungdomar mellan kommer attomfattas av denna åtgärd, men arbetslösheten i denna grupp är på många hållmycket stor. Följden av detta måste ju bli att särskilda - även tillfälliga -stödåtgärder måste till. beslöt regeringen att förlänga stödet försexmånadersanställ-ningarna för arbetslösa ungdomar, och medel för dettaanvisades också till AMS. Denna förlängning avsågs fortgå till halvårsskiftet.Den 30 juni 1980 upphör alltså statsbidragen för dessa beredskapsarbeten.Kommer inte nya stödåtgärder till, blir resultatet att många ungdomar tvingasflytta från sina hemorter eller tvingas gå arbetslösa. En fortsatt utflyttningav ungdom från framför allt inlandets kommuner kommer att få allvarligakonsekvenser. Med hänvisning till det anförda vill jag ställa följandefråga fill arbetsmarknadsministern; Är arbetsmarknadsministern beredd att vidta erforderligaåtgärder för att förlänga dessa stödåtgärder för arbetslös ungdom? § 16 Meddelande om frågor Meddelades att följande frågor framställts 1979/80:437av () till utrikesministern om regeringsåtgärder till förmån förvissa kristna ledare i : har haft stor betydelse förEtiopiens utveckling och var under lång fid för många etiopier symbolen förfrihet och solidaritet. Det var svensk mission som och framtill vår tid stod för den viktigaste insatsen på det område som kallasu-hjälp. Ett stort antal svenskar har arbetat i i skola och kyrka ochsjukvård, och det har funnits och finnsalltfort starka band mellan både kyrkor och enskilda i de båda länderna. har den etiopiska kristenheten fått det svårt. Just harAmnesty International meddelat att ett antal kristna ledare som godtyckligtfängslats försvunnit ur fängelserna. Överväger regeringen att vidtaga någonåtgärd till förmån för dem och deras anhöriga? 1979/80:438av () till budgetministern om viss lättnad iinkomstbeskattningen: Det upplevs av många svenskar som en brist i svenskskattelagstiftning att det inte finns en klausul som medför att personer, somgenom t. ex. kulturell eller sportslig insats bidragit till att vårt land fåttberömmelse - och stimulans åt näringslivet i vissa fall, såsom då det nu senastgäller -kan tillerkännas lättnader i inkomstbeskattningen. överväga bestämmelser som kan möjliggöra att synnerligen förtjäntamedborgare, såsom , som erhåller hög inkomst ,erhåller den skattelindring som är ett naturligt uttryck för vårt folks värderingaroch som onödiggör flyttning till utrikes ort? §17 Kammaren åtskildes .