prot · G30931 · 1979-12-31 00:00:00 — Jagskall inte orda längre om del här, men jag skulle vilja höra justitieministernssynpunkter på kvinnohus och få veta om han är beredd alt verka för kvinnohus.Vi kanske också kan få fram ett statligt stöd till kvinnohusen? Jag delar självfallet alla de synpunkter som har kommit fram här om attdetta är ett utomordentligt viktigt och allvarligt problem. Det framgick ocksåav mitt interpellationssvar. Detär emellertid förenat med en hel del svårigheter att lösa det här problemet,bl. a. svårigheten alt få en klar bild av problemets omfattning. Del hänger jusamman med den - såsom också har framgått av flera inlägg här-mycket låga anmälningsfrekvenssom föreligger vid denna typ av brott. GunnelJonäng har nämnt en undersökning där del framhålls jusl alt den doldabrottsligheten genomsnittligt är mycket stor när det gäller våld som begås motkvinnor. Några lillföriilliga skattningar av denna dolda brottslighet finnsinte och torde sannolikt endast med svårighet kunna åstadkommas. Jagvill också stryka under att kvinnomisshandel ofta är ett tecken på socialamissförhållanden eller störda relationer inom familjen. Man kan sannolikt utgåfrån att misshandeln tämligen ofta har samband med alkoholmissbruk. I ettvidare perspektiv torde orsakerna, i varje fall indirekt, kunna hänföras tillatt kvinnan i många fall är socialt och ekonomiskt be roende a v mannen. Honanser sig kanske sakna möjlighet att bryta upp frän ett förhållande fastänmisshandel regelbundet förekommer. Det finns förmodligen också misshandel somhar sin grund i komplicerade känslomässiga relationer mellan parterna. Detär naturiigtvis angeläget, lika väl som när det gäller andra brott, att allafall av kvinnomisshandel upptäcks och att gärningsmännen bestraffas. Samtidigttror jag det är uppenbart att man inte bara genom strafflagstiftning kanmotverka förekomsten av kvinnomisshandel. Det är det förhållandel som har varitgrunden till den speciella regel som har gällt. Man har velat gå ett slagsbalansgång mellan atl alltid ingripa med straff, och vad del för med sig för dekommande relationerna mellan de parter det gäller, och andra åtgärder somskulle kunna göra alt i och försig från början goda relationer kan behållas. Den kvinna som har utsattsför misshandel är därför inte alltid hjälpt av atl Nr 31 mannen döms till ett fängelsestraff - ett fängelsestraff som kanskeär Däremot ärdet uppenbart att del flnnsett stort behov av kurativa, ekonomiska och andra sociala hjälpinsatser både för att förebygga misshandel och för atl hjälpa till rätta de kvinnor som har utsatts för sådan. Om åtgärder mot kvinnomisshandel Jag vill peka på viklen avalt information sprids om de resurser som finns. Iinterpellationssvaret harjag mera konkret tagit upp sådana frågor som fallerinom mitt ansvarsområde - del är därför jag i första hand talar om angivelsefrägorna. Ochjag vill bara slutligen som svar till säga alt idetta alt ge sexualbrottskommittén ett uppdrag ligger ju atl man skallpenetrera frågorna, men inriktningen är att åstadkomma en förändring iförhållande lill vad som gäller f n. KERSTINEKMAN (fp): Jag vill försl säga all det är naturligtvis så att en undersökningaldrig får bli ett självändamål. Men i del här fallet är kartläggningen oerhörtviktig, då mörkertalen är så stora. Det är så förfärligt myckel som behöverkomma fram i ljuset och som behöver diskuteras för att vi lättare skall kunnaförstå och hjälpa. När det gäller den skillnad i älalsregler somjustitieministern återkom till nu är del väl sä att alltid när del gällerstraffuimätning och när det gäller atl ställa någonting lill rätta - även genomall utmäta ett straff- vill vi varva detta med möjligheten till rehabiliteringoch hjälp, och det är inte någonting som utesluts i det här fallet. INGA (vpk): Jag konstaterar alt inte har sagt klart ifrån huruvidaden gamla regeln alt värna om familjen skall las lill intäkt för de åtgärdersom kan komma i fråga på detta område och att man egentligen sanktionerar kvinnomisshandel.Jag skulle vilja ha ett klart ställningstagande, hur ser på denhär frågan. Sedanfår Jag väl ta del som ett löfte all del blir en straffskärpning i delta fall,så att alla behandlas lika då det gäller misshandel och att inte kvinnornafortsättningsvis kommer all diskrimineras på