prot · G30944 · 1979-12-31 00:00:00 — Låtmig säga, att även om vi skulle göra en stödinsats via Fretilin,så är vi väl överens om atl det inte finns några gränser för behoven. Jag menaralllsä fortfarande, att även om vi kan gå fram den vägen - vilket jag hoppasalt vi kan göra förr eller senare - så kommer också den andra vägen alt behövaanvändas. () replik: Del får vara någon mätta på demagogi när det gäller vadutskottet skall eller inte skall ta upp. Vpk:s motion innehåller ett yrkande omdiplomatiskt erkännande av en regering. Vpk-motionen innehåller inget yrkandeom ett avbrytande av vapenexporten. Självfallet skulle utskottet ha tagit uppden frågan om man hade yrkat pä del i vpk-motionen. Socialdemokraternahar däremot vid upprepade tillfällen i interpellationer och frågor i riksdagenkritiserat den borgerliga regeringen för dess vapenexport till ,vapen som vi menar har använts mot . a. mot den bakgrunden har delpå socialdemokratiskt initiativ tillsalts en utredning med direktiv atlbegränsa den svenska vapenexporten, se över reglerna för den osv. Det var väländå demagogi i överkant alt här ta upp en fråga i vilken man inte har ställtnågot yrkande i sin moiion. Närdet gäller den viktiga och verkligt allvariiga frågan, hur vi skall få ut ettstöd via Fretilin och kunna göra en ordentlig hjälpinsats för den befolkningsom svälter och lider ohyggligt, så menar Jag atl den skallställa väldigt härda krav - när vi nu har anslagit pengar- pä altInlernalionella röda korset verkligen får verka i . Somjag sade i mittförsta inlägg har Internalionella röda korsels möjligheter att arbeta därbegränsats kraftigt. Man måste få hell andra resurser och kunna arbeta på sammasätt som i andra områden om hjälpen verkligen skall kunna komma fram. Jaghar själv för bara elt par veckor sedan fört en diskussion med Fretilinsrepresentanter i FN om möjligheterna alt ge humanitärt stöd lill är den förste att önska att det skall gä alt föra inhumanitärt stöd via Fretilin. Där måsle dock Fretilins egen uppfattning omdessa möjligheter spela en roll. BERTILMÅBRINK (vpk) replik: Det är inte alls demagogiskt a v mig att säga atl vapenexporten i allrahögsta grad har med den fråga som vi nu diskuterar att göra. Del är likaviktigt att diskutera den som alt diskutera biståndsfrägan, som både MatsHellström och har använt huvuddelen av sina anföranden till.Yrkandet i vår motion handlar nämligen nu inte om biståndsfrägan. Vårt yrkandegår ul på att diplomatiska förbindelser skall upprättas med regeringen iÖsttimor. Varförär vapenexporten så viktig i sammanhanget? Jo, den svenska borgerligaregeringen försöker ju motivera vapenexporten lill just genom atlpåslå att det inte skulle var en konfiikt mellan tvä stater, ochÖsttimor. Det borde du väl känna till, . Del är elt argument somde borgerliga handelsministrarna har använt. Därför har vapenexporten ettmycket intimt samband med erkännandefrågorna. Så enkelt är det. Om någon ärdemagog, är det Ju som försöker koppla bort denna fråga. Denbarett samband och därför harjag tagit upp den. Del skulle myckel väl ha varitmöjligt för -om han nu inte skulle ha fält de andra sexsocialdemokraterna med sig i ulskollel - atl göra denna oerhört vikligamarkering. MATSHELLSTRÖM (s) replik: Jag tycker verkligen att vi kunde ägna denna debatlid ät någotviktigare än denna typ av demagogiska knep. Vpk-motionen innehåller tväyrkanden: ett om diplomatiska förbindelser och ett om humanitärt bistånd.Frågan om humanitärt bistånd behandlades , eftersom del var enanslagsfråga. Därefter har del sketl en del - bl. a. de omständigheter som Jaghar refererat - som har gjort all del funnits skäl för ulskollel aU förklaraatt del är vikligt atl Internationella röda korset verkligen fär arbeta och färmöjlighet atl överlämna medlen till befolkningen. Men det finns i vpk-motioneninget yrkande om atl avbryta vapenexporten lill . Omjagvore lika demagogisk som , kunde jag ställa frågan: Varför harvpk i sin motion inget yrkande om en avveckling av