prot · G309108 · 1979-12-31 00:00:00 — När det sedan gäller polisen, sa är det riktigt attpolisen fått den svåra uppgiften att verkställa förpassningsbesluten. Det sker mångagånger under kraftig press från opinionsgrupper och massmedia och mot bakgrundav starka och berättigade krav på rättssaker och mänsklig behandling. Jag troratt polisen i de oerhört svåra ärenden det gäller försöker göra sä gott denkan, och jag tycker att man gott kan ge polisen en eloge för detta. Kan jag tolka statsrådets svar så att detkommer anvisningar om hur verkställigheten skall skötas? Och skulle jag kunnafå svar på min fråga om viseringstvång vid inresa till även förmedborgare i andra länder än samt hur långt de nordiskasamarbetsplanerna på detta område har kommit? Om ändrade bestämmelser rörande förpassning kommer ju inom kortatt lägga fram sitt sista betänkande, och det är i det betänkandet somkommittén tar upp frågorna rörande förpassningen. Vi får se vad kommitténföreslår och därefter ta ställning. När det gäller det nordiska samarbetet är det riktigt attjag sagt bl. a. i att man på tjänstemannaplanet förtdiskussioner om en bättre kontroll av yttergränser. Det var ju en sådankontroll som förutsattes när den nordiska passfriheten infördes. Vad det kan geför resultat har jag däremot inte möjlighet att säga . Viseringstvånget, som ju är olika i de nordiska länderna,är en rätt så komplicerad fråga, som ligger utanför mitt ansvarsområde. Det ären utrikespolitisk fråga, och jag tror inte att det är några ändringar attvänta när det gäller de skillnader i viseringstvång som vi har gentemotTurkiet. Överläggningen var härmed avslutad. §9 Om ändrade bestämmelser rörande förpassning Statsrådet erhöll ordet för att besvaraOlle i (fp) anmälda fråga. 1979/80:389, ochanförde: i har med anledningav ett aktuellt ärende rörande förpassning frågat mig om jag tänker tainitiativ till åtgärder som förhindrar dels att en ammande mamma skiljs frånsitt barn, dels att en mor med två minderåriga barn förpassas till en stad därman inte tidigare bott, inte talar språket och inte har släktanknytning. Beträffande det förpassningsbeslut som harsom utgångspunkt för sina frågor till mig vill jag först nämna att beslutetomfattade inte bara kvinnan och hennes två barn utan också maken, dvs. Förpassningsbeslut skall enligt huvudregeln verkställas tillhemlandet, i förevarande fall således till . Svenska myndigheter harvarken rätt eller möjlighet att bestämma vart en förpassad reser efterankomsten till hemlandet. När p(3lisen skulle verkställa förpassningsbeslutetövergav mannen familjen. Hustru och barn togs i förvar och placerades på ettmotell. Därefter inträffade de händelser som föranledde att mamman anhölls ochi samband därmed skildes från sina barn. Enligt gällande bestämmelser om behandlingen av häktadeoch anhållna skall frågan om tillstånd för en frihetsberövad kvinna att ha ettspädbarn hos sig prövas av den som har ansvaret för förvaringslokalen - i dettafall polisen i . Samråd skall ske med läkare. Vidare skallföreståndaren för förvaringslokalen se till att sociala centralnämnden ellermotsvarande underrättas om beslutet i en sådan fråga. Jag harinhämtat att man i har förfarit på det sätt som lagstiftningenföreskriver. samråd medläkare.bedömdes det av flera skäl olämpligt att spädbarnet skulle få vistas hosmodern. Med hänsyn till vad jag nu har sagt anser jag inte att detfinns anledning att vidta några särskilda åtgärder med anledning av . i (fp): Jag berått få tacka statsrådet för svaret.Det ärende som vi nu behandlar och som föranledde min fråga är ett alltförtypiskt exempel på den politik somregeringentillämpargentemot assyrier. Rumi Can, som kvinnan idet aktuella fallet heter, kom tillSverige . Hon har ungefär 150.släktingar här och är född i enav de mest utsatta byarna i östra : I just den byn fanns en gång en storassyrisk grupp, men finns inte en endakristen kvar där. och hennes man bodde länge i byn ; Makens faroch även hans äldste bror har mördats. Efter