prot · G30939 · 1979-12-31 00:00:00 — Det förtjänar alt påpekas att vårt aktiva och relativtsetl framgångsrika arbete, som flera talare har talat om, inte enbart haft engrund i omtanke om väridsfreden - del slår också i relation till vår egensäkerhets- och försvarsplanering. Nedrustning och rusiningskontroll utgörlångsiktiga mål som i olika former ingått som ett led i den svenskautrikes- och säkerhetspolitiken. Ettexempel är atl betydelse för den sovjetiska delen av kärnvapenbalansenhar tilltagit. spelar i fortsättningen en viktig roll för NATO:ssjöförbindelser och för förutsättningar att påverka dessa. Vid en debatt som denna kan lämnas siffror i oändlighet omupprustningen i världen och om militärutgifternas ofattbara höjder, men det ärinte det frågan gäller i första hand. Allt tal om begränsning i dessa fall blirutan verkan, om man inte beaktar de risker för konflikter som liggeri den ökande konkurrensen om världens råvarutillgångar, i energibristen och iden låga beredskapen för allvariiga störningar i ländernas ekonomi. Nedrustningsfrågornamåste med andra ord sättas in i ett större sammanhang, där förtroendeskapandeåtgärder mellan länderna har sin viktiga plats. har upprepade gånger iinternationella sammanhang fört fram krav på en utbyggnad av dessa. Det ärglädjande för utskottet att kunna konstatera att en av huvudpunkterna iutrikesdepartementets arbete inför den andra uppföljningskonferensen av ESK isommar är att försöka få till stånd en utvidgning av dessa och att utsikternaverkar ljusare än vad fallet var inför uppföljnings- 4 protokoll 1979/80:39-40 1978har i nedrustningshänseende här karakteriserats som ett föriorat år. Denslagnation som rått har sin grund i den förlamning som SALT Il-förhandlingarnalagt på supermakternas vilja att nå några som helst resultat i förhandlingarinom FN:s ram eller inom nedruslningsdelegalionen i . För delfinns det ingen orsak att minska insatserna i det internalionellaförhandlingsarbetet, eftersom vi måste hoppas att della kommer i gång igenefter det atl den amerikanska senalen har godtagit SALT . Detta måsteemellertid ske innan presidenlvalskampanjen börjar pä allvar. Frånnedmstningssynpunkt är det av stor betydelse att det kommer i gång inom rimligtid - i annat fall torde både 1979 och 1980 komma att kunna karakteriseras somföriorade år, och vi har inte råd med fler föriorade år. socialdemokratiska motionen som utskottet behandlat krävs bl. a. enlångsiktig planering av det svenska nedrustningsarbetet. I motionen kan utläsasen viss - om än inte uttalad - kritik mot de svenska insatser som gjortshittills. Del finns därför skäl att påpeka att utskottet i sin skrivningbetonar att intar en framträdande och uppskattad position i delinlernalionella nedruslningsarbetet. Men naturligtvis måste vi haen god beredskap för vårt arbete, och den beredskapen måste i många fallgrundas på forskningsresultat. Vi måste också ha en flexibilitet i denna vårberedskap. Flexibiliteten kan motverkas av ett alltför hårt fastläggande avriktlinjerna för svenskt agerande. Det gäller med andra ord att finna en balansmellan flexibiliteten och den långsiktiga planeringen. Trots allt är detsupermakterna som i ord och handlingar bestämmer inriktningen avnedruslningsarbetet. Hurfömtsättningarna förändras kan åskådliggöras genom att man ser på förhållandenainför den andra granskningskonferensen om icke-spridningsavtalel som skall ägarum . Vid den första granskningskonferensen fannsmotsättningarna i huvudsak mellan länder som hade kärnvapen och länder som intehade kärnvapen. finns de i första hand mellan i-länder och u-länder-dettaoberoende av om dessa har anslutit sig till icke-spridningsavtalet eller inteoch oberoende av om de har eller skulle vilja ha egna kärnvapen. Problemetligger också numera i all få en balans mellan kärnvapenstaternas löfte attnedrusta och icke-kärnvapenstaternas åtagande att avstå från att skaffakärnvapen. Den internationella kontrollen över kärnbränslet, som OswaldSöderqvist