prot · G30974 · 1979-12-31 00:00:00 — Över tusentalet ungdomar är fortfarande utan arbete ilänet, och svårigheterna för kvinnor och arbetshandikappade att komma ul påarbetsmarknaden består och tenderar att öka i vissa kommuner. Under rådande förhållanden är det utomordentligt viktigtatt länsarbets nämnden i får en betydande förstärkning av sina resurser för all '4'' klara beredskapsprograrnrnel för första halvåret 1980.Skulle så inle bli fallet kan situationen bli ytterstbekymmersam, särskilt som - enligt länsarbetsnämndens egna uppgifter-ytterligare ca 800 arbetstillfällen är hotade genom uppsägningar och företagsnedläggelseri . Ett mått på sysselsättningsutvecklingen i länfår man genom all ta del av underlag för Länsplanering 80. Avdetta framgår all antalet sysselsatta ökade med närmare5 500 personer, eller ca 1 100 . beräknas dennaökning stanna vid endast ca 700 personer . Det kan vidare påpekas allantalet sysselsatta inom industrier i länet, efter en kraftig ökning avindustrisysselsätlningen i länet med , har minskatmed närmare 1 500 personer . Detta är allvarliga problem som på ett mycket påtagligtsätt drabbar . Därför har vi i motioner som vi har väckt tilldetta pekat på dessa omständigheter. Jag upprepar alt vi inte villgöra gällande att skulle ha det värre än andra lån, men vi måsteju säga ifrån när vi ser att utvecklingen går därhän alt vi snart, om ingenändring sker, är ell krislän när det gäller sysselsättning. Därför har vi inågra punkter sammanställt våra krav, som vi anser att regeringen skall hjälpaoss alt uppfylla. Hotel mot Luxorfabriken och Vanäsverken i rnåsteundanröjas. Den av den socialdemokratiska regeringen beslutadeutbyggnaden av Civilförsvarsskola Väst i måste fullföljas. De militära skolenheter som är beslutade att förläggastill länet måste komma till stånd. En statlig högskoleenhet måste inrättas i ienlighet riied högskolereform. Tillräckliga ekonomiska resurser måste ställas till deberörda länsorganens förfogande för arbetsmarknads- och regionalpolitiskainsatser. Sker inte detta kan det, herr talman, bli stora problem påarbetsmarknaden i . I detta anförande, under vilket lalmtinnen överlogledningen av kiimirriir-ens förhandlingar, instämde och (alla s). TORSTENBENGTSON (c): En ransonering av oljeprodukter bör förreller senare införas i vårt land. Inle av del skälet all vi inte kan fä olja -tvärtom är tillgängen för ögonblicket ganska god - men oljekostnaderna harantagit sådana proportioner att en ransonering blir nödvändig för att vi skallkunna åstadkomma den balans som nästan alla har talat om. Det är ju enbalans som vi speciellt strävar efter. En ransonering av olja skulle först och främst ge en lägrekonsumtion. Det skulle också göra all vi hade bättre grepp över helaoljehandeln. ocksånredverka lill alt vi kunde gå över iinnu iricrtill andrti energikiillor.Niir Nr 74 oljeriikiiingarnti börjiir gå upp mot 30 miljtirder kiin irrtiir inle lättioljtiir den strömma hur som helst, och diirför är dettti ett av de viktigaste leden i 30 janutiri försöken att åsttidkomnrii en balans i vårt land. När man talar om hur vi skall göraför att kunna fä balans i utrikeshandeln AllmänpoUlisk och budgeten, en bättrebytesbalans och komma ifrån utlandsupplåningen så debatt har nog alla sammaönskemål. Det är bara det alt man själv helst inle vill känna någonting avsådana åtgärder. Jag skall inte citera just nu ulan en annan ,nämligen . Han säger alt "Tenfer, c'est les Autres",dvs, ''helvetet, det är de andra". Del är alltid de andra som skallvidkännas ntigonting. Men skall vi kunna få balans i svensk ekonomi lär vi nog fävidkännas en hel del uppoffringar allesamman. Och det är det som är sä svårtall smälla för olika grupper. Jag tror att svenska folket begriper och kommeratt acceptera andel blir vissa åtstramningar. Det är alldeles riktigt, som PaulJansson sade, alt vi har levt över våra tillgångar. Därför bör var strävan varaatt behålla den levnadsstandard vi har och inrikta oss på att hjälpa desvaga