mordhot och beskjutning avbostaden flydde familjen till , där förföljelserna fortsatte. Efter sjumånaders vistelse i flydde de fill ; Nästan varje assyrisk familj som kommer fill här bakgrunden; Nära släktingar har mördats, misshandlats, rånats,bortförts eller våldtagits - just därför att de är assyrier. Många människor frågar sig säkert: Varför står det så oftai tidningarna om tragiska förpassningar av assyrier? Svaret är lika enkelt somdet är skrämmande: Assyrierna är utsatta för svår förföljelse för sin kristnatros skull. Regeringen har dock fattat ett unikt beslut om särbehandling avjust kristna assyrier från . Denna folkgrupp skall utestängas frånSverige, trots att det här rör sig om s. k. B-flyktingar. En sådandiskriminering har tillämpats i modern svenskflyktinglagstiftning och har inte drabbat någon annan grupp än assyrierna. Regeringen har utnyttjat möjligheten att "avsärskilda skäl" säga nej till assyrierna. Därigenom behandlas den härfolkgruppen härdare och mer summariskt än andra folkgrupper. som regeringen fattade beslut om att förpassaRumi Can fattade den också beslut om ytterligare 17 assyrier. I samtliga fallbeslöts om förpassning. Att en ensam mor med barn förpassas från ärskrämmande nog inte så unikt - det har hänt gång på gång. Efter sin desperata handling - efter att ha hoppat utgenom ett fönster med sin baby i famnen - sattes Rumi Can, som befann sig ichocktillstånd, i häkte. Det barnet fördes till sjukhus.Under de första dagarna i häktet fick modern åka tillsjukhuset för att amma sitt barn. har kontakten mellanbarn och moder brufits. En polissyster har hjälpt modern att med en sugmaskintappa bröstmjölken . Jag vill fråga : År ett sådant förfarandevärdigt ett rättssamhälle? Rumi Cans situation visar på en närmast grotesk brist påinlevelse från myndigheternas sida. Hon sätts i häkte och berövas möjlighetenatt få träffa den.. 25 mar!5 1980 Om ändrade bestämmelser rörande förpassning 11 protokoll 1979/80:105-108 Om ändrade bestämmelser rörande förpassning sina barn.Man lägger in meddelanden till henne på turkiska trots att hon dels äranalfabet, dels inte kan turkiska. i vet mycket väl attjag är förhindrad att gå in på ett enskilt ärende. Jag kan alltså intekommentera det han redogjorde för i det aktuella fallet. Jag skall dock nämnaett par saker. säger att myndigheterna helt har brutitkontakten mellan det lilla barnet och modern. Jag har emellertid fåttveta att modern har haft barnet hos sig. Fallet ligger f.- ö. helt utanför mittansvarsområde - åtalet mot modern är ett fall för polis- ochåklagarmyndigheterna; Sedan tog upp en fråga som i och för sigligger utanför den fråga som jag har att besvara, men jag vill ändå någotkommentera den. Den gäller assyriernas/syrianernas speciella situation och vårhandläggning-av ärenden som rör assyrierna. Det är likfigt att regeringen - det varalltså inte denna regering - beslöt att man skulle använda den möjlighet manhar i utlänningslagens 2 § tredje stycket att vägra B-flyktingar att vistas härom det finns särskilda skäl. Orsaken till det var att rimligen inte kanlåta alla assyrier/syrianer komma hit. Varje ärende som gäller assyrier prövasemellertid särskilt. Om de kan åberopa starka skäl får de stanna. OLLEWÄSTBERG i (fp): Dét är glädjande om Rumi Can nu har fåttträffa sitt barn - så sent som halv två i går hade hon ännu inte fått träffaoch själv amma sitt barn. Det är bra om detta nu har ändrats. Man får inte låtaflyktingpolitiken gå ut över barnen. Sedan tog upp den mer generella frågan omassyriepo-litiken. Det är riktigt att regeringen beslötatt assyrierna är B-flyktingar - men att det efter den dagen ändå skulle varastopp för deras invandring. Det berodde inte på att något hade hänt i -tvärtom hade förföljelserna ökat i takt med den muslimska väckelse somsveper över . Man fattade ett administrativt beslut därför att manansåg att problemen blivit stora i . Det är inte så som säger, att man prövarvarje ärende särskilt. Efter regeringens beslut avvisasregelmässigt assyrier vid gräns just därför att de är assyrier. Någonegentlig prövning av deras ärenden sker inte. Det säger också statsrådet självi den proposition om utlänningslagen som just har lagts fram. Där stär det attpolismyndigheterna kan lämna en persons uppgifter "utan avseende", omregeringen av "särskilda skäl" har beslutat att en folkgrupp inte färkomma in i landet. Så har också skett , säger man i propositionen.Särbehandlingen av assyrierna leder följaktligen till att deras enskildaärenden inte prövas. Jag troratt den särbehandling som regeringen har beslutat om har bidragit fill attenskilda fall behandlats med hårdhet, för att inte säga med brutalitet. Statsrådet ,: . En anledning till att bestämmelserna omsärskilda skäl infördes i lagstiftningen var just att det företåg svårigheterför vårt land att ta emot den grupp utlänningar som assyrierna/syrianernatillhör.,Vi vet att den assyriska gruppen i vill komma hit och att denbestår av ca 30 000 personer. Det är enligt min mening en realistisk bedömningav de regeringar som har fattat och vidhållit beslutet, att det är omöjligt förvårt land att ta emot en sä stor grupp. Jag vill dock hävda att ärendena prövas.De skall även prövas av polisen, vid gränsen - och sä görs också. Men jaghoppas att rättssäkerheten skall bli änmi större efter , när, somOlle vet, varje beslut om avlägsnande skall anmälas tillinvandrarverket för att verket skall kunna ta ställning till beslutet. Orri Broströmskoncernens försäljning av vissa fartyg, m.m. i (fp): Jag påstår inte att regeringens beslut av den11 är olagligt. Jag påstår att det inte är moraliskt hållbart attsärbehandla en speciell folkgrupp. Varför skall det vara så, att om två människor medteoretiskt sett identisk bakgrund - erfarenheter av samma förföljelse - kommertill gräns släpps den ene men inte den andre in, därför att den andreär assyrier från ? Varför får en människa som kommer före ettvisst datum komma in i landet, medan en som kommer efter ett visst datum intefår komma in, trots att den som kom senare kan ha en mycket allvarligareförföljelsebakgrund? Någon individuell behandling sker tyvärr inte. Polisenfår, med statsrådets och regeringens goda minne, lämna en assyriers påståendeom förföljelse utan avseende, eftersom regeringen har fattat ett beslut om"särskilda skäl". I detta hänseende blir det ingen skillnad efter den1 juli. I den proposifion soin har lagts på bord harstatsrådet uttryckligen gjort ett undantag för de fall där särskilda skälgäller. Dessa särskilda skäl gäller och har bara gällt assyrier, och det ärfråga om ett unikt beslut. Överläggningen var härmed avslutad. §10 Om Broströmskoncernens försäljning av vissa fartyg, m. m. Kommunikationsministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1979/80:393, och anförde: har frågat mig dels varförregeringen givit Broströmskoncernen tillstånd till försäljning av fartygenTimmerland och Vasaland i strid med gällande avtal, dels vilka åtgärderregeringen avser att den 25 niärs' 1980 Orh Bröstronis-köncernensför-säljningav vissa fartyg,'rn. vidta föratt garantera Sysselsättning för de nu varslade 243 ombordanställda. Regeringen har i ett beslut givit Broströmsexportlicens för fartygen och Vasaland. De bada fartygen skall säljas till ett finskt rederi. Timmérlåhd'-går över till köparen . Vasaländ däremot tillträds av köparen först . Statens avtal med utgör infe fiågöt hinder mot försäljningen äv fartygen. I samband med försäljningen av Tiinmerland skall köpa ettisförstärkt bulkfartyg av det finska rederiet. Det finris inte något sahibarid mellan de aktuella varslen och exportlicenser na.' ' "' . -' :'" " ''' ' ' .. för fortfarande olika förhandlingar beträffandede varslade; Regeringen hår f; n. intcför avsikt att vidta några särskildaåtgärder.' KURTHUGOSSON (s): - ' :, hade kommunikationsministern ochjag en debatt om vikten av att vi möjligt får en sjöfartspolitik idetta land. Jag efterlyste en sjöfaftspolitisk proposition till förrahösten. Kommunikationsministern