prot · G30956 · 1979-12-31 00:00:00 — b) som sin meningge regeringen till känna vad reservanten anfört beträffande reglering avjurisdiktionen i vissa sund i , och , 2. att med bifall till motionen 1979/80:100yrkandet 2 skulle anta det i propositionen 1979/80:43 framlagda förslaget till lag om ändring i lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium utom i vad avsåg 3 §. Ändring av Sveriges sjöterritorium JANBERGQVIST (s): För bara beslutade vi här iriksdagen att flytta ut havsgränser från 4 . Efter fleraår av förberedelser togs detta viktiga steg i stor enighet. Och så fick då nya gränser . Menknappt har vi hunnit flytta ut, förrän regeringen föreslår attSverige skall dra in magen igen. Utanför , och skall vilämna ifrån oss ca 3 av de som vi har . Mot det förslaget har jag reserverat mig, och det gör jagdärför att ingen kan bestrida att förslaget försämrar sjösäkerheten, ingen kanbestrida att det försvagar vårt miljöskydd och ingen kan bestrida att det ökarrisken för en oljekatastrof. Dessutom anser jag att detta är en förhastad kapitulationinför vissa stormaktskrav pä havsrättskonferensen. Vi vet inte när en nyhavsrättskonvention kommer att antas eller ens om den kommer att antas. Änmindre vet vi förstås något om när den kan träda i kraft. Då är det ocksåförhastat att redan nu dra bestämda slutsatser om hur framtidens folkrätt exaktkommer att vara formulerad, i varje fall när det gäller sådana punkter som är kontroversiella. Låt mig påminna kammarens ledamöter om hur regeringen förett år sedan motiverade en utflyttning . Jo, för det första blir sjösäkerheten större. Sjöfartenkan kanaliseras på ett sätt som blir lämpligare ur sjösäkerhetssynpunkt.Samtidigt ökar man det område där svenska lotsar har företräde. För det andra blir miljöskyddet bättre och säkrare. Densvenska lagstiftningen mot vattenförorening från fartyg kan tillämpas längre utfrån kusten. På så vis kan man effektivare skydda den miljön mot utsläppav kemikalier, olja osv. Dessutom ökar fartygsbefälhavarnas skyldighet attrapportera sådant som kan medföra oljeföroreningar. Av stor betydelse är attlagen om ansvarighet för oljeskada kan tillämpas för ett större havsområde.Över huvud blir det betydligt bättre möjlighet till kontroll och ingripandenför miljöskyddet. För dettredje får försvaret stora fördelar. Det blir inte lika lätt för 4 protokoll 1979/80:56-57 Ändring av Sveriges sjöterritorium främmandestater att bedriva underrättelsetjänst riktad mot . Det svenskaförsvaret kan mera ostört bedriva sina övningar. Vidare går det bättre attklara en del åtgärder som är viktiga för landels försörjning och säkerhet. För det fjärde får bättre möjligheter tillkontroll. Vårt land kan kontrollera inte bara själva vattenområdet utan ocksåhavsbottnen under vattnet. Man kan nu kräva svenskt medgivande för att ettfrämmande företag eller en främmande stat skall få lov att läggaundervattensledningar eller pipelines. Ja, herr talman, så lät det alltså . betänkande sammanfattas propositionensslutsatser så här: "Utvidgningsfrågan har noggrant övervägts inomregeringskansliet i samråd med berörda myndigheter. Det har därvid konstateratsatt en utvidgning av territorialhavet till 12 sjömils bredd skulle medförabeaktan-svärda fördelar från både civil och militär synpunkt. Några egentliganackdelar med en sådan utvidgning har inte kunnat påvisas." Utrikesutskottettillstyrkte också förslaget utan erinringar. Jag vill f. ö. påminna om att ett enigt utrikesutskottredan 1976 begärde att frågan om en utvidgning skulle bli"föremål för regeringens posifiva och skyndsamma prövning". De skälsom utskottet då anförde var bl. a. att svenskt territorialhav kan ge en delekonomiska fördelar utöver vad en ekonomisk zon ger, att del finns fördelar"ej minst ur försvarssynpunkt", att det är fördelaktigt för svenskamiljövårdsintressen, särskilt med tanke på de oljeutsläpp som förekommer ochriskerna för allt större tankfartygshaverier. Vidare slog utskottet fast att några folkrättsliga hinderför en utvidgning inte föreligger. Har det då hänt något som tvingar oss tillbaka igen ochdärmed tvingar oss att avstå från en del av de fördelar som vi vann när vi gickut ? Svaret är nej. Vi måste inte gå tillbaka, om vi inte vill.12 sjömil är i överensstämmelse med gällande folkrätt. I propositionen gör regeringen en bedömning av hur dentror att framtidens havsrätt kommer att vara utformad. Och så föreslår man attSverige redan nu skall anpassa sig till dessa förmodade regler. Regeringensförslag bygger på fem antaganden: 1, Antagandet attvi snart får en havsrättskonvention. 