prot · G30949 · 1979-12-31 00:00:00 — Vihar nätt och jämnt börjat med dessa försök och vet egentligen inte någonlingannal än att kalken hjälper på mindre områden. Men verkan pä långsikt-med hänsyn lill allt det som jag nämnde - vet vi ingenting om ännu.Därför kan det, som sagt, vara skäl i att vänta lilet. Vi bör också avvakta ochse vad contracidmetoden kommer att innebära. Men sedan måsle någonling verkligen ske - det håller jaghelt med om. Men vi bör inte föregripa några försök och vidtaåtgärdersom kan visa sig olämpliga. Det är av denna orsak som jag nu har gällifrån den uppfattning som jag hade 1974 och ansluler mig till utskotlelshemställan lill vilken jag yrkar bifall. Jag begärde ordet närmast för att ta upp enliten diskussion med om Slenungsundsindustrin och de kravsoni och vi som står bakom motionerna 1465 och 1464 har ställtför att fä en samlad undersökning av utsläpp. Om utskoltsledamöterna och har lästordentligt i och läns länsstyrelses promemoria, som beskriverutvecklingen i . tycker jag att de har tagit litet lättsinnigt pådet hela. Vi har ju fält fram nya metoder som gör det niöjligt attmäta utsläppen på ett annat sätt. Del är ett mera finmaskigt nät än tidigare.Läser man på rätt sätt förstår man alt de koncessioner som beviljatssannolikt aldrig skulle ha beviljats, om man hade haft tillgång till dagensmätteknik. Den samlade mängden utsläpp i Stenungsundsområdet är egentligenredan nu större än vad som borde vara tillåtet. Utskottets konstaterande atl det finns mänga andraindustriutsläppsom-råden i värt land som behöver kontrolleras är riktigt. Delär lika riktigt atl säga att det inte finns något annat område i somhar en så stark koncentration av processlekniska industrier somStenungsundsregionen. Del är också riktigt alt konstalera att Stenungsundsregionenär så relativt nyutbyggd att man har tillfälle alt göra forskningar som kanskeinie kan utföras på något annat ställe i världen just . Trots detta bör maninte säga all ingenting skall göras pä andra häll. påpekar också att ärstarkt utsatt. 1 hela väslkustområdet är naturen myckel ömtålig. Det är ell kalkfattigt område med mycket stor risk för försurning. Jag tror inte atl jag gör mig skyldig till någon överdrift, när jag säger atl det kanske är bara ett fåtal eller någon 55 Vattenvårå m. m. enstakasjö i hela västkustområdet, frän över Stenungsundsregionenupp till , som fortfarande inte är försurad. Med de metoder ochmöjligheler man har skulle man kunna gä in och göra en samladundersökning av den processtekniska industrins koncentration tillStenungsundsområdet. Den skulle kunna bli av betydelse för värt land, inte baranär det gäller utvecklingen av regionen som sådan, sedd ur hälso- ochmiljövårdssynpunkt, utan ocksä när det gäller möjligheler alt la fram nyametoder. Jag tror nämligen pä en utveckling av den processtekniska industrinoch den petrokemiska industrin - delvis som en fortsättning av denstrukturförändring som är pä gäng, där tidigare starkt dominerandeverkstadsteknologi häller pä att reduceras, som alla känner till, ochefterträdas av processtekniska industrier, inte minst av den typ som finns iStenungsund. Vad vi vill åstadkomma med en ulredning och med enobservans härvidlag är alltså dels att man här kan kontrollera ett tidigareorört område, som har börjat högexploateras, dels att man kan göra rönsom man kan använda för att säkra en petrokemisk industri även ifortsättningen. Jag yrkar med detta bifall till densocialdemokratiska reservationen. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom. 1 och 2 Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av m.fi., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifallerjordbruksutskottels hemställan i betänkande18 mom. 1 och 2 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinnernej har kammaren bifallil reservationen av Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåHåkan begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 157 Nej - 154 Utskottets hemställan bifölls. 