ansåg att det inte var nödvändigt att då läggafram en sådan proposition, och först nu i vår får vi propositionen. I den debatten pekade jag på de stora ekonomiska problemsom Broströmskoncernen redan då brottades med. Jag gav också uttryck för storOro dels för sysselsättningen, dels för rederiets fortbestånd. Jag vill, innanjag kommenterar dagens svar, ta detta tillfälle i akt att citera vadkommunika-fionsriiinistern då sade. "Jag kan också lugna ledamöter med att detinte är fråga om att skall behöva sälja ut hela sin flotta tillutländska eller mindre hedervärda, tror jag det var, svenska redare. Det ärinte fråga om några sädana drastiska åtgärder över huvud taget." I ettannat inlägg sade kommunikationsministern: "skall jag i alla fall än en gång säga, att om detgäller ett eller annat speciellt rederi, så skall man ta upp diskussionen meddei, fullständigt oberoende av om man fastlagt en långsiktigsjöfartspolitik eller inte." har vi sett vad de här uttalandena varvärda. Jag vill fråga: Vilka diskussioner har kommunikationsministern haft medBroströmskoncernen i den här uppkomna situationen då rederiet av ekonomiskaskäl tvingas att försälja två av sina modernaste fartyg söm ärföretagsekonomiskt bra delar av koncernen? säger kommunikationsministern i svaret att detta intealls står i strid med det avtal som finns mellan staten och Broströmskoncernen.Jag har inte som enskild riksdagsledamot möjlighet att ta del av ettsekretessbelagt avtal. men hävdar att sådana ärbestämmelserna. När och trafikutskottet behandlade fråganom ett specialstöd till Broströmskoncernen och även andra rederier, såbibringades vi från departementetden uppfattningen att man genom att bevilja Broströmskoncernen 80 miljoner somett engångsbelopp och ett mycket förmånligt amorteringsfritt lån fram t. o. m.1982 - det var före kommunikationsministerns tid i departementet- skulletrygga utvecklingen i bl. a. Broströmskoncernen och att inte någon försäljningskulle ske. Det är alltså ytterst förvånansvärt att regeringen i dettaläge medger tillstånd att sälja ut två av de modernaste fartyg som koncernenhar, och detta innan , som vi hoppas, skall tåställning till riktlinjerna för den framtida sjöfartspolitiken och stödåtgärderför den svenska sjöfartsnäringen. Om Broströmskoncernens försäljning av vissa fartyg, m.m. ' har litet oturi dag. Det är väldärför som han inte alls kommenterar frågan om varslet för de här 243ombordanställda. Jag vet inte om gick efter någon artikel i någontidning när han ställde sin fråga, eller om Han verkligen satte sig in i detta.Jag tror att han gick efter en tidningsartikel - annars hade han nog inteställt frågan. gäller det väl att höja tonen högst märkbart, försakbakgrunden är rätt svag. Det är alldeles riktigt att det finns ett avtal mellanstaten och Broströmskoncernen. Men det avtalet innebär inte alls attBroströmskoncernen inte får sälja - man får sälja men endast under förutsättningatt regeringen medger det. har man sålt ett fartyg, men i gengäld har manköpt ett fartyg . Avtalet går ut och det andra fartygetöverlåts 1984, så dessa transaktioner berörs alltså inte av avtalet. Det fartygsom koncernen köpt sysselsätter fler personer än det fartyg som koncernen sålt- det blir alltså fler anställningar vid . Varslet, om vilketherr över huvud taget inte talade här i talarstolen, gäller icke försvensk personal, utan huvudsakligen för crosstrade i . ' Broströmskoncernen gör dessa sakeri syfte att få ner räntekostnaderna på de fartyg koncernen har och för att fåfartyg som bättre passar för behoven här hemma, som man gör sig avmed fartyg på icke räntabel och lönsam trafik. Jag är tacksam för att herrHugosson inte deltar i någon svensk näringslivsrekonstruktion, för då bleve detdyrt. KURTHUGOSSON (s): Som kommunikati )nsministérn vet, så har man på sig när man skall kommentera svaret på en enkel fråga, rrien jagskall utnyttja möjligheterna att komma fillbaka. De här två fartygen som regeringen givit tillstånd attsälja är de