tog upp, kan ju inte heller fungera på önskat sätt så länge både USAoch motsätter sig kontrollen i de egna länderna. Den ökandemotsättningen mellan i- och vad gäller nedrustningsfrågor harförändrat och försvårat roll - också i det hänseendet att vårt storamilitärtekniska kunnande inte längre spelar samma roll som . Detinnebär emellertid inte atl vi kan göra avkall därpå. Utskottetanser också att fleråriga forskningsinsatser kan komma att krävas på olikaområden. har vi i nedrustningsarbetet haft tillgång till kunskaper somtagits fram i huvudsak för att tillgodose del svenska försvarels behov avplaneringsunderlag och kvalificerad materiel. Den internationella utvecklingenoch olika avtal om rustningskontroll har medfört att vissa typer av anfall motvårt land, t. ex. med kärnvapen eller BC-stridsmedel, kan bedömas som mindresannolika. Det har fått till följd atl forskning på dessa områden har flyttatsöver till andra områden. Därmed begränsas emellertid våra möjligheter att inedrustningsarbetet lägga fram vetenskapligt underbyggda förslag, och dessutomförsämras våra möjligheter att kontrollera avtalens eflerievnad. Utskottetgör därför hären markering och säger att det inte finns anledning att anta attden framtida utvecklingen på nedrustningsområdet kommer att ställa mindre kravpå svenskt mililärtekniskt kunnande och utgår från att regeringen vidmakthålleren handlings- och utredningsberedskap inför den framtida utveckling som kanbedömas. Det förvånade mig därför något att framförde krav påett särskilt studiesekretariat utanför regeringens kansli och försökte fl inunderlag för beslul om ett sådant i utskottets belänkande. Det finns skäl attpåpeka att detta inte är diskuterat i utskottet, och jag vill därtill erinra omatt nedruslningsdelegalionen är ett organ där samtliga politiska partier ärrepresenterade. Dessutom är det såvitt kan bedömas ganska orimligt atttänka sig att en avancerad typ av militär forskning skulle kunna försiggå vidytterligare ett institut. Försvaretsforskningsanstalt finansierar - förutom driften av ett av väridens mestkända seismologiska observatorier, Hagforsobservatoriet, och undersökningarnaför kontroll av atmosfäriska provsprängningar - olika uppgifter somnedrustningsdelegationen kan begära och ha behov av. Men, som också AllanHernelius betonade, kommer givetvis med säkerhet att ställa nya kravpå nya typer av forskning. Som exempel kan nämnas satellitforskning. Frankrikehar i föreslagit upprättandet av ett internationelltsatellitorgan för att också små länder skulle kunna få tillgång till de datasom satellitöverföring ger. är med i den expertgrupp inom FN som nuundersöker hur planerna på ett sådant institut skall kunna förverkligas. Nedmstningsarbetetpå det internationella planet har dessutom förändrats i ett avseende. Direktaförhandlingar har i viss mån ersatts av ett växande studiearbete inom FN:s ram,dvs. beslut fattas om tillsättandet av expertgrupper med uppdrag att studeraen given fråga. har i det sammanhanget varit aktivt, vilket har sagtshär , och flera grupper har tillsatts genom svenskt initiativ.Man bör emellertid beakta att dessa studiegrupper också kräver tillgång tillforskningsresultat som underiag för sitt arbete. Som exempel kan nämnas attSverige vid elt möte i expertgruppen för FN;s kärnvapenstudie, ivilken är ordförande, presenterade ett kapitel om effekten avkärnvapenanvändning, vilket grundades på ett noggrant utredningsarbete och togsväl emot. Kvalitetenpå material från svensk sida som läggs fram i detta och liknande fall kannaturiigtvis av andra länder fungera som bedömningsunderiag när det gällerövrig svensk militärpolitisk verksamhet och därigenom positivt påverkaomvärldens bedömning av denna. Trots alla planer, all god vilja och allt arbete- miljoner och återmiljoner arbetstimmar- som lagts ned på att minska upprustningen i väriden kanman inför de magra resultaten gripas av en känsla av maktlöshet. atl del då är vikligt attpeka på att vi inte vet