grupperna i samhället, och det är den linje vi bör följa i fortsättningenför all kunna få balans i vårt lands ekonomi. Frågan om vem som är orsaken till våra svårigheter har somvanligt diskuterats. Socialdemokraterna försöker skylti över och säger att deinte har någon skuld i detta, del var så bra 1976. Ja, men del lär inle gå alttvätta sig fri från den skulden ens tned trycksvärtan i riksdagsprotokollet.Redan 1976 hade vårt Uuid lånat mellan 20 och 25 miljarder. Utlandsupplåningenvar således påbörjad. Bostadsproduktionen, som nämnde här.började minska under de sista socialdemokratiska regeringsåren. Det kom inlesom en nyhet senare, utan minskningen hade redan dä påbörjats. Underbalanseringen av budgeten var avsevård också underden socialdemokratiska tiden. Det svåra ined den underbalanseringen var ju attden skedde under en högkonjunktur det borde naturligtvis ännu nrindreförekomma än när man har en lågkonjunktur i vårt land. Arbetslösheten har varit besvärande. Den var emellertidhögst 1972. då den var - alltså under socialdemokratisk regering. Tar man område efler område ser man att den regering somsalt byggde upp de svårigheter vi har . Vi fick sedan väldiga kostnadsökningar på de svenskavarorna och kunde inte sälja. Till min förvåning kan jag ännu höra att t. ex.Paul trots detta tydligen inte var anhärrgare av att vi devalverade densvenska kronan. Hur skulle vi ha kunnat sälja på världsmarknaden om vi inteföretagit de båda devalveringarna? Minst lika viktigt var det alt vi gick ur ormsamarbetet,där vi måste samarbeta med t. ex. , med dess starka valuta, vilketvar alldeles omöjligt för vår del. Det hjälper alltså inte vad man än säger- detsocialdemokratiska partiet har elt myckel stort ansvar för den situation som vikommit i. Nr 74 emellertid inte tala mer om det . den ' måste naturligtvis försöka komma ur denna situation på något sätt.Det 30 januari1980 måste göras uppoffringar på olikaområden. Vad som rnåste ske kan inle görasbara på ett fält, som jag nämnde tidigare, ulan det blir mänga som Allmänpolitisk kommer att få stanna på denlevnadsstandard de har för att vi skall kunna debatt f balans. Då bör rnan också se tillalt andra områden inte expanderar. har redantalats om att kommuner och landsting får vara återhållsamma. ochTV säger att de måste höja licenserna. Det tycker jag inle de skall göra-deskall vara återhållsamma och får köra program som de har råd med. Det är alltsåen rad områden där vi måste tänka på att vara återhållsamma på alla sätt. Ett ord som jag inte precis gillar och som är ganskatråkigt är 'förstärkning". Inom nästanalla institutioner- statliga, kommunala, inom landstingen och vad vi än lar -säger man väldigt ofta: Vi måste ha förstärkning, vi måste ha ytterligare enbefattningshavare eller vi måste ha ytterligare 5, 10, 50 och 500befattningshavare. Men skall man göra förstärkningar överallt, då blir juresultatet att vi får mycket större grupper i administrationen och färremänniskor i produktionen. A och O för hela vår ekonomi är emellertid allproduktionen växer. Vi måste exportera mera, så all vi kan få balans ihandelsutbytet. Vi hade det under den första delen av 1979, men under densenare delen försämrades läget mycket starkt, och vi fick tillgripautlandsupplåning igen. Sjiilvfallet kan vi inle fortsätta att läna upp pengar iulltindel. Inle därför all del skulle vara svårigheter alt låna, förlyckligtvis har fortfiirande ett så gott anseende all vi får lånapengar, men del blir stora ränteutgifter, och amorteringarna rnåste göras. Vikan inle fortsätta på det sättet. eller senare måste vi driva en politiksom gör alt vi slipper låna utomlands och att vi kan återbetala det vi harlånat. När det gäller de åtgärder som i övrigt kan vidtas i dethär läget kan man generellt säga att det kommer att bli fråga om uppoffringarinom alla områden. Jag är övertygad om att politikerna gör elt misslag när deav rädsla undanhåller delta för svenska folket, som säkert mycket väl förstårvilka svårigheter vi står inför. Vi kan bara konstatera vad som framkommit i deanföranden som hållits här . Först har man talat om nödvändigheten av attuppnå en balans i handelsutbytet, och ögonblicket efter har man - även om maninte direkt har använt ordet förstärkning- räknat upp område efter område därman anser att vi måste satsa mer pengar. Men hur skall vi kunna åstadkommabalans, om vi driver en sådan politik? Jag tror dock att förutsättningarna för vårt land är goda.Kan vi öka produktionen, vilket är det grundläggande, så kan vi förbättra den svenska ekonomin. Därigenom skulle vi kunna genomföra förbättringar pä vissa områden. Men vi skall inte vänta oss någon behaglig och problemfri tid framöver. Det gäller för alla partier, även de tre partier som rru iir i regeringsställning. Vi får nu verkligen driva en stram politik för att vi skall kunna lösa problemen med vårt lands ekonomi, l'- Jag skulle också vilja säga någraord om del som så ofta diskuteras och som hängersamman med de frågor sorn behandlas , nämligen erbjudirndel Tror manverkligen att det är möjligt alt sänka skatterna? För några tiotal 30jtinuari 1980 år sedantillämpade vi i den metoden alt vi debatterade länge och väl -slutade dä , och vi hade ingen höstriksdag- tills alla Alliiiänpolitisk beslutom utgifterna var fattade, Sorn sista punkt i del sammanhanget tog debatt man itumed frågan om utlagningsprocenlen. Då hade man överblick över storlekenav de utgifter man beslutat onr. motsvaradedå de gällande skalleskalorna, och diskussionen gällde sedan om manexempelvis skulle bli tvungen all höja skalorna för all läcka deutgifter som beslutats. Den här beskrivningen visar enligt min mening attslatsskalterna egentligen bestäms , när vi börjar diskutera alla utgifter förstaten. Det hela ar ju beroende av hur rnycket vi skall salsa och var vi skalllägga pengarna. När vi fattal beslut om alla de insatser rnan diskuterat här.da måste vi ju betala utgifterna för dem. Man kan visserligen flytta påskatteuttaget mellan olika grupper. Man kan bestämma all en viss grupp skall fådet litet bättre, men rnan rnåste ju ta frarn pengarna från en annan grupp.Skattepolitiken skall självfallet föras på ett sådant satt all rnan uppnårstörsta möjliga rättvisa, men ingen kan åstadkomma någon väsentlig sänkning iivskatterna med de ramar som är fastlagda. Då är del bättre alt sägasanningen: Vi vill flytta om skatterna litet. skall vi sänka för er, rnen vimåste öka skatten för andrti grupper, för iinntirs går det inte ihop. Man borde se pä skattepolitiken på det hiir siittet. ochinte erbjudii förmåner i form av skallelältnad för en och annan grupp, ulan attlala om varifrån man skall ta pengarnti lill detta. Det var några av de problenr som vi htir frtimför oss.Jttg \'ill återkomma till frågan om utlandsupplåningen och säga att den är enkonsekvens av den situation som råder med ett budgetunderskott på 55miljarder. De pengar som upplånats kommer givetvis att på olika sätt strömma uti landet, och resultatet blir att folk kommer att köpa och att de kommer attspara. Vi vill naturligtvis ha ett sä slorl sparande som möjligt, men å andrasidan får vi också räkna med att det blir en ökad konsumtion, och den kommeralt utgöras av importerade varor i många fall. Därmed försämras vår handelsbalans.Slutresultatet blir ju ändå att vi måste låna upp de belopp som kommer attsaknas. Sedan kan man diskutera på vilket sätt man skall låna uppdem, sade alt vi inte hade någon utlandsupplåning. Jagvet inte vad han menade med ordet vi, men det var, sorn jtig sade tidigare, etifiiktum till vi redtin då hade lånat 2(.l-25 miljarder. Om det är staten somlånar - också var inne på tanken all pcngtirnti skulle låiiiisgeirorrr sttitens försorg- blir det inte någon större skillnad. Om staten sertill till dcssii peiigiir går ul till de områden diir de behövs, blir del inlenågon sitrrie skillntid mot om förelagen sjiilva låiiiir-tolalt för heliiItiirdet blir ju upplåiringerr iindå likii stor. Detta har diskuterats myckel,och del fiirns faktiskt en kommitté som undersöker på vilken väg man skallgenonrförii tiiliindsupplaniirgeir. Ni" /4 viirti likii gott titt til den entivägen som den tiirdiii. eftersoirr irran inte iir rikligt Onsditgenden P'°' del kliirti ined vilken vägsom iir den biistii. 