vapenexporten lillIndonesien? Betyder det att ni är för den borgerliga regeringens vapenexport?Det vet Jag all ni inte är. Det är inte heller vi. Vi har kritiserat och vifortsätter alt kritisera de olika borgeriiga regeringarna för deras vapenexportpolitik. Vad denna debatt, om den skall vara konslmkliv, börutmynna i - och del torde de flesta kunna hälla med om - är alt den svenskaregeringen måste la initiativ för atl trycka på den indonesiska regeringen såatl den är beredd alt tillåla Internationella röda korset och andrainternalionella biståndsorgan att arbela på normall sätt i . Del har dehittills inte tillåtits. De har fåll mycket begränsad rörelsefrihet, vilketInternalionella röda korset normalt inte accepterar. De har fått följa medindonesiska trupper pä elt sätt som inte är acceptabelt. Den svenska regeringenmåste ställa krav pä den indonesiska regeringen att internalionellabiståndsorgan måste få möjlighet att snabbt komma in med hjälpinsatser, så altden fruktansvärda massvält som råder kan lindras. (vpk)replik: Det var inte jag som började använda ordet demagogi. Jag är överens medMats om atl vi självklart skall trycka på den atlden i sin tur skall trycka på den indonesiska regeringen så att hjälpinsatsernakan komma in på ell bällre sätt lill de svällande i . Det harjagingenting emol. Men den viktigaste frågan ärju ett erkännande av Denhänger samman med möjligheterna till hjälpinsatser. De förutsättningar somSverige anser skall gälla för erkännande av ett land har funnits och flnnsfortfarande. Men det har inte velat diskutera utan han hardiskuterat biståndet. Han säger att del har kommit in nya moment. Ja, det hardel väl gjort, men delsamma gäller vapenexporten. Även där har del kommit innya moment, som är väldigt allvariiga. Jag pekade på atl vapenexporten har ökatkraftigt . Den bilen kan vi inte komma ifrån. Också den hörsamman med det hela. Det finns också hos Fretilin kanaler som kan användas för all föra inbistånd. De har inte ändrats. Fretilin har dessa kanaler. Vi måste trycka påatl den skall la reda på dessa kanaler genom atl ta kontaktmed Fretilin. Försle vice talmannen anmälde alt Mals Hellströmanhållit att till protokollet få antecknat atl han inte ägde rätt lillytteriigare replik. INGERLINDQUIST (m): Eftersom del här har antytts alt rödakorshjälpen inte kommer fram tillde svältande folken, vill jag redogöra för uppfattning idenna fråga. Vi har fäll en rapport från Internationella röda korset, daleradden , där det sägs atl hjälpen till de 60 000 människorna i de åttaolika byarna har startat. Internationella röda korset har en läkare, ensköterska och en administratör pä plats och Indonesiska röda korset femadministratörer och fem sköterskor. Transporterna har nått fram tillhuvudstaden både med båt och med flyg. Två byar kan man nä per väg och deövriga med flyg. Det har till de nödlidande distribuerats livsmedel,fyra och tre lastbilar, och det har ocksä kommil fram 80 lon ris.Distribution har skett lill 8 000 människor och den 29 oktobertill 8 000 människor. Några direkta uppgifter om vad som gjorts under novemberharjag inte, men intrycket är alltså atl hjälpen fortsätter och alt den når denödlidande. uppgifter bekräftar verkligen hur fruklans-värdsituationen är. Del är alltså fråga om en handfull läkare och sköterskor somarbetar i Inlernalionella röda korsets regi och som skall klara ensvältsitualion som berör inemot 60 000 människor. En australiensiskparla-meniskommiité har som trovärdiga betecknat uppgifterom att mellan 20 000och 40 000 människor kommer atl dö även om hjälpen når fram. Internationellaröda korset harju icke kunnal operera pä det sätt som organisationennormall brukar göra i drabbade länder. Dess arbetsmöjligheter har begränsatsav den indonesiska militären. Det är en fruktansvärd proportion - del tror jagInger är överens med mig om - mellan det lilla antalet läkare ochsköterskor som Internalionella röda korset förfogar över och det enormahjälpbehovet. Häftig kritik har ocksä frän kyrkliga och humanitäraorganisationer i riktals mot Indonesiska röda korset för dess sätt att backa uppmilitären och den indonesiska regeringen. Somett facit av denna diskussion kvarstår att det är myckel vikligt att densvenska regeringen utövar påtryckningar på den indonesiska regeringen för atttillåta Inlernalionella röda korset att arbeta i normal utsträckning. INGERLINDQUIST (m): Jag kan på den punkten naturiigtvis bara instämma med samlidigl viktigt att understryka all hjälpen när fram. Det ärnämligen ur rödakorssynpunkt enormt viktigt atl kunna redovisa all denverkligen gör det. Jag kan därutöver också hålla med om att proportionerna ärsorgliga. Utskottetshemställan bifölls med 312 röster mol 18 för moiion 249 av m. fl. I ledamot avstod frän alt rösta. Erkännandeav Demokratiska sahariska arabrepubliken m.m. Överläggningenvar härmed avslutad. Propositioner gavs pä bifall till dels utskottetshemställan, dels moiion 249 av m. fl. i motsvarande del, ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. SedanBertil Måbrink begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller uirikesutskoiteis hemställan i betänkande 5röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit motion 249 av m. fl. i motsvarande del. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertaletav kammarens ledamöter ha röstat för Ja-proposilionen. Då rösträkning verkställdes votering med omrösiningsapparat. Dennaomröstning gav följande resullal: §19 Erkännande av Demokratiska sahariska arabrepubliken m. m. Föredrogsutrikesutskotlets betänkande 1979/80:6 med anledning av moiion om erkännande avDemokratiska sahariska arabrepubliken m. m. 1della betänkande behandlades molionen 1978/79:248 av m. fi. (vpk),vari såvitt nu var i fråga hemställts att hos regeringen skulleanhålla a. att fördömdeMarockos och angreppskrig och Erkännandeav Demokratiska sahariska arabrepubliken m. m. derasbrolt mol de mänskliga rättigheterna, b. atlSverige erkände Demokratiska sahariska arabrepubliken, c. atlSverige i FN verkade för organisationens erkännande av Demokra tiska sahariska arabrepubliken (yrkande 1). Utskoltet hemställde atl skulle avslåyrkandet I i motionen 1978/79:248. OSWALDSÖDERQVIST (vpk): Vi behandlar nu återigen en fråga som gäller ett koloniserat folks rättlill självbestämmande och fria demokratiska rättigheter. Parallellen medÖsttimor, som vi har diskuterat, är påfallande. Detär tredje gången som vi i kommunisterna tar upp POLISARIO:s saki den svenska . har samtligariksdagspartier avslagit våra yrkanden, och vi har inte några störreförhoppningar om alt det skall bli bättre resultat . Det ärju så med desvenska partierna här i - de som sitter representerade i utskotten,antingen de är borgare eller socialdemokrater - alt de talar vitt och brett omsolidaritet närde träffar representanter för olika folk som kräver rätl lillfrihet. Men när det här i kammaren kommer upp krav i frågor som skall behandlasi utskotten ärenigheten påfallande åt andra hållet,dvs. att man inteskallställa upp på sädana krav. Del är en ganska skamlig dubbelmoral sommanifesteras på del sättet. Närdel gäller Västsaharaoch POLISARIO behöver vi kanske inte upprepa fakta imålet. Vi vet att släppte området för att det skulle fl blisjälvständigt. Vi vet också alt FN ställde sig bakom och atl grannstaternaMaurelanien och marscherade in och lade beslag på var sinhalva av landet. Vi vet alt detta har fördömts av FN och, vilket är del nya i situationenoch som nämns i ulskotlsbetänkandel, att har Maurelanien funnit sittengagemang alltför påkostande. Man har inte orkat med och hardragil sig urkriget och gjorl upp med POLISARIO. har då försökt altöverta också denna södra del, som tidigare Maurelanien ockuperade, och driveralltså konflikten vidare. Så långt finns del inga skiljaktigheter ibedömningarna. Iutskoltsbetänkandet finns en bakgrundsbeskrivning av vad har gjorttidigare, och det är naturligtvis bra alt vi har uttryckt oss pä del sätt vihar gjort som stat. Det är bra att utrikesministrar av olika slag hargjortuttalanden mot dessa förhållanden. Men Jag kan inte hålla med om, som utskottetskriver, atl i och med detta ärdet första yrkandet i vår moiion tillgodosett.Vi har krävt, och del har även POLISARIO:s representanter i gjort, skall uttala ett fördömande av och Maurelanien - nu kvarstår alltsåbara . Det har vi krävt, och det kravet är inte tillgodosett. 