hur väriden skulle ha sett ut utan allt detta arbete.Kanske hade rustningsspiralen nått ännu mycket högre, med de verkningar dettaskulle ha haft för världsfreden och tredje väridens förhållanden. Själva förekomstenav nedrustningsarbetet utövar trots allt ett tryck på stormakterna. Det är deltrycket som har bidragit lill att utöva och bl. a. gjort det som OswaldSöderqvisi kräver i silt förslag, nämligen aktivt arbetat för atl begränsautvecklingen och införandet av nya typer av kärnvapen. Att särskilt nämner neutronbomben är bara elt led i den kommunistiskapropaganda som har förts här i kammaren, och jag vill i detsammanhanget erinra om vad sade om utvecklingen av SS-20 iöststaterna. Deltryck som är en följd av nedruslningsarbetet får stormakterna att också tahänsyn lill vad mindre stater vill arbela för. Utan det trycket hade vi kanskeinte haft några SALT-förhandlingareller några konventioner. Sedan kan det i ochför sig spela en mindre roll om strategiska och taktiska kärnvapen räcker tillföratt döda hela jordens befolkning tio gånger om eller fyrtio gångerom.Sverige har i nedruslningsarbetet ett stort förtroendekapital som måsteta till vara. Alt utskottet är enigt måsle från andra länders sida uppfattassom en enighet som ger styrka och i del här fallet styrka all förvalta deltaförtroendekapital. Jag berall få yrka bifall lill utskollets hemställan i betänkandet nr4. () replik: säger atl vi i motionen är kritiska mot dehittillsvarande strävandena, och del ligger väl någonting i delta. Men jag trorinte att man i första hand skall länka alt del är värt land som hargjort förlitet. Framför allt är del väl vårt arbete som inte har gett de åsyftaderesultaten. Atlvi begär en långsiktig planering beror ju inte på att vi vill låsa oss vid ettbeslut att del skall bli så eller så är . Enligt vår åsikt gäller detatt behälla vår handlingsfrihet och att få en mer flexibel syn på vad det somvi föreslår innebär i ett mera långsiktigt perspektiv. Vivill helt enkelt gå vidare i dessa frågor. Vi vill få flera människorengagerade i den härdebalten, så alt inte bara experter och forskare deltar idet internationella nedruslningsarbetet. Vi hoppas alltså att allt fler kommeratt vara med i detta arbete. Närvi förr talade om försvarspolitik var ju allting försvarspolitik. Här har detemellertid efter hand skett en förändring sä till vida att försvarspolitiknumera är bara en del av vår säkerhetspolitik. Andra bitar är vår utrikespolitik,biståndspolitik och handelspolitik. Men det har aldrig varit svårt att kommaöverens om att det naturiigtvis inte är försvaret som skall bygga ut vårtbistånd. Vi harju haft speciella grupper som klarat den delen. Andra har ställför vår handelspolitik och fått praktiska erfarenheter därvidlag. Jagmenar att man bör se lika odramatiskt pä vad vi nu säger. Vi måste öka ochvidga resurserna på nedruslningsområdet, så all vår nedrustningspolitik inte blir ett bihang tillförsvarets andra uppgifter, som berör ett helt annat område som är lika viktigtför vårt nationella oberoende. Enligt vår mening kan och bör vi skapa resursersom kan användas i vår säkerhetspolitik. Men bör det kanske i alltmindre grad bli en koppling lill försvarets resurser på della område. OSWALDSÖDERQVIST (vpk) replik: sade i sitt anförande att kravet på att man fortfarandeskall bevaka utvecklingen på kärnvapenområdet, särskilt utvecklingen av nyavapen typ neutronbomben, bara var ell utslag av kommunistisk propaganda. Detvar mycket dumt sagl. Säger man sä vet man inte vad man talar om, eller ocksåhar man inte lagit del av vad som hände då del här var aktuellt för ungefär tvåär sedan. Del väckte oerhört starka protester inte bara bland kommunister utaninom breda grupperingar - i , och andra länder i , däri. o. m. partier långt ute på högerflygeln var aktiva i protesterna molutvecklingen av neutronvapnet. Därförlyckerjag atl del finns all anledning alt ytterligare uppmärksamma den härsaken. Med den erfarenhet vi har vet vi ju, all även