30 januari1980 undskvllt sig med att .staten intehade låntit upp pengtirna 1976. landeti sin.helhet hiide ju lånat upp de 20-25 miljarder som j:ig niinrirde. Allinäiipolitisk ''g har rned detta starkt betonat att vi iirirödstrkiide alt nå frtim till btilans i debatt ''"' hinds ekonomi. Del kommeralt fordra uppoffringar pa inangti håll. konrmertitt få känna av del allesamnritns. Jirg tror inte på irågrtiskiitlesänkningar, ulan jag tror att vi måste drivit en sirtiirriire politik.Och frtiirrför allt: niir vi gör dettti bör polilikernti inle varti så räddaför titt talti om för svenska folkel titt del kommer alt behöviis. Vi hiir levtöver varti tillgåiigiir. och del får vi kärrnti av i fortsättningen. Del blirdiirför en slriiviin för oss alla. om vi vill vara ärliga politiker, allförsökti åsladkoirrmti biiltins i svensk ekonomi. () replik: Del jag talade orn var den statligautlandsupplåningen. Om läser i handlingarna skall han finnaall vi 1976 hade en statlig utlandsskuld på drygt 300 milj. kr. De pengarnahade använts lill investeringar, bl. a. i svenska , föratt bygga utvattenkraften. Det var pengar som hade lånats upp av staten för all av statenanvändas som investeringar. Detta var den enda statliga utlandsskuld som fanns1976. Den statliga utlandsskulden har ökat lill över 20miljarder . Jag har inte avgett något värdeomdöme omdevalveringarna eller, som Torslen brukar vilja göra gällande att jaghar sagt, hävdat all de var felaktiga. Jag har varken sagt att de var riktigaeller all de var felaktiga, ulan jag har bara konstaterat att man genomdevalveringarna gjorde kursförluster i de kommuner som hade lånat utomlands,och i de företag som hade lånat utomlands. Och när vi hade utlandsskulden på 20miljarder , som nämnde om, var del ju riktigt sä till vidaall del var företagen som hade fått tillstånd att låna utomlands - staten hadedå endast skulden på de ca 3 milj. kr. Det är bara den skillnaden all den socialdemokratiskaregeringen lyckades få företagen att låna utomlands. Del lyckades ju inle denborgerliga regeringen åstadkomma, och del vardärförsom jag hänvisade tilluttalandet i kreditmarknadspropositionen alt staten skall ta rimlig andel avutlandsupplåningen. Då ställde jag frågan: Vad är en rimlig andel avutlandsupplåningen? Ja, denna rimliga andel är just nu , Del är bara ett konstaterande, och kaneftersom han tillhör bankofullmäktige själv fä bekräftat att det förhåller sig så. Statenfår då ensam slå för all utlandsupplåning. Jag hävdar alt del är avgifter som rv skulle ha betalat, eftersom staten ikläder sig dessa skulder, men som vi hänskjuter lill kommande generationer, till våra barn och barnbarn, att amortera av och betala räntor på. Det är ett faktum. Jag har gjort detta konstaterande, och jag föreställer mig att också känner till all förhållandet är detta, '?4 Då säger att delär klart att vi måste rätta till vår ekonomi.Jag vill bara fråga; Närskall ni börja all sanera ekonomin? Eller ' skall vi fortsätta alt låna på det här sättet? TORSTENBENGTSON (c) replik; ----------------- När vi kommit i en sådan ekonomisk situationall vi har elt AllmänpoUlisk underskott, att valutareserven konrrner att rinnaut om vi inle vidtar några debatt åtgärder, då måste landet som helhet låna påutlandsmarknaden. Orn man gör det genom privata förelag eller genom staten fårdet ungefär samma resultat, för man är i vilket fall som helst nödsakad attlåna. talade om situationen för dagen men nämnde inte de storautlandslån som har upptagits av företagen. Det är en mycket stor summasom upplånats genom företagen, och det är också en stor summa som upplånatsgenom staten. Det har emellertid inte den betydelse som vill göragällande om del är staten som lånar eller företagen som lånar. De