1979/80:20med anledning av motion om spillvirket i vissa kustområden 1979/80:21med anledning av motion om förbud mot plantering av giftiga växter 1979/80:22 med anledning av propositionen 1979/80:25 med förslag om tilläggsbudgetI till statsbudgeten för /80 i vad avser verksamhetsområde 1979/80:23 medanledning av propositionen 1979/80:47 om lån till vissa Varuförsörjn ings-planer m. m. Kammaren biföll vad utskottei i dessa beiänkandenhemställt. § 28 Varuförsörjningsplaner m. m. Föredrogs näringsutskottetsbetänkande /80:13 med anledning av motioner om varuförsörjningsplaner m. m. I detta betänkande behandlades motionerna 1978/79:209 av (apk) och (apk), 1978/79:758 av m. fl. (s) såviu gälldehemställan 1. alt riksdagenålade kommunerna atl upprätta varuförsörjningsplaner, 2. att riksdagenför detta ändamål skulle anta ett i bilaga till motionen upptaget lagförslagoch 1978/79:2025 av m. fl. (s). 1. belräffandevaruförsörjningsplaner alt skulle avslå a) motionen1978/79:758 yrkandena 1 och 2, b) motionen1978/79:209, 2. beträffande ändringar ibyggnadslagstiftningen m. m. alt skulle avslå molionen 1978/79:2025. Reservation hade avgivits beträffandevaruförsörjningsplaner av , , ,, , och (samtliga s) som ansett att utskottet under 1 bort hemställa a) medanledning av molionen 1978/79:758 yrkandena 1 och 2 dels anta av reservanterna framlagt förslag till lag omkommunal planering av varuförsörjningen, innebärande att varuförsörjningsplanerskulle upprättas av alla kommuner, alt kommuner vid behov skulle samråda omplanerna och attlänsstyrelserna skulle hållas underrättade om även denna gren av den kommunalaplaneringen dels hos regeringen anhålla om förslag till lagstiftningom anmälningsskyldighet för näringsidkare m. fl. i enlighet med vadreservanterna anfört, b) avslåmofionen 1978/79:209. Socialdemokraterna häri näringsutskottetsbetänkande nr 13 reserverat sig till förmän för upprättandet av kommunalavaruförsörjningsplaner. Vi anser alt det är viktigt att kommunerna här, liksompå andra för medborgarna vitala serviceområden, känner ett planering.sansvaroch i möjligaste män ser till alt kommuninvånarna har tillgång lill en godvaruförsörjning, speciellt beträffande livsmedel och övriga dagligvaror. Dettaär tyvärr något som är .självklart. Del är inte bara dekonsumentgrupper som saknar bil och har svårl att gå långa sträckor som nudrabbas. Värt förslag om kommunala varuförsörjningsplaner skallalltså ses mot bakgrunden av den snabba strukturomvandlingen inom handeln under1960-och 1970-talen och vad den har inneburit i form av ökande problem både förglesbygdsbefolkningen och för dem som bor i städernas bostadsområden. Antaletbutiker fortsätter nu att minska. Därmed ökar utglesningen av butiksnätet ochproblemen för utsatta konsumentgrupper. Genom atl fattar beslul om en lag om kommunalavaruförsörjningsplaner, som vi önskar, skulle kvaliteten pä kommunernasplanering pä detta område väsentligt kunna höjas. Med en varuförsörjningsplan ibollen och med möjlighet alt inhämta de uppgifter som kan behövas skullekommunerna pä ett betydligt bättre sätt än som f. n. är möjligt kunna planeradagligvaruservicen i nya bostadsområden. Man skulle också mot bakgrunden av dentotalbild som man har av dagligvaruförsörjningen bättre kunna ta ställning tillbyggplaner som innebär byggande av stora varuhallar och stormarknader- när detär rimligt alt dessa byggs resp. när del med hänsyn lill omständigheterna ärklart olämpligt. Vi har tyvärr sett alltför många exempel pä hur enskildaföretagare, genom att ge en överdriven bild av vad konsumlionsunderlaget tål ien viss kommun, har lyckats förmå kommuner atl ge klartecken lill storavaruhallar. Sedan har de smä butikerna i angränsande bostadsområden fallit somkäglor. Med en ordentligt utarbetad varuförsörjningsplan hade man bättre