modernaste fartyg som koncernen har. I gengäld skall man köpa bulkfartyg från . Alla förutseende svenska redare harlåtit försälja sina bulkfartyg, eftersom bulkmarknaden inom överskådlig framtidkommer att vara belastad med ett kraftigt tonnageöverskott. Försäljningen av Timmerland och förvärvet av ärdärför motsägelsefullt och obegripligt. Detta vittnar bara om, herrkommunikationsminister, att företagsledningen är tvingad att vidta ekonomiskatransaktioner 12 protokoll 1979/80:105-108 Om Broströmskoncernens för-säljning av vissa fartyg, m.m. sominnebär att lönsamt tonnage avyttras och icke lönsamt tonnage förvärvas. Vad vikrävde i fråga om den framtida sjöfartspolitiken var att man skulle verkställasjöfartspolitiska utredningens förslag att skapa ett statligt leasingföretag.Om detta skett hade vi icke behövt försälja dessa fartyg, som hör till demodernaste inom den svenska sjöfarten. Det var detta debatten gällde . Jag frågade i mitt första inlägg: Vilka diskussioner harkommunikationsministern haft med Broströmskoncernen? Är det inte riktigt att243 människor har blivit varslade om uppsägning? har Broströmskoncernensfartygsflotta minskat från 67 till 22 fartyg. Sysselsättningen för sjöfolk hargått ner från i runda tal 4 500 till något över 1 000. Om den här utvecklingenfår fortsätta utan att regeringen vidtar åtgärder, kommer äldsta ochförnämsta rederi att gå en snar död till mötes. Vi har blivit avmed mer än hälften av den svenska handelsflottan. Antalet sysselsatta inomsjöfarten har minskat drastiskt. Underlaget för inseglandet av ett svensktsjöfartsnetto sjunker månad för månad. Men herr kommunikationsministern tycksicke hysa någon som helst oro för den utveckling som äger rum inom svensksjöfartsnäring i allmänhet och Broströmskoncernen i synnerhet. Det är intressant att notera att tarutgångspunkten . Men hur mycket den svenska handelsflottan ökade årendessförinnan genom mer eller mindre bra spekulationsköp, det säger herrHugosson ingenting om. Broströmskoncernen har köpt ett isförstärkt bulkfartyg -ett fartyg som är bättre anpassat till det behov koncernen har för sinatransporter - och man har sålt ett fartyg. Det är alltså fråga om ett byte avett fartyg mot ett annat. För detta tar nu till storsläggan. Menvore det inte klokare att försöka se vad saken gäller? Dessutom tycker jag att det är en aning osmakligt attförsöka sammanställa detta med varslet, för dessa båda frågor har icke ett spårmed varandra att göra. Det blir fler anställda i den verksamhet som Broströmsbedriver i , men färre i den verksamhet man har i andra delar avvärlden, där man haft för många anställda. har på ett osmakligt sätt försökt kopplaihop de här båda frågorna och dessutom påstå att skulle vara påfallrepet. Det finns inget skäl att förutsätta det, tvärtom. Jag har haftkontakter med ochfunnit att man är-till skillnad från herrHugosson-angelägen om att inte dra skattemedel för allt vad man gör. Att herrHugosson och hans parti vi|l sprida ut skattepengar så snart någon piper inågot litet sammanhang är tyvärr alltför bekant för det här folket. KURTHUGOSSON (s): Nr 108 Jag skall försöka undvika dettonläge och det ordval som Tisd'ii2en den kommunikationsministern använder i debatten, när han talarom brösttoner 25m-rrs 19X0 och osmaklighet. Vad det handlar om är att riksdag och regeringhar beviljat denna förmånliga och amorteringsfria lån liksom engångs- ir . belopp somtagits av skattepengar. Det är med utgångspunkt i detta som jag sälinina av viupplever det som högst oroväckande att rederiet på grund av ekonomiska rbekymmer tvingas försälja delar av sin moderna flotta. Dessutoni tycker jag har anledning att reagera när sysselsättningen minskar. Det äruppenbarligen så, kommunikationsministern, att antalet anställda har minskatdrasfiskt som en följd av de ekonomiska bekymmer som rederiet har haft och har. Vad jag vill åstadkomma är att vi vidtar åtgärder och slårvakt om de skattepengar som vi redan har pumpat in i den här koncernen, så attvi inte när