lånebehov somfinns måste ju ändå tillgodoses. Sedan var del glädjande all socialdemokraterna när delgäller devalveringen tydligen har gett upp och inte längre påstår alt den varfelaktig. var försiktig nog att säga att han inte vill bedöma den.Han sade inte att den var felaktig. Det är ju en god sak om socialdemokraternahar kommit till insikt om all det var nödvändigt all devalvera den svenskakronan, om vi skulle kunna hävda oss på utlandsmarknaden. Staten lånar just . Del kan vi göra. Det möter ingastörre svårigheter all ta upp de lånen, och vi måste göra det. Jag skulle kunnafråga hur han egentligen menar att vi skall göra. Menar han all viinle skall gå ul och låna på utlandsmarknaden? Vad har för meningorn valutareserven? Hur stor skall den egentligen vara? Vi kunde ju låta bliall låna, så fick se hur utvecklingen skulle gestalta sig. Det ärhelt enkelt en omöjlig väg som nu litet suddigt antyder. Denpolitik som har förts från regeringens sida är riktig. Sedan frågade skall sanera ekonomin.Ja, jaghar här ärligen sagt alt det måste föras en ganska hårdåtstramningspolitik. Det är min rekommendation både till socialdemokraterna ochtill regeringspartierna. Del blir nödvändigt, och det kommer svenska folkelall förslå. () replik: Jag är förvånad över alt hyser någon oro inför den här utvecklingen - all vi skjuter så myckel avvåra kostnader framför oss. Det är ju egentligen ingenting annat än obetaldaskaller som vi nu lånar upp utomlands och lämnar över lill kommandegenerationer att betala. Jag menar all man väl ändå bör ha någon fundering om hurman skall komma ur den här situationen. Dä frågar mig: Vad skall vi göra i stället? Skall vi inle låna alls? jag skulle kunna acceptera utlandslånen, om de användes till investeringar, lill byggande för framliden för all skapa jobb i del här landet. Vad sorn oroar rnig är - och det har jag försökt säga till Torslen - att man nu lånar till konsumtion. Nr 74 länar till att bl. a. täcka detstora budgetunderskottet. Delta är oroande, och Onsditgenden det måste rnan kommatill insikt om. Man talar ju om alt man inte 30jiinuiiri 1980 l''" hållti på alt låna hurlänge som helst. Jaghar frågat : När tycker alt det är Alliiiänpolitisk lämpligt alt sluta läna utomlands?När tycker Torslen alt det är debatt lämpligt all föra en annanekonomisk politik, som gör det möjligt all minska Dessa frågor har jag inte fått något svar på. Det är dettalånande till konsumtion som är del stora bekymret för framtiden och som jaghoppades alt också Torslen , som ju är ledamot av bankofullmäktige,skulle känna oro över. Det är jag besviken över all han inle gör. () replik: De 55 miljarderna i budgetunderskott geranledning till mycket stor oro, och del är detta sorn i hög grad förorsakarutlandsupplåningen. Men här har ju inle socialdemokraterna något alternativ.Ni har ju samma summa och har också rekommenderat lika myckel för konsumtion.Det ingår helt visst konsumtion i summan, och därför har ni precis lika storskuld. Jag tror inte att har satt sig in i sammanhanget riktigt,för när man befinner sig i den situationen att man måste ta av valutareserveneller försöka alt låna, måste man beakta all vare sig pengarna går lillkonsumtion eller investering blir man tvungen att låna. Annars är jag helt enig med , Milt anförandegick ut på att vi bör föra en stramare politik. Men socialdemokraterna harju,som sagt, inget alternativ. I början försökte ni med rätt periferaanslagsförändringar, men har ni inget alternativ alls. Och en opposition sominte har något alternativ att föreslå kan man inle la så allvarligt. Talmannen anmälde alt all till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik. Jag skall inle lala om militärt försvar iårets remissdebatt. Men låt mig ändå börja med alt citera den berömdegeneralen, sorn i en hårt pressad situation utbrast: Lägel är förtvivlat,är genombruten, flyglarna sviktar, jag anfaller! Överflyttad från slagfältet till försörjningsbasen - somär grunden för all vår strävan - förefaller