kunnatöverblicka konsekvenserna redan från början. Låt mig sedan gå över till en annan fråga som har tagitsupp i samma betänkande. Det gäller ni. motion med förslagatl beslutar att hos regeringen begära snara förslag i syfte att gekommunerna verkligt inflytande över buliksetableringarna. Bakgrunden till den socialdemokratiska iriotionen ärsåvitt jag kan förstå brislfälligheterna i nuvarande bygglag med dess i principeviga byggrätter oavsett ändrade omständigheter. Vi har sett exempel på hurindustri- och lagerlokaler bildligt talat över kan förvandlas tillstormarknader och trots en enhällig opinion frän kommunala förtroendemän. Nr 49köpmän och löntagarrepresentanter och trots atl alla har varit överens omatt Tisdaeen den stora skadeverkningar på existerande butiksnät kommer attbli följden. har ändåinte kunnat göra någonting pä grund av den nuvarande bygglag- sliftningens stela utformning. Motionärerna tar upp problemet och säger att det sannoliktkrävs en planer m m tillståndsprövning av all nyetablering ochutbyggnad av detaljhandeln med livsmedel enligt särskild lag. De socialdemokratiska ledamöterna i ulskollel har ansettatt eftersom en särskild arbetsgrupp inom nu har lagt framförslag till en ny plan- och bygglag, som ger kommunerna väsentligt störremöjligheter att styra markanvändningen än f. n.. kan vi för dagen nöja oss meddel. Jag vill dock peka på att det förslag som har lagts fram inombostadsdepartementet säger att den byggnadsrätt som del kommandedelaljplaneinstilutel ger blir tidsbegränsad. Om arbetsgruppen fär som den villblir det också fråga om mera preciserade ändamälsbestämningar i detaljplanenframöver än vad som är möjligt. Man kan dä redan i planen skilja mellanexempelvis stormarknader och annan handel. får vidare möjlighetatt göra en allmän lämplighetsprövning av planer, såvida det är fråga om ettväsentligt ändrat sätt all använda byggnader. En ny plan- och byggnadslagstiftning enligt arbetsgruppensförslag skulle ganska långt tillmötesgå motionärernas krav på att komma tillrätta med de problem sorn f. n. uppslår när man har att ta itu medbulikseUibleringar som av alla bedöms vara lill bestämd nackdel för kommunensinvånare. Med utgångspunkt i arbetsgruppens förslag kan man säga atlden socialdemokratiska motionen i allt väsentligt tillgodosetts. Därmed vill viläta oss nöja. Jag vill, herr talman, avsluta millanförande med att yrka bifall till den socialdemokratiska reservationen inärinasulskottets betänkande nr 13. MARGARETHAAF (): Så sent som beslöt omriktlinjer för åtgärder pä distributionsområdet. Riktlinjerna innebär bl. a.att kommunerna frivilligt kan upprätta s. k. varuförsöijningsplaner. Enkommunal planering av varuförsörjningen är en förutsättning förstatligt stöd till kommersiell service i glesbygder. Trots att endasi tvä år förflutit sedan beslötom dessa riktlinjer har utvecklingen gäll snabbt. har iseptember 1979 redovisat atl varuförsörjningsplaner finns klara i ett 50-talkommuner och atl arbetet med att upprätta sådana planer pägär i ytterligare ca80 kommuner. Erfarenheterna av det är 1977 beslutade systemet medfrivilliga varuförsörjningsplaner är således mycket goda. Mot den bakgrundenär det svårt att förstå atl socialdemokraterna framhärdar i sin vilja attinföra obligatorium för kommunerna på detta område. Det är svårt att uppfattasocialdemokraternas inställning annat än som utslag av den regleringskista somvi redan har övernog av i del här samhället. Jag ber att få yrka bifall tillnäringsutskoilets hemställan i dess betänkande nr 13. () replik: Jag vet inte om det är alt anse som ettutslag av regleringslusta att kämpa för att människor skall ha tillgång tillnärservice i bostadsområdena och för atl inte all varuhandel skall las över avstora varuhallar. stormarknader och liknande. I sä fall tar vi nog pä oss denhär regleringslustan. Vi anser alt det är så viktigt atl ntänniskorna har sinvaruförsörjning