avtalet löper ut tvingas konstatera att det inte finns någotkapital kvar i koncernen och inte heller några förutsättningar för én fortsattsjöfartsverksamhet. Det är detta frågan gäller, kommunikationsministern. Det är riktigt att Broströmskoncernen harfått skattepengar, och det gör ju att vill ge koncernen ännu mer- det är helt symtomatiskt. Självt är företaget angeläget att inte dra merskattepengar. Det vill få ned sitt räntenetto och självt göra de ekonomiskabedömningarna. Jag tycker att det är osmakligt - jag står för detordvalet - när i sin fråga skriver att företaget "harvarslat om uppsägning för 243 ombordanställda. En bidragande orsak härtill ärden fartygsförsäljning företaget fått tillstånd till av kommerskollegium ochregeringen." Detta är ju fullständigt osant, och jag tycker att det ärosmakligt att för svenska folket framställa saken som om regeringsbeslutetskulle innebära att 243 människor kan förlora jobbet. Det är inte sant ochdärför är både ordet osmakligt och ordet osakligt på sin plats. Det måste väl ändå. herrkommunikationsminister, föreligga ett samband mellan antalet fartyg som ettrederi har och den personalstyrka som kan sysselsättas. Även om orsaken tillatt 243 personer har varslats icke enbart är att söka i dennafartygsförsäljning, är det väl alldeles klart att sysselsättningen minskar ochatt 243 personer har varslats, detta trots att , på regeringensförslag, så sent som beviljade gynnsamma lån och dessutom till detföretag som vi nu diskuterar gav ett engångsbelopp på 80 milj. kr. Allt detta är obestridligen sant. Att jag har ställtfrågan beror på att kommunikationsministern frimodigt sade att han skulle se till att ingenting händer. har vi fått se vad uttalandet den 25 oktobervar 167 Om Broströmskoncernens försäljning av vissa fartyg, rn.rn. 243personer har varslats om uppsägning, och beträffande två av de modernastefartygen har regeringen beviljat tillstånd till försäljning. Jag är medveten om att jag inte har någramöjligheter att få sista ordet, men en del av vad sagt måste jagändå bemöta. Beträffande de 243 personer som har varslats vill jagfråga: Har någon aning om vilka det är? Tror att deskulle kunna sättas in i trafik på exempelvis Timmerland? De är inte utbildadeför den typen,av sjöfart, de har inte ens språkkunskaperna. De flesta av dem ärbosatta i och är förmodligen inte särskilt angelägna att flytta hit.En del är bosatta i . Ytterligare sju personer skall anställas för dennordeuropeiska trafiken, eftersom man byter ut Timmerland mot ett fartyg somkräver mer personal. Det är vad som har skett . Jag står för vad jag sade , nämligen att det inteär fråga om att sälja ut hela flottan. Jag står också för uttalandet att viskall behandla rederi för rederi när det behövs. Jag tycker det är strongt avrederiet att försöka få ned sitt räntenetto och driva verksamheten utan attbegära mer skattepengar. Det är fakfiskt fullständigt nys att sammankoppla de härfrågorna med varandra. Alla dessa människorfrån skulle inte kunna fåarbete ombord på . Sju av dem skulle möjligen kunna få det.Broström;;koncernen måste också rationalisera sin verksamhet till andra delarav världen. Vi skall vara tacksamma för att Broströmskoncernen för en hyggligekonomisk politik f. n. Jag.skall försöka att vara mycket positiv mot kommunikationsministernoch säga att vi har samma mål när det gäller Broströmskoncernen. Jag menarprecis detsamma som kommunikationsministern: att det gäller att vidta åtgärderså att den här koncernen kan leva vidare, att minska de kapitalkostnader som sähårt tär på koncernens ekonomi. Men jag tycker inte att det är enbra lösning att företaget i det läget tvingas att sälja sitt bästa realkapital.Utifrån den utgångspunkten och på basis av de uttalanden somkommunikationsministern gjorde i debatten hade jag väntat migatt kommunikationsministern skulle ha kunnat finna en annan lösning, så att vihade sluppit den här utlandsförsäljningen av två av de sju moderna fartyg somBroströmskoncernen beställde i .