2, Antagandet attdenna konvention i så fall kommer att innehålla de kontroversiellir reglerna omfri transit, 3, Antagandet attDanmark snart kommer att utvidga sitt territorialvatten i de berörda haven, 4, Antagandet: attdet inte går att finna en annan formel för genomfart som kan vara godttigbar pålång sikt. 5, Antagandet attdet bara blir marginella försämringar av miljöskyddet, av sjösäkerheten, avoljeskyddet och av våra kontrollmöjligheter. Jag menaratt om bara något av dessa antaganden visar sig vara felaktigt. då rasarhela det korthus som regeringen mödosamt byggt upp i sin proposition, och då ärinflyttningen av havsgränsen en förhastad och onödig uppoffring av viktigasvenska intressen, Alla dessa fem antanganden kan på goda grunder sättas itvivelsmål. Därför är det rimligt att ytterligare följa utvecklingen,innan vi tar definitiv ställning. Det kan inte heller uppstå några problem omvi väntar låt oss säga till med att ta definitiv ställning. Jag skall kort kommentera dessa fem antaganden somregeringen bygger hela sitt förslag på. För det första: Att vi snart skulle få en ny gällandehavsrättskonvention är fortfarande mycket osäkert. , som kommer atttala för utskottet, har själv deltagit i ett antal havsrättskonferenser. Ochjag förmodar att han själv har upplevt hur man vid havsrättskonferensenhar sagt: Nuskall vi verkligen ta kraffttag och lyckas-detta år måste vigenomföra detta. Men åren har gått, och de förväntade resultaten har uteblivit.En konvention är ett komplicerat förhandlingspaket med många hårdknäcktanötter. Vi lever i något slags skymningsläge, där vi inte klart kanförutsäga de slutliga förhandlingsresultaten. För det andra: En lång rad mindre kuststater har starktgått emot förslaget om fri transit i sund. är en av dessa stater. av egna strategiska skäl, insisterat. Det är i första handGibraltar sund, och inloppen till och Persiska vikensom de har haft i åtanke. Motståndet mot fri transit har letts av staterna vidjust dessa sund. Det går ännu inte att säga om det kan skapas den nödvändigatvå tredjedelsmajoriteten för denna fri-transit-formel. Däremot är det säkert att stormakterna kraftfullt, bådeinom och utom havsrättskonferensen, kommer att verka för fri transit iinternationella sund. Och de håller just nu på att lyckas att skapa ettprejudikat i och Bornholmsgattet. är tillsammans med Danmarkpå väg att skapa ett prejudikat till förmån för stormakternas ståndpunkt införde fortsatta havsrättsförhandlingarna. Detta föregripande kommer att försvåraför och andra mindre kuststater att hävda sina intressen i framtidaförhandlingar inom FN och bilateralt i sina egna närområden. uppträderhär som ombud för sin militärallians. Att man vill skapa detta prejudikat äregentligen det enda som kan motivera brådska i detta ärende. I stället för att acceptera detta och falla undan förstormakternas krav borde vår delegation vid havsrättskonferensen få instruktionatt kraftfullt verka mot fri transit och för oskadlig genomfart i sund. För det tredje: Att under 1980-taletkommer att utvidga sitt territorialhav är troligt. Däremot tyder allt på att ensådan utvidning kommer att begränsas till och inte kommer attgälla ostkusten. På ostkusten har nämligen mycket speciella problem. Enutvidgning där skulle skapa stora bekymmer för , särskilt vidinloppen till de västtyska Östersjöhamnarna och Travemiinde. Västtysklandskulle bli instängt, om DDR, som svar på en dansk utvidgning. Ändring av Sveriges sjöterritorium Nr 56 utvidgar. Detta är ett problem avhelt andra dimensioner än de svensk- Tisdagenden danska frågorna. Och så länge dettaproblem är olöst tror jag att vi ganska 18december 1979 säkert kan utgå frän att avstår från att gå ut påostkusten. Och tills så sker kan några genomfartsproblem inte uppstå, oavsettvad som händer på Ändring av Sve- havsrättskonferensen, riges sjöterritorium * ''' '''" garantera genomfart är självklart - det ligger i svenskt intresse. Menatt redan nu säga att det inte går alt hitta en annan formel är att kasta yxani sjöri. Varför skulle vi inte helt enkelt kunna göra ett tillägg till 4 § itillträdeskungörelsen och säga att i vissa områden ger vi rätt till genomfartutan föranmälan? Det skulle kunna ha desto mer tyngd, eftersom vi sedan gammalthar vissa internationellt accepterade regler för genomfarten i Öresond,m. m, 5, Jag tycker det är uppseendeväckande att propositioneninte har ett enda ord att säga om miljön. En indragning av territorialhavet isunden innebär ju att avsäger sig den starka bestämmanderätt över miljöskyddetsom en kuststat har över sitt territorialhav. Det har sagts att denna nackdelär det pris vi får betala för att kunna skapa den föreslagna fria rännan. Meneftersom jag anser att det är obehövligt att nu skapa någon fri ränna på densvenska sidan av mittlinjen i sunden, anser jag också att det är onödigt attbetala något pris, särskilt som det är ett ganska högt pris. I det här området har vi en enorm sjöfart. Och det ärmycket oroande att andelen bekvämlighetsflaggade fartyg ökar så snabbt. Hår ärett stort hot mot vår framtida miljö. Det finns i:nternationella konventioner som reglerarmiljöskyddet. Men de ger inte alls samma möjligheter att reglera och ingripasom ett eget territorialhav ger. Det gäller även sedan konventionen omÖstersjöns miljö har trätt i kraft, vilket väntas ske nästaår. På vårt eg,et territorialhav har vi däremot möjlighet attföreskriva och genomdriva villkor för frakt av miljöfarliga laster. De fartygsom undviker svenskt vatten på grund av våra miljöregler bör hållas på avståndoch inte släppas närmare genom en indragning av territorialgränsen. Jag skall inte närmare gå in påförsvarssynpunkterna. Låt mig bara framhålla att det är i neutralitetslägen somdet är allra mest angeläget att ha ett brett territorialhav. Jag vill också som hastigast såga något omutrikesutskottets beredning av frågan. För att fä ett bättre beslutsunderlagbjöd utskottet in bl. a. två tjänstemän hån regeringens kansli. Av de tvåinbjudna kom det fem. Och dessa fem regeringstjänstemän argumenterade skickligtoch samstämmigt för att utskottet borde tillstyrka den proposition som desjälva hade skrivit. En del tidningsuppgifter säger att det i departementen isjälva verket varit mycket delade meningar om detta förslag. Självklartkritiserar jag på inget sätt de regeringstjänstemän som vi hade förmånen att fålyssna till i utskottet. Det vare mig fjärran att kräva att de skall redovisaden interna debatt som kan ha förekommit. Men utskottet borde kanske för framtiden ta sig en litenfunderare. Har 52 man chans att höra sammanlagt sjuexperter som tillstyrker så kanske man för detfinns faktiskt en del Nr 56 Ändring av Sveriges sjöterritorium kunde haråd att höra också en kritisk stämma sådana i den här frågan. Jag har ingen grund för att säga att utskottets beslut idet här fallet skulle ha blivit annoriunda om så skett. Men jag beklagar attutskottets ledande företrädare inle ville vara mer generös när motionärernavädjade om att få kalla en kunnig men kanske litet mer kritisk expert. Överenskommelsen med år olycklig. Denkommer alt minska våra möjligheter till miljöskydd, och den kommer att försämrasjösäkerheten. Den är onödig därför att inte har utvidgat sittterritorialhav och kanske inte heller kommer att göra det. Havsrättsförhandlingarnakan också mycket väl leda till att den blir onödig. Därför brådskar inte dennafråga. Enda skälet till att skynda skulle vara att skapa ett prejudikat tillförmån för stormakterna och till nackdel för vissa mindre sundstater, men jagvärjer mig mot tanken att något sådant skulle vara skälet till brådskan. Det finns sålunda inget skäl att godkänna dennaproposition, och jag yrkar därför bifall till reservationen. Till slutvill jag ställa tre frågor till utskottets talesman: För det första: Varför kan man inte pröva att göra etttillägg till 4 § i tillträdeskungörelsen? För det andra: Är beredd att förorda en omprövning,om regeringens utgångspunkter visar sig vara felaktiga? För det tredje: Vilka konkreta nackdelar skulle uppstå, omvi väntade innan vi tar definitiv ställning till regeringens förslag? I detta anförande, under vilket förste vice talmannen övertogledningen av kammarens förhandlingar, instämde (). GEORGÅBERG (fp): Vid FN:s alltjämt pågående tredjehavsrättskonferens har utarbetats ett förslag till en ny havsrättskonvention.Detta förslag, som kallas Informal Composite Negotiafing Text, ICNT, har ännuinte blivit antaget. I stora delar innefattar det ändå lösningar, om vilka detråder stor enighet bland världens stater, och förslaget kan således förmodasbli antaget av konferensen . Detta gäller bl. a. bestämmelserna om territorialhavet ochom genomfarten i internationella sund. Med hänsyn till det breda stöd somdessa bestämmelser har fått anses de av många komma att bli vägledande förstaternas handlande, redan innan en ny havsrättskonvention formellt har kommittill stånd. Även bör därför enligt min uppfattning beaktadessa bestämmelser vid utformningen av de regler som skall gälla förgenomfarten i sunden utanför våra kuster. Om vi tillskapar regler som inteöverensstämmer med ICNT, kan vi inte räkna med att de blir allmänt accepteradeoch respekterade av andra stater. Vi riskerar då internationella komplikationeri form av protester eller reservationer gentemot de svenska reglerna eller iform av '' 56 ' avsiktliga överträdelser avde bestämmelser vi utfärdar. Detta är en situation Tisdaeenden '' ' har all anledning att försökaundvika. 18december 1979 Det är därför rimligt att vi försöker utforma en ordningsom är förenlig Ändring avSve- g vill i det här sammanhanget nämnaett annat område där har riges sjöterritorium rättat in sigefter en åsikt som redan fått så många anhängare i konferensen att nationelllagstiftning accepteras av FN-staterna, trots att beslut ännu inte fattats ihavsrättskonferensen. Den fråga jag tänker på och som jag själv har sysslat meden del är utflyttningen av de svenska fiskegränserna till mittlinjen mellanstaterna eller, om man så vill, accepterandet av bestämeisen om . Det beslutet fattade vi i fullt samförstånd här i . Det kan kanske på sätt och vis beklagas att man intedå, när detta fördes fram tiv framför allt fiskenäringens organisationer,aktualiserade frågan om en ekonomisk zon på samma sätt som man hargjort i många andra stater. Då hade en del av de frågor som i sitt anförande utan tvivel varit lösta. Frågan om ekonomisk zonkräver emellertid lång utredningstid, och det var angeläget att fiskegränsernablev utflyttade . Jag vill ändå peka på att när det gälldefiskegränserna handlade vi innan konferensen avslutats och innan någragemensamma beslut hade fattats. Om vi i den nu aktuella frågan söker utforma en ordningsom är förenlig med ICNT, så har vi så långt jag förstår att välja mellan tvåolika alternativ. Det ena alternativet innebär att vi medger främmandeörlogsfartyg och militära flygplan fri transit genom och över hela vårtterritorialhav i sunden, dvs, ända in i)å våra kuster. Vi skulle då i helasunden få avstå från att kräva föranmälan av örlogsfartyg och begäran omöverflygningstillstånd frän militära flygplan. Detta alternativ skulle varamycket oförmånligt för , Det andra tilternativet, som också detta är förenligt medICNT, innebär att vi i samråd med ser till att det i sunden finns kvaren ränna av fritt hav, där främmande örlogsfartyg och militära flygplan kanpassera, I gengäld kan vi då i de övriga delar av sunden som utgör