tryggad pä ett tillfredsställande sätt i bostadsområdena och ikommunerna atl det fär ta över alla de svepande epitet som man från moderathåll riktar mot oss pä den här punkten. Jag vill säga till all vi i så fallinte är ensamma om den här regleringslustan. Del erkänns av alla-även.avutskottets majoritet-att kommunerna har ansvaret alt se till attkommuninvånarna har sin varuförsörjning tryggad. Men då måste man också se lillatt kommunerna får de medel till sitt förfogande som de behöver. Del ärskillnad mellan de medel som kommunerna har till sitt förfogande om de har enlagstiftning bakom ryggen och om de inte har det. Kommunerna har f. n. ingamöjligheter att från butiksinnehavare inhämta de uppgifter om planeradförändring som de anser sig behöva. Därför kan man inte sätta likhetsteckenmellan de möjligheter som kommunerna har med en lagstiftning bakom ryggen ochde mer begränsade möjligheter de har oni de skall arbeta helt utan stöd av enlagstiftning. Den s. k. frivilliglinjen är alltså ett betydligt sämrealternativ för kommunerna, eftersom de då mänga gånger inte kan fä in deuppgifter de behöver. Sedan vill jag säga alt vi befinner oss i gott sällskap iarbetet för varuförsörjningsplaner i alla kommuner. I utskottets belänkandefinns en uppgift om atl jämslälldhetskommittén har presenterat en nationellplan för jämställdhet i vilken det sägs atl man bör upprättavaruförsörjningsplaner i alla kommuner för att säkra kommuninvånarna tillgänglill rimlig kommersiell service. Det finns alltså mänga starka skäl soni talar för atl mannu tar tag i det här. Problemen blir bara värre och värre, och de löser siginte automatiskt med hjälp av marknadskrafterna, något som tror. MARGARETHAAF () replik: Visst är vi ense om alt arbela för varuförsörjningsplaner.Lennart . Jag har själv varit med om del här betänkandet frånjämställdhetskommittén. Vi tycker alt detta är alldeles utmärkt. Men vi harsetl att man med frivilliglinjen är pä väg alt åstadkomma den ulveckling som vieftersträvar. Jag frågar mig då: Varför skall man två är efter det attriksdagen fattade detta beslut - under vilka sä mycket har hänt - gä inoch kräva ett obligatorium? Det är detta jag tycker är utslag av regleringslusta. LENNARTPETTERSSON (s) replik: Nr 49 Det förhållandet atl sä många kommuner harsalt i gäng den verksamhet av della slag visar alt det finns eltstort behov av atl gripa sig an H detta ochatt det av många kommuner bedömts som en viktig angelägenhet. Men tyvärrfår vi nog räkna med atl inte alla kommuner kommer att la på sig Varuförsörjnings-denna uppgift, om inte uttalar att detta är en säviktig angelägenhet planer m. m. alt den skall vara obligatorisk. Faklum kvarsiår atl del i varjekommun finns invånare och att invånarna i samtliga kommuner behöver en godvaruförsörjning. Den uppgiften klarar man inte, oavsett om det gäller englesbygdskommun eller en lälortskom-mun, utan en ordentligvaruförsörjningsplan. Vi ser i kommun efter kommun -Jag kan tala av viss egenerfarenhet, eftersom Jag sitter med i styrelsen för ett konsumentkooperativiföretag - att dessa problem blir allt viktigare för kommunerna. Dessa behöverde ökade möjligheter som en lagstiftning på detta område skulle ge. Dennalagstiftning innebär inte bara atl kommunerna åläggs att upprättavaruföisörjningsplaner utan också att kommunerna ges möjligheter att inhämtauppgifter för alt kunna åstadkomma hyggliga varuförsörjningsplaner. Detta kanaldrig bli fallet med den ordning som f. n. råder. Det är därför som vi behöveren lagstiftning på detta område. Det skall inte införas en mängd byråkratisktkrångel, men ett minimum av lagreglering måste vi ha. om kommunerna skall kunnasköta denna uppgift pä ett tillfredsställande sätt. BIRGERROSQVIST (s): I motion 1978/79:2025 som behandlas inäringsutskottets belänkande nr 13 tar vi upp frågan om behovet av kommunallinflytande på etablering av större enheter inom dagligvarubranschen, dvs.detaljhandeln med livsmedel. Vi har begärt snara förslag frän regeringen vilkaskulle ge kommunerna ett verkligt inflytande pä detta område. En koncentration av butiker och varuhus till ettkommuncentrum medför nackdelar. Det medför extra investeringar förtillfartsvägar, gator och parkeringsplatser. Annan trafik hindras. Problem medavgaser från bilar, och inte minst trafikolyckslillbud, kommer in i bilden.Koncentrationen medför också att mindre butiker i ytterområden slås ut ikonkurrensen, och det får lill följd att icke bilburna människor får problemmed sin tillgång på dagligvaror. För den bilburne kommer också resekostnaden ini bilden. Om en kommun säger nej till en buliksetablering kanbeslutet inte grundas på någon lag. Beslulet kan överklagas och undanröjas. Vihar funnit det angeläget att kommunerna och inte marknadsintressena gesmöjlighet att avgöra sä viktiga delar av samhällsutvecklingen somslorbutiksetableringen utgör. kan jag läsa i utskottsbetänkandet atl ytterligare enutredning tillsatts och också hunnit lämna förslag sedan vår motion väcktes ijanuari. Det framhålls också atl förslag skall framläggas sä småningom. År 1985skall vi kunna fä en ny bygglag, som ger kommunerna möjlighet atl bättre styramarkanvändningen. Del dröjer alltså innan vi är där. Nr 49 Jag kan bara säga, herr talman, alli den kommun varifrån jag kommer Tisdaeenden hade vi behövt den möjlighetenredan nu. 11december 1979 förslag hade följts, skulle den möjligheten hafunnits . hade fäll räkna med en viss "karenstid". Varuförsörjnings- Herr talman! Jag vill till slutbara konstalera att etableringen av större planer m.m. varuhus med livsmedelsförsäljninggår snabbare än vad vi har möjlighet att regleravia lagstiftning här i . De borgerliga regeringarna har inte gjorl signågon brådska att avhjälpa det problemet. Pä den här punkten är utskottet enigt. Frånsocialdemokratisk synpunkt kan jag naturligtvis extra understryka de problemsom har pekat på. Det är inte bra som del är f. n. med de mångakryphål som finns i nu gällande bygglagstiftning. I och för sig hade del varilbefogat med en speciell lag när det gäller tillstånd för störrebutiksetableringar. Å andra sidan har vi från socialdemokratiskt håll ansettatt en sådan här fräga egentligen löses bäst inom ramen fören generelllagstiftning på planområdel. Det har varit vårt motiv för atl nöja oss medutskottets skrivning pä den här punkten. Det är klart alt vi är lilet tveksammainför den långa ikraftträdan-detid som har aviserats. Man kan i och för sigfräga sig om det skall vara nödvändigi all dröja sa länge som till 1985. Menden saken får vi väl i så fall ta upp i annal sammanhang. Det viktigaste ärdock alt näringsutskottel enhälligt har erkänt de problem som existerar ochredovisat vad som är pä gång. Därmed har man också sagt alt man hyserförståelse för motionärernas önskan alt komma lill rätta med problemen. Överläggningen var härmed avslutad. Propositioner gavs pä bifall till dels utskolletshemställan, dels reservationen av m. fl., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voleringsproposilion: Densom vill att kammaren bifaller näringsulskotteis hemställan i betänkande 13mom. 1 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallitreservationen av m. fi. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstninggav följande resultat: Ja - 159 Nej - 156 Utskottets hemställan bifölls. 