de första tre av de kort,militäriskl framsagda meningarna att teckna nuvarande stämningsläge alltförbra. Flera av näringslivets fronter förefaller vara underupprullning. Andra länder tar i världshushållningen över uppgifter som länge har fyllt. Därför borde det gälla för oss att förnya och i offensiv anda skapa de nya tillgångar som vi behöver för enskilda och gemensamma ändamål. Men tyvärr är det inle den dristigheten som i tillräcklig grad präglar tongångarna från den politiska och ekonomiska maktens centra, för ofta påminner dessa 156 röster i stället om det intaladebudskapet från en viss lelefonsvarare, som skullemöta varje hot med de två orden: "Vi kapitulerar," ' Det håller inle. Vi måste, inle minst genom en långsiktigindustriell Onsdiigen den expansion, få en ekonomisk tillväxt. De finns,syns och hörs. som av iillt sitt 30 janutiri hjärtahåller med om delta, men som menar all de industriella framgångarna--- skallvinnas genom inskränkningar på den gemensamma sektorn. Delta är i AlUnänpolitisk dubbel mening fel. Den gemensamma sektorn är primärt till föratt uppnå debatt väsentliga mål för medborgarnas biista. Men bortsett frånde syften som den byggts upp för att tjäna ger den arbete. sysselsätterden gemensamma sektorn ca 1 250 000 personer. Den offentliga upphandlingenomfattar bortåt av bruttonationalprodukten. Delta är ett väsentligt instrument i samhällsekonomin, somnaturligtvis ställer stora ekonomiska krav, rnen som rätt styrt kan ge vårtsvenska näringsliv en sysselsiitlningsskapande stimulans även pätillverkningssidan. Väl sammiinhållna beställningar behöver inte leda tillprotektionism, siirskilt inte om målmedvetenheten förenas med en strävan att ivärldshushållningen finna de rätta uppgifterna i en utveckling rned globalrättvisa sorn elt av målen. Frågan om att kunna upprätthålla en produktion på cenlraUrområden har också en beredskapsaspekl. I grunden kan bara en effektiv närings-,sysselsättnings- och regionalpolitik skapa de grundläggande förutsättningarnaför försörjningstrygghet. Från såväl milt politiska som geogrtifiska närområde harjag exempel på hur detta har förbisetts på ett förbluffande sätt. Inom Statsföretagsgruppen finns elt företag som heterCeaverken. Det är den enda tillverkaren av röntgenfilm och fotosäliningspapperi . Förelagets produkter är av stort intresse för tryggande av tillgångenlill medicinsk utrustning men också för den psykologiska beredskapen genom iillfotosäliningspapper numerti iir ett måste om tidningarna sktill kunira Iryckiisoch koirnna ut. Företaget htir kiriiiit. nren inte gått på kniinii. uirderIrvckel tiv ulliindsk konkurrens. Multintrlionella jiitlitr htir sålt sinröntgenfilin lill svenskti sjukvårdshuvudmiin till liigre pris iin de hartiigil ut i sinti hcmiiinder. Ceii\erkeir har för'sökl hiiirgtr med ikonkurrensen men htir iriittirliglvis drtibbatsiiv förluster. Del ledde tilltitt Sttitsföretag 1978 över\'iigde titt siilja akliemajorilelen lill ell iivde konkurrerande intillinatioircllii företiigen. Vi retigerade mot dettti i riksdtigen och iivenöverstyrelsen för ekonomiskt försvar ansåg det av beredskapsskäl angeläget meden fortsatt svensk produktion på området. kan inan med ord som en av våra nalionalroniantiskaskalder lagt i munnen på jarl slällti frågtin: "Var håller landetsherrtir hus?" Och man frestas, liksom jarlen, att lägga vikt i ton förulanvarje krus. Förra trepartiregeringen föreföll viira beredd all låtadenna beredskapsresurs försvinna ut i en multinationell intressesfär. Folkpartiregeringenshandelsminister hade att döma av frågesvar i samma inställning.Överstyrelsen för ekonomiskt försvar var som jag har sagt klokare och logansvar för ell avuil som skulle ha siikerställl förelaget. Nr 74 trodde därför att stiken var klaroch kände oss nästan chockade når vi fick Onstliigcnden citi iitt den nya trepartiregeriirgerr iirte ville godkiinnti delta iiviiil. 30iiinuari 1980 Stiitsfinansiellti skiil htiråbeiopiiis. Jiig bortser hiir från iitt ÖEF hiir viirit