1denna bakgrundsbeskrivning finns glidande formuleringar, som t. ex. denna: "Eltallvarligt inslag i bilden, som inte är ägnat bidra lill vikande slridsvilja pänågondera sidan och därmed inte heller lill en snar politisk lösning, utgör Vadmenas med "vikande stridsvilja"? Menar utskottet atl POLISARIO skallsluta slåss, eller vad menar ni? Det är naturligtvis del önskar. Menman kan inte stiga upp och säga alt man stöder POLISARIO:s krav och samlidiglsäga alt de bör visa en vikande slridsvilja. Det finns ingen logik i delsnacket. Det visar bara atl man försöker slingra sig undan. Man vill inte tadirekt ställning till POLISARIO, och varför vill man inte göra det? Jo, här harvi återigen en storpolilisk konflikt. har stora intressen, bådemilitärpo-liliska och ekonomiska, på gmnd av stora fosfalfyndigheler och annatsom finns i delta område. Därför är man inte villig att ställa upp för POLISARIOpå det sätt som de har krävt och som vi ocksä har krävt i vår moiion. Sedanvilljag la upp frågan om erkännandet igen. Vi känner principerna, vi har hörtdem . Man säger: Vi har våra folkrättsliga principer, kaninte erkänna en regim som inte har kontroll över området eller stöd av folkeloch som inte kan administrera samhällsfunktioner av olika slag, osv. Mennu är del elt faklum alt POLISARIO behärskar nio tiondelar av området och allMarocko med allra största svårighet håller tre städer, som ligger jusl i detområde där de här fosfatfyndigheterna finns. Om man skall tolka det så atl enfömtsällning för ett erkännande är atl POLISARIO behärskar större delen avområdel, så finns det alltså inga hinder. Om man skall tolka det så atl fömtsättningenär atl regimen har stöd av befolkningen i , så finns del helleringa hinder. Delmärkliga med svenska regeringar, vare sig de är socialdemokratiska ellerborgerliga, är atl de alltid har så svårt att erkänna regimer som har en progressivframtoning. Men de har väldigt lätt alt erkänna regimer som stär för enkonservaliv eller reaktionär uppfattning, även om dessa inte har kontroll överhela sitt område eller har folkels stöd. Del finns många exempel pä delta, inteminst de som kom lill ullryck under avkolonialiseringsperio-den. Det räcker medalt nämna , nuvarande . erkände under många ärregimen i Leopoldville, fastän den långt ifrån hade kontroll över detta storaområde - tvärtom fanns det två eller tre konkurrerande regimer i södraoch östra . Men del hindrade inte svenska regeringar att ha förbindelsemed regimen i Leopoldville. Detär elt märkligt förhållande, och det visar också var de slora svårigheternaegentligen ligger. Regimen i Leopoldville i , nuvarande ,våren dockregim för . Den var regim. En sådan regim var det lätt försvenska regeringar och för alla svenska politiska partier utom kommunisternaatl ställa upp och erkänna. Men när det gäller en regim som POLISARIO, som harelt utpräglat progressivt program och som vill omvandla sitt land i en mersocialistisk riktning, då räcker det inte att den behärskar nio tiondelar avterritoriet, utan då måsle del helst vara så gott som hela området. Jaghar inga illusioner när del gäller de borgerliga partierna och deras syn påutrikespolitiken, speciellt inte när det gäller . De följer sinideologi, och det skall vi förvänta oss. Men Jag är som vanligt besviken över Erkännandeav Demokratiska sahariska arabrepubliken m. m. Erkännandeav Demokratiska sahariska arabrepubliken m.m. Här sitter socialdemokraterna i utrikesutskottet och ställer upptillsammans med i fråga efter fräga, i viktiga solidaritetsfrågor,i viktiga frågor som rör friheten i olika stater i världen. Jagskulle vilja fråga