om en stormakt som USAlills vidare har lagl undan planerna på elt sådant vapen, finns de naturligtvismed i tankarna, i forskningsuppgifterna och i den tänkbara framtida arsenalen.Jag försökte ge en liten historisk bakgrundsbeskrivning av utvecklingen avkärnvapen. Neutronbomben är bara en i en lång rad av sådana vapen, som manbörjade ta fram redan tidigt , när man experimenterade med olikavarianter för alt öka strålningen, minska strålningen, öka sprängeffekter,minska sprängeffekler osv., i syfte att få fram ett bredare register jusl avkärnvapen. Den utvecklingen fortsätter naturiigtvis. Det här är alltså ingenkommunistisk propaganda, , utan alla som sysslar med nedrustningbör verkligen ta det på allvar och inte avfärda det med sådana fraser. ()replik: Nej, , det är alt enbart nämna neutronbomben som ärkommunistisk propaganda. och kammarens ledamöter har i olikabetänkanden uttryckt den uppfattningen att utvecklingen av nya kärnvapenslag,typ neutronbomben, SS-20 osv., skall förhindras i den mån kan bidragatill sådant. Men del är det exklusiva användandet av just det ordet som jag sersom kommunistisk propaganda. Jag blev litet oroad av att höra alt det socialdemokratiskakravet på långsiktig planering av det svenska nedruslningsarbetet i första handsyftar till att arbetet skall utvidgas och nå ut till fler m.änniskor. Jag sernämligen det som två hell olika saker. Där är givetvis informationen omnedrustning och behovet av nedrustning i väriden en myckel viktig fråga. Men närdet gäller den typen av forskningsresurser som det internationellanedruslningsarbetet kräver är det i första hand kvaliteten pä forskningen somhar betydelse. Jag menar alltså atl det är viktigt atl hålla isär frågan om avanceradmilitärteknologisk forskning och önskan att sprida information om behovet avnedrustning, vapenutveckling osv. till ett stort antal människor. Sedanär frågan var en eventuell utvidgning av forskningen skall ligga. Utskottet harinte diskuterat detta. Det torde vara fel av både och mig atthär försöka göra några förutsägelser. Jag tyckte ändå att de exempel som OlleGöransson här gav - biståndet, handelspolitiken osv. - inte är relevanta. Omman nämligen vidhåller kravet på en hög kvalitet på avancerad forskning måsteman ofta utnyttja befintliga resurser, just därför att man därigenom uppnår enhögre kvalitet på forskning och forskningsresurser - och det är inte baraSverige som är i den situationen. Sedanän en gång: Den politiska insynen i de forskningsresultaten har ledamöter frånsamtliga partier i nedruslningsdelegalionen. OSWALDSÖDERQVIST (vpk) replik: Jag vet att liksom alla andra högerkrafter försöker attenstämmigt koppla ihop neutronbomben med exempelvis den sovjetiska SS-20. Mendet är två vitt skilda ting, , som man bör känna till när mantalar om sådana här saker. SS-20 är en vapenbärare, som i och för sig kan bäravilka laddningar som helst, naturligtvis även neutronbomber om man skulle hatillgång till sådana. Det skall jämföras med de raketer och vapenbärare avolika slag som också finns i , exempelvis multipla stridsspetsar. Detinnebär att en stor raket kan bära flera mindre, som kan riktas in mot skildamål. De kan i och för sig också förses med olika stridsspetsar. Det är heltirrelevant att jämföra SS-20, som är vapenbärare, och neutronbomben, som är enkvalitativ utveckling av kärnvapen och en historisk efterföljare tillexempelvis koboltbomben, som tog fram ganska . Försök hålla fakta samlade när vi diskuterar dessasaker, så blir diskussionen mer meningsfull! () replik: Vi menar atl information, om den skall vara bra, inte skall gå enbartfrån elt håll till det andra utan information bör vara ömsesidig, dubbelsidig.I de här frågorna tror jag med andra ord att det är väldigt vikligt alt man fåren dialog till stånd mellan dem som är experter och oss vanliga lekmän. Denkunskapen, den informationen, den debatten kan vi bara uppnå om vi blirförelagda fakta och om vi får vetskap om vad det är för olika saker och tingman analyserar och utvecklar. Det är först då jag tror att informationen ochdärmed nedrustningsfrågorna kan slå rot hos en större allmänhet. Närdet gäller frågan om var resurserna skall ligga tror jag att man från moderathåll blåser upp en litet onödig strid. Det är helt naturligt aU vi så länge vikan har kunnat utnyttja försvarets resurser och då framför allt FOA:s kunnandepå ABC-området, också köper tjänster från försvaret till våranedrustningsförhandlare. Men problemet är att försvaret inte har tillräckligt med kunskaperpå dessa områden, därför att vi har dömt ut det och sagl alt vi inte tror päatt detta inom en rimlig tid kan drabba vårt land. Därmed är experthjälpen mindre till våra nedrustningsförhandlare, även om vi vill öka ut den. Jagmenar att vi, i ett läge där resurserna börjar försvinna, måste fråga oss:Skall vi ge försvaret pengar för atl det skall kunna fortsätta atl ha dennakunskap, även om vi från försvarspolitisk synpunkt inte anser alt den är mestangelägen? Eller skall vi försöka all göra denna resurs fristående och direktunderställd våra nedrustningsförhandlare? Det är detta frågan gäller, och vihar inget svar på detta. Det här är mycket viktigt för oss, därför att skall vii framliden kunna delta i den internationella nedrustningsdebalten måste vigöra klart för oss hur vi vill ha del. INGRIDSUNDBERG (m) replik: Jag vill till säga att man måste hålla isär frågan omkunskapen i sig och allmänhetens vetskap om kunskapen. Vi har från vårl hållverkligen inte gjort några ansatser till alt blåsa upp strid i den här frågan.Men jag kände mig tvungen att reagera när fick det att verka somom ett förslag om ett frislående sludiesekrelariat fannsinrymt i utrikesutskoltels betänkande, vilket det inte gör. Jag har ännu intevelat ta ställning, men jag tror att det blir mycket svårt att åstadkomma ettsådant sekretariat. Tillslut, : SS-20 är ett robotsystem med samma användningsområdesom neutronbomben. Jag vill bara erinra om vad sade.Sprängverkan av en sådan robot är 2 000 gånger större än av neulronbomben. Jagtror att ochjag kan enas om -och jag beklagar att det intefinns uttryckt i vpk:s särskilda yrkande - att det angelägna för är attmotverka varje form av utveckling och förbandsläggning av nya kärnvapen efterden förmåga vi har. Förstevice lalmannen anmälde alt anhållit att till protokollet fåantecknat alt han inte ägde rätt till ytteriigare replik. Det är mänga frågor som har tagits upp i den här debatten, men ettgenomgående tema hos alla talare har varil just att vi inte flr förtröttas iarbetet på nedrustning trots att det är så ohyggligt tungt och trögt och trotsatt det möter så oändligt myckel motstånd och politisk ovillighet. säger i en artikel i nr 7: "Det måste öppet konstateras att förhandlingarna inte ens på det begreppsmässiga planet täcker in den framrusande mililärtekniska utvecklingen, än mindre förmår att kontrollera den.-- Delframstår som alltmera orimligt alt fortsälta förhandlingarna i de gamlaresultatlösa spåren ulan all i högre grad än ifrågasätta det säkerhetspolitiskatänkandet bakom de ledande militärmakternas positioner." anser detvikligt att nedruslningsarbetet kopplas närmare till en konsekventavspänningspolilik i . Hon säger: "En önskad 'politisering' avnedrustningsfrågan skulle innebära att ökad uppmärksamhet ägnades åt sambandetmellan de nya slags hol som uppträder mot den nationella säkerheten under70-lalet och de ledande militärmakternas doktriner för atl möta dessahot." Detsvenska nedmstningsarbetet kommer alltså atl ställas införännu större krav och pä ännu hårdare prov. Rustningsspiralen och den snabbavapentekniska utvecklingen konfronterar ständigt nedruslningsarbetet med nyauppgifter. Det ökade sambandet mellan vår egen säkerhetspolitiska planeringoch vad som sker pä nedruslningsområdet ger ett speciellt eftertryck åt kravetpå långsiklighet vid agerandet i de internationella förhandlingarna. Utskottetunderstryker också att del finns behov av både en långsiktig