1979/80:14med anledning av regeringens proposition 1979/80:44 om ändring i lagen(1968:576) om sladshypolekskassa och om 1979/80:12 med anledning avregeringens skrivelse 1979/80:53 med redogörelse för tillämpningen avlerrorisllagstiftningen Kammaren biföll vad utskotten i dessa betänkandenhemställt. § 30Den fysiska riksplaneringen Föredrogs civilutskottelsbetänkande /80:6 med anledning av propositionen 1978/79:213 medredovisning av planeringsskedet i den fysiska riksplaneringen jämte motioner. Regeringen hade i propositionen1978/79:213 (), beslutad , dels föreslagit att godkänna vad iregeringsproiokollet förordats beträffande utformningen av riktlinjerna förhushållning med mark och vatten såvitt avsåg 1. hushållning medjordbruksmark, 2. utveckling avfritidsbebyggelse i områden med geografiska riktlinjer, dels berett riksdagentillfälle atl ta del av i regeringsprotokollet upplagen Beträffande propositionens huvudsakliga innehåll anfördesföljande: "I propositionen lämnas en kortfattad redogörelse för det arbetesom under den fysiska riksplaneringens planeringsskede har bedrivits i län ochkommuner för atl fullfölja beslut och om riktlinjerför hushållning med mark och vatten. Vidare redovisas översiktligt deutgångspunkter soni regeringen har angett för det fortsälta arbete som bör skei län och kommuner inom ramen för den fysiska riksplaneringen. Härvid förordasvissa anpassningar lill nu rådande förutsättningar av riktlinjerna förhushållning med jordbruksmark och vissa förtydliganden av riktlinjerna förutveckling av fritidsbebyggelse i vissa områden. föresläs godkännavad föredraganden härvid förordar.'' I dettasammanhang hade behandlats dels de under allmänna motionstiden vid 1978/79 årsriksmöte väckta motionerna 1978/79:487av m. fl. (c). 1978/79:2077av m. fi. (c), 1978/79:2079 av m. fl. (c), vari hemställtsatt hos regeringen begärde förslag med innebörd att statsmakternasgodkännande erfordrades för slutande av avtal om ledningssträckningar och fastaleveranser av elkraft med andra länder. dels en med anledning av propositionen 1978/79:115 omriktlinjer för energipolitiken väckt motion 1978/79:2406av tn. (c) såvitt nu var i fråga. dels de med anledning avpropositionen 1978/79:111 om åtgärder mol krångel och onödig byråkrati m.m.väckta niotionerna 1978/79:2462av m. fl. (m) säviu nu var i fräga, 1978/79:2465 av ThorbjörnFälldin m. fl. säviu nu var i fråga. dels de med anledning avpropositionen 1978/79:213 väckta motionerna 1978/79:2698av () och (rn), 1978/79:2699av (), 1978/79:2700av Per m. fl. (s), vari hemställts 1. att riksdageninte godkände vad bostadsministern förordat om utformningen av riktlinjernaför hushållning med jordbruksmark, 2. att riksdagensom sin mening gav regeringen lill känna att uppdraget lill länsstyrelserna iSkåne all upprätta ett markhushällningsprogram borde återkallas och ersättasmed ett uppdrag all ta ställning till i vilka avseenden de ansåg allkommunala anspråk stred mot av godkända riktlinjer för den fysiskariksplaneringen, 3. att riksdagensom sin mening gav regeringen till känna att den kommunala tätortsplaneringeninte skulle påverkas av andra statliga intressen än sädana som godtagits somriktlinjer i den fysiska riksplaneringen, 4. att riksdagensom sin mening gav regeringen till känna att vad i övrigt i motionen anförtsskulle beaktas vid bedömningen av planeringsfrågor, 1978/79:2701av m. fl. (s), 1978/79:2702 av m. fl. (s). vari hemställtsatl inför det fortsatta planeringsarbetet som sin mening uttalade attVäslerdalälven borde undantas från sådana utbyggnader alt dess stora värde förfriluftsliv och naturvärden spolierades, 1978/79:2703av () och (). 1978/79:2704av () och (). dels de med anledning av proposistionen 1978/79:213 underhösten 1979 ''' '* väckta motionerna den 1979/80:1av (), H 1979/80:2 av (), 1979/80:11 av Per m. fl. (s), vari föreslagits attriksdagen med £)e,j fysiska riks-avslag på propositionen 1978/79:213 imotsvarande del inte godkände vad i planeringen regeringsproiokolletförordals beträffande utformningen av rikllinjerna för hushållning med mark ochvatten såvitt avsåg hushållning med jordbruksmark, 1979/80:12av (), 1979/80:13av () och (), 1979/80:37 av (vpk) och (vpk),vari hemställts att uttalade att en utredning om bevarandevärdena ide större vattendragen i borde ske och att i avvaktan päsådan utredning inget beslut fick fattas om det s. k. , 1979/80:38av () och (),