socialdemokraterna i utrikesutskottet - ,, , , , , AxelAndersson: Vad gör ni i utrikesutskottet? Vad gör ni för de förtryckta folken?Vad gör ni för de progressiva rörelserna och staterna i världen? Jo, ni ställerupp och traskar patrull med och kompani. Del är toppen! Sedangår ni ul och är väldigt progressiva och talar vitt och brett om erinternalionella solidaritet. Men i del svenska utrikesutskottet, där tiger nistilla. Jag tycker del äruppseendeväckande. Representanterför dessa folk - bl. a. POLISARIO, som är aktuellt -framför gång på gångsina krav, och vi försöker efter bästa förmåga att föra fram dem här. Men dä ärdet ingen som ställer upp och stöder deras krav. Del sägs i utskottsbetänkandetatl man skall lyssna pä POLISARIO, de skall naturligtvis få vara med, de skallhöras, deras åsikter skall få föras fram. Men de har redan framfört sinaåsikter. POLISARIO:s representant finns här i . Det är bara atl lyftatelefonluren och ringa. Vikommer att fortsätta alt driva frågan om och frågan omerkännandet av POLISARIO som den enda rättvisa regimen. Vi kommer att fortsättaalt driva andra sådana frågor. Jag vill med detta yrkabifall lill vår motion 248. Underdella anförande övertog andre vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Ja, del slår ett enigt utskott bakom utrikesuiskottets betänkande. Dethar det också gjort de senasle åren då frågan om har varit uppetill debatt i . Närvi förra gängen diskuterade här i kammaren hade förhållandenadärstädes inte ändrats . Vid årets debatt har emellertiden förändring skett - en ljusning. Maurelanien har ingått ell fredsavtal medVästra och därvid inte ställt några territoriella krav. Men det innebärinte att POLISARIO har nio tiondelar av territoriet. Tvärtom harju Marockoannekterat ytterligare delar och besitter i huvudsak städerna vid kusten ochvissa militära ba.ser inne i landet. Viser ingen ljusning i situationen mellan och . Från svensksynpunkt är det angeläget atl en fred kommer till stånd - och en fred som, inteminsl mot bakgrunden av det arbete som har bedrivits i OAU och inom FN, blirett resultat av förhandlingar. Det finns kanske också skäl att påpeka altSverige ensamt inte löser världens storkonfiikter-och det gör inte hellerPOLISARIO. Frånvpk har man åter lagt fram krav pä att skall fördöma angreppskriget ocherkänna Demokratiska sahariska arabrepubliken samt verka i FN förorganisationens erkännande av republiken. Utskoltet har med sedvanlignoggrannhet behandlat denna motion, även om den återkommer för tredje ellerfiärde gången. Delfinns skäl att här från talarstolen upprepa alt åtskilliga gånger harunderstrukit rätt lill självbestämmande. Första gången detskedde var i Förenta nalionerna 1975. POLISARIO hade för förstagängen utropat republiken. begärde atl avInternationella domstolen få ett rådgivande yttrande om huruvida traditionellaterritoriella krav på kunde ställas frän ochMarockos sida. Inlernalionella domstolen kom fram till atl de band som fannsinte var av den arten all de kunde påverka tillämpligheten av principen avsjälvbestämmanderätt för . Vihar upprepade gånger understrukil kravet på denna självbestämmanderäll, precissom vi gör varan pä jorden det förekommer elt förtryck och ett förhindrande avfolkets rätt att självt bestämma hur dess framlid skall se ul. NärSverige hade plats i säkerhetsrådet deltog vi aktivt för att försöka få enlösning pä krisen. Sedan harju frågan varil uppe till behandling i FN i höst.Då röstade för den enda resolution som fanns om . Deandra åren har del varit flera. Den här gången var det i huvudsak POLISARIO:svänner som hade lagl fram förslag till resolution. Den betonade rätlen lillsjälvbestämmande för folk. uppmanades också att avbrytasin ockupation. Jagvill även understryka atl den har deklarerat att den anserMarockos annektering vara förkastlig. Det är alllsä svårt atl tänka sig vad manylleriigare skulle lägga i ordet "fördöma". Tydligen har motionärernainte ansett atl fördömandet har varit tillräckligt. Jag haren känsla av atlnästa steg i fördömandet måste bli av samma innebörd men kanske med ett annatspråkbruk - ett språkbruk som utrikesutskotlel inte gärna använder i ettbetänkande, och med all säkerhet inte heller regeringen. Utrikesutskottetpåpekar all regeringen däremot inte har erkänt Demokratiska sahariskaarabrepubliken, därför att när det gäller alt erkänna nya regimer har vi iSverige vissa regler och principer. De bygger pä internationell rätt och svenskpraxis, och ett vikligt kriterium är att den regering som avses skall ha uppnåttell rimligt mätt av självständighet utåt och stabilitet inåt. Demokratiskasahariska arabrepublikens regering är en exilregering som befinner sig iAlgeriet tillsammans med en folkförsamling, och därigenom saknas rekvisitet föratt vi skall kunna erkänna den regeringen. Tillsist elt par ord igen om frågan i FN och OAU. För båda organisationerna utgörsituationen i elt mycket stort problem, och viljan atl lösaproblemet finns i hög grad både inom FN och inom OAU. Frågan har under de senasteåren på elt kanske mindre lyckat sätt bollats fram och tillbaka. kan vikonstatera atl POLISARIO å ena sidan vunnit en viss framgång vad gäller OAU ochatl FN-resolutionen å andra sidan tog - vilket ocksä framförts i en svenskröstförklaring - för litet hänsyn lill OAU:s förhandlingssträvanden atl lösaproblemen. Erkännandeav Demokratiska sahariska arabrepubliken m. m. Erkännandeav Demokratiska sahariska arabrepubliken m. m. Slutligenbordet påpekas att utskottet i ett tidigare betänkande behandlade frågan om denhumanitära hjälpen till . Fömtom de 11 milj. kr. som har gettstidigare har regeringen ställt 5 milj. kr. till Rädda barnensförfogande atl användas bland flyktingarna från . Jag ber med delta all få yrka bifall till utrikesutskottets hemställani belänkande nr 6. OSWALDSÖDERQVIST (vpk) replik: I går och pågår en konferens i i på initiativ avdess regering. Till den konferensen har man inbjudit POLISARIO, ochMarocko, och man deltar ocksä från liberianskt håll. Av de inbjudna kom allautom . har inget intresse av alt konflikten skall lösas påfredlig väg via OAU:s, andra staters eller . vill attkrisen i och kriget i skall inlernalionaliseras, alt delskall sprida sig till andra områden, att man förhoppningsvis skall kunna dra indelar av de västliga staterna - kanske som lidigare har spelat en fulroll i många afrikanska befrielsekrig -oftast som ett ombud förUSA-imperialismen. Del är vad man strävar efter. Man vill inte ha fred. Det ärinte POLISARIO som inte vill ha fred. Det är som inte vill ha fred. Detbehövs alltså enligt min och mitt partis uppfattning kraftigare åtgärder av densvenska regeringen i den här frågan. I utrikesutskottets belänkande skrivs hellkorrekt alt antalet stater som erkänner och POLISARIO nu är uppe i34 - en fördubbling sedan föregående år. Huvuddelen av dessa är stater i Afrikaoch i den arabiska väriden. Detskulle vara välgörande och en öppning om som neutral stat erkändeVästsahara som en egen republik. Det skulle vara ett exempel som skulle fåoerhört stor betydelse. Delär alldeles rikligt, som säger, att behärskar trestäder. Det behärskar huvudstaden och ytterligare två städer som bildar entriangel kring detta område, som egentligen är den stora ekonomiska orsakentill att vi har detta krig. Där finns en av väridens största - för att intesäga världens största - fosfalfyndigheler som är oerhört åtråvärt råmaterial idessa dagar. POLISARIO behärskar faktiskt nio tiondelar av landet. Det är somvanligt i sådana här krig. Så var del i , och så har det varit på mångaandra ställen. Ockupationsmakten håller vissa knutpunkter och folket och dessarmé behärskar områdel i övrigt. När det gäller atl erkänna POLISARIO är kravenuppfyllda. Det har valls en folkförsamling. Visserligen uppehåller den sig avsäkerhetsskäl i , men det är ingenting märkvärdigt. Vi sade inte upp dediplomatiska förbindelserna med under , när den norskaregeringen satt i . Del var fullt naturiigt. Men ärdet helt plötsligtomöjligt.