planering i vadgäller egen medverkan i det internationella nedmstningsarbetet ochflexibilitet och beredskap för att klara nya förslag och nya situationer. Vidaresäger utskoltet att det kan komma atl krävas särskilda forskningsinsatser päsådana områden som konventionella vapen, internationell vapenhandel,salellilkrigföring,submarin krigföring och kontrollmetoder. Påsocialdemokratiskt håll är vi naturiiglvis tillfredsställda med alt utskottetsförslag utmynnar i ett tillkännagivande till regeringen. Det ger regeringen ellunderlag för att se över vår nedrustningspolitik och ge den den fasthet ochlångsiklighet men ändå flexibilitet som kan komma alt krävas underde nyaförhållanden som vi har att möla under 1980-talel. Nuär detju inte många dagar kvar på det årtionde som FN en gång utsåg somnedrustningens årtionde - det årtionde som i praktiken ledde till attupprustningen nådde en för människan okänd omfattning, en nivå bortomallt förnuft. Alt kappruslningskurvan i väriden stiger brant måste då -vilkettalare från alla håll här har varit inne på - leda inte till kapitulation ochresignation utan till alt vi gör ännu ivrigare ansträngningar för avspänningoch nedrustning. Det finns oerhört myckel att vinna i nedrustningsarbetet.Därför kan även till synes små framgångar på lång sikt komma att bli av storbetydelse. Om vi skall ha framgång i vårt nedrustningsarbete är det viktigt attdet utvecklas en bred folklig opinion och att man allmänt debatterar dessafrågor. I den opinionsbildningen får informationen inte bara gå åt ena hålletoch debatten inte föras på sä sätt att molsynpunkter inte kommer fram. Detmåste naturiiglvis vara en öppen diskussion och en dialog, så all alla svenskarkänner att nedrustningen är en fräga som angår dem. Mot slutet av denna debatt är det egentligen inte myckel att tillägga.Det är lätt atl instämma i vad många här har sagt, t. ex. nusenast. Det säger om behovet av information är alldeles riktigt.Sverige har också med framgång i verkat för att FN skulle taupp informationen om nedrustningsfrågor på bred basis. Så har också skett. Dethar varit ett stort framsteg, eftersom många inom FN från början inte ville höratalas om en sådan information. Men våra påpekanden vann gehör, och det är engod sak. Vi hoppas atl denna information skall kunna fortsätta även i ide sammanhang som här erbjuder sig. Jag skulle möjligen vilja säga några ord med anledning av OswaldSöderqvists yrkande. Vi hade förut två kommunistpartier i kammaren. är detett kommunistparti. Det är helt naturligt atl del kvarvarande partiet gärnaövertar en del av apk:s efteriämnade arv. Så harockså skett här, då man i ettsärskilt yrkande vill ge ett visst stöd åt en apk-motion som utskottet haft attbehandla i detta sammanhang. Jagvill fästa uppmärksamheten på vad som står i detta yrkande. Det slåratt "verkar för alt nya typer av kärnvapen, som t. ex. neulronbomben,förbjuds". "Nya typer" - det slår ingenting om gamla typer. Detär tydligen ointressant. Moldelta vill jag dä sätta den svenska nedrustningspolitiken, bedriven av olikaregeringar. Den går ut på att man skulle börja med alt försöka få elt stopp päkärnvapenproven, alt man skulle fortsätta med en reduktion av kärnvapenlagrenför all lill sist nå målet: förbud mol alla kärnvapen. Detär en viss skillnad på yrkande och den politik somregeringen fört med stöd av de demokratiska riksdagspartierna. Nuskall jag inte klandra för della, eftersom han är bunden avden motion som är ingiven; han har i stort seU inte kunnat formulera yrkandetannoriunda. Jaghar i alla fall velat fästa uppmärksamheten härpå och yrkar bifall tillutskottets hemställan. (vpk): Jag tror inte aU del är särskilt fruktbart för atlförsöka göra en boskillnad mellan nya typer och gamla typer. Om vad mitt parti gjort vid det här och även tidigare så längefrågan om kärnvapen varit aktuell, dvs. sedan krigsslutet, så vet han mycketväl - och det gör alla i den här kammaren - atl i Sverigeständigt har kämpat emot kärnvapen.