svensktterritorialhav upprätthålla normala krav på föranmälan ochöverflygningstillstånd. Det är detta andra alternativ som förordas i propositionenoch som har lagts till grund för en överenskommelse mellan majoritet har ju också anslutit sig fill denna lösning. . Då denensamme socialdemokratiske reservanten här pekar på mofiveringarsom kom fram då vi tog beslutet om utflyttning, har han ju i sak rätt. Därområder inget tivivel. Det kanske inte klart framgick av anförandeatt dessa motiveringar fortfarande står kvar för den absolut största delen avden vattenyta som utflyttningen gällde. I reservationen till utskottets betänkande förordar JanBergqvist en tredje lösning, innebärande att det svenska territorialhavet skallsträcka sig ut till mittlinjen i sunden och att det i den yttre delen avterritorialhavet skall finnas en passagezon där vi avstår från att krävaföranmälan och överflygningstill- En sådan lösning är emellertidinte förenlig med ICNT, och vi kan därförinte räkna med att den skulle bli accepterad av andra stater, i varje fall inteom även utvidgar sitt territorialhav i sunden. Det är därför en lösningsom inbjuder till sådana internationella komplikafioner som vi bör sökaundvika. Det är visserligen sant att det - så länge Danmarktillämpar en territorialhavsbredd om - finns en ränna av fritthav på den danska sidan av mittlinjen i sunden. Det förefaller dock inte heltrimligt alt vi genom att hänvisa till detta skulle frånsäga oss vår del avansvaret för den fria passagen i dessa viktiga farleder. Även andra skäl talar för att det är klokt att redan nuinföra den ordning som vi anser skall gälla i sunden på . Vi måsteräkna med att även , förr eller senare, kommer att utvidga sittterritorialhav, och det är bra för oss att ha gjort upp meddanskarna om det system som då skall fillämpasi sunden. är juintresserat av en uppgörelse i denna fråga, och har tagit initiafivettill förhandlingar. Dessa förhandlingar har resulterat i en överenskommelse somenligt min mening är rimlig och balanserad och som också är helt förenlig medbestämmelserna i . Vi har alltså en stabil grund att stå på när vi villhävda dessa regler gentemot tredje stater. Som var inne på fick vi dessa frågor mycketväl belysta i utskottet. Jag beklagar faktiskt att inte iutskottet begärde att ytterligare personer skulle höras, gärna sådana som hadeen kontroversiell åsikt i dessa frågor. Jag kan inte minnas attutrikesutskottet jag varit med där har förvägrat någonatt komma till utskottet för att redogöra för en eller annan fråga. Jagbeklagar därför att vi inte fick den möjligheten, ty det hade varit värdefulltatt få även den sidan belyst som företräder. En särskild fråga gäller miljöskyddsaspekten, som JanBergqvist ganska ingående har berört här. Det har påpekats att våra möjligheteratt vidta miljöskyddande åtgärder är mindre på det fria havet än i vårtterritorialhav. När det gäller de aktuella sunden skall man dock inte överdrivabetydelsen härav. Det rör sig ju om relativt små områden, som enligtöverenskommelsen med skall förvandlas till fritt hav. Det är fråga omområden, där det råder totalförbud mot oljeutsläpp och på vilkaHelsingforskonventionen om miljö kommer att bli tillämplig,när denna väntas träda i kraft, I händelse av en sjöolycka finns detockså vissa möjligheter för oss att ingripa i dessa områden, även om de liggerutanför vår territorialgräns. kan också erinras om att våramöjligheter att vidta miljöskyddande åtgärder inte heller inom territorialhavetär obegränsade. Bl, a, gäller snäva gränser för rätten att i miljöskyddandesyfte utfärda regler om konstruktion, utrustning och bemanning av främmandefartyg som passerar igenom territorialhavet. Allt detta gör att nackdelarna med att i sunden ha enränna av fritt hav är tämligen begränsade från miljöskyddssynpunkt. Ändå råddeinom utskottet enighet om vikten av att regeringen ägnar miljöskyddsfrågornafortsatt och noggrann uppmärksamhet, både inom vårt utvidgade territorialhav och Ändring av Sveriges sjöterritorium Nr 56 utanför våra territorialgränser. den P''" talman! Passager i internationella sund är enprincipiellt och praktiskt 18december 1979 viktig fråga för många stater. De regler härom som finns iICNT utgör ett centralt och oumbärligt element i en ny havsrättskonvention. Ändring avSve- viktigt att vi - vid fastställandet av den ordning som skall gälla ivåra sund -riges sjöterritorium '"' handlar i strid med deinternationella normer som håller på att vinna stadga på detta område. Mot dennabakgrund framstår propositionens förslag, som har tillstyrkts av ettnästan enhälligt utskott, som väl underbyggt. Jag yrkar därför bifall till Jag har också undertecknat den motion somligger till grund för reservation och för det som han sagt här idebatten. Jag kan till fullo instämma i vad han här framfört. Men jag vill komplettera med ytterligare några synpunkterpä vilka följder som en inskränkning av territorialgränsen kan fä. Det gällervåra möjligheter att beivra, förhindra och bekämpa oljeutsläpp och andrautsläpp i havet av s. k. farliga laster från fartyg vid haverier,grundkänningar osv. Vi måste alltså värna om miljön och skydda våra hav ochstränder. - alltså - ladeutrikesutskottet fram sitt betänkande nr 11 i anledning av en socialdemokratiskmotion. Med anledning härav rekommenderade utskottet att territorialgränsenskulle utökas till eller . I samband härmedkonstaterade man i utrikesutskottet bl. a. att en gräns ut frånkusten skulle säkerställa oinskränkt svensk jurisdiktion inom detta område. Manframhöll vidare: "Det ktrn också försvenska miljövårdsintressen varafördelaktigt att ha full kontroll över ett bredare territorialhav än ,särskilt med tanke på de oljeutsläpp som förekommer och riskerna för alltstörre tankfartygshaverier." Som redan framhållit blevdetta en av motiveringarna för regeringens förslag om en utökningav territorialgränsen från 4 till . Det går inte för svensk kustbevakning attbeivra oljeutsläpp som sker på internationellt vatten. Med det förslag somutskottsmajoriteten här tillstyrker avhänder vi oss möjligheten att ingripa påen lång remsa hav nära inpå , ett kraftigt trafikeratfarvatten. Vi avhänder oss likaså möjligheten att ingripa utanför Skånessydvästra kust och Falsterbonäset. Detsamma gäller i en smal remsafrån ända upp mot , Dessa områden blirinternationella vatten igen. Då säger man kanske: Men det finns ju konventioner motförorening av hav och mot oljeutsläpp. Ja, det är riktigt, men så länge konventioner inte har ratificeratsgäller de inte på avsett vis. Den s, k, ingreppskonventionen, som skulle ge bl, a, svensk myndighet rätt att ingripa, saknar många underskrif ter, och det från länder som har fartyg som rör sig utmed våra kuster med 56 miljöfarliga laster, fartyg som imånga fall anses undermåliga, fartyg som har ansvarigtbefäl som vi inte skulle anse behöriga, fartyg som i vissa fall ägs av 56 redare sominte är så nogräknade. Den bekvämlighetsflaggade handelsflol- den tan ärstor, och skräckexempel saknas inte. Jag kan nämna att 1978 hade, jg enligt tillgänglig statistik, , och Grekland180 fartyg som _ Ett av de länder som jag nämnde har en statistik över Ändring avSve- föriisningardär frekvensen är 100 gånger större än vad som gäller för svensk rigessjöterritorium handelssjöfart.Jag kan också påminna om del exempel som gavs , när ettfartyg på väg upp mot svensk hamn - vill jag minnas att det var -släppte ut olja på internationellt vatten i , Händelsen fotograferadesav vårt kustbevakningsflyg, men likväl kunde något åtal inte göras -det hade skett på internationellt vatten. Vi vet också att ingrepp på internationelltvatten är praktiskt omöjligt när det gäller vissa öststatsfartyg som pånågot sätt kommit i en situation som medför utsläpp - jag tänker på kollisioneroch andra haverier - eller annars förorsakar vattenförorening. Den möjlighet till ingripande mot miljöhot, som vi underen period haft inom tolvmilsgränsen i syd och väst, skall vi nu göra oss av medgenom det förslag som regeringen har presenterat för .