det här området. Annars blir detett sätt atl sanktionera en gammal lag som ger mannen rätt att aga sin hustru. Jaghade alltså hoppats på ett klarare avståndstagande när del gäller frågan om altvärna om äktenskap. Jag tror atl äktenskap som bygger pä misshandel inte ärspeciellt myckel all värna om-då behövs del nog andra åtgärder för att lösaproblemen och stötta kvinnorna i den situationen. Jagtycker att hela den här diskussionen visar hur omöjlig iväsamheten i värtsamhälle är i många fall och hur utsatta många människor blir genom dennaivåsamhei och naturiigtvis genom de boendeformer som gör all människor isolerasfrån varandra, tvingas alt inte bry sig om varandra. Det här är sädanl som vi talatom i mänga andra sammanhang, men jag lyckeratt det har relevans även i fråga omförebyggande av kvinnomisshandel. BONNIEBERNSTRÖM (fp): Jag vet inte av vilket skäl inte besvarar min fråga omhans inställning till kvinnohus. Atl detta inte faller inom justitieministernsansvarsområde känner jag mycket väl till, men justitieministern harju ändå isitt svar nämnt andra områden som inte sorterar under -exempelvis familjerådgivning, arbelslöshelsproblem och bostadsproblem. Då kanman kanske också uttala en åsikt om kvinnohusens betydelse i just della fall. Låtmig vidare korl säga något om de straffsatser som diskuterats. Jag tror det ärväldigt viktigt när man diskuterar kvinnomisshandel, liksom när man diskuterarvåldtäkter, alt man i stället för alt föra in nya fängelsestraff försöker kommaifrån fängelsestraff Fängelsevistelse är en av de faktorer som ökar föraktetför kvinnorna, eftersom fängelserna är så fruktansvärt könssegregeradesamhällen. Jag begärde ordet för alt ge en slutreplik lill . Jag villklart deklarera att kvinnomisshandel, liksom annan misshandel, aldrig fåraccepteras av samhället. Nuvet Jag inte om del var en felsägning när talade om straffskärpning.Det ärju inte det som det är fråga om. Det är fråga om atl ändra en ätalsregel,sä att man oftare kan åtala när det gäller den här formen av misshandel. Omdenna regel skall ändras - och jag tror att del bör ske -skall skälet vara attsexualbrottskommittén kommer lill den ståndpunkten alt en annan åtalsregelskulle minska antalet misshandelsbrott och alltså vara till fördel förkvinnorna. BONNIEBERNSTRÖM (fp): Jag vet inte av vilket skäl inte heller i det senasteinlägget gav någol svar pä min fråga om kvinnohus, och jag hoppas få detbeskedel i den replik som kommer. Överiäggningenvar härmed avslutad. § 3 Omförhållandena i UtrikesministernOLA erhöll ordet för alt i ett sammanhang besvara dels ()anmälda interpellation, 1979/80:19, dels () den 8november anmälda interpellation, 1979/80:53, och anförde: har len interpellation hemställt attjag redovisarregeringens bedömning av den senaste tidens ulveckling i ,regeringens inställning till PLO och den palestinska frågan samt regeringensuppfattning beträffande de inslag i den israeliska politiken som han harpåtalat i interpellationen. BoSiegbahn har i en interpellation frågat mig om jag anser all den förstaförutsättningen för fred i är att arabstaterna visar sig villigaalt erkänna existens. Vidare har han frågat mig om jag anser attIsraels politik i de ockuperade områdena strider mot internationell rätt ochmänskliga rättigheter och vilka internationella överenskommelser som i så fallskulle kunna åberopas. Slutligen har han ställt frågan om det är riktigt atl enfjärdedel av marken på övergått i israelisk ägo. Jag avser attbesvara båda interpellationerna i ett sammanhang. i årundertecknades i ett fredsavtal mellan och . Densvenska regeringen, liksom många andra regeringar, hälsade detta fredsavtal medtillfredsställelse. ansåg atl avtalet innebar det första stegel mot atlbryta den onda cirkel av våld och hal som präglat de senasle30 åren. Deltorde vara uppenbart atl ett fredsavtal mellan och dess militärt ochekonomiskt mäktigaste granne innebär att de omedelbara krigsriskerna i områdetminskat. Man bör dessutom inte underskatta de positiva psykologiskaeffekterna, inte minsl i , av atl araber och judar - lål vara på enbegränsad del av frontlinjen - har kunnat sluta fred med varandra. Fredsavtaletinnebar också enligt svensk uppfattning en korrekt tillämpning avsäkerhetsrådets resolutioner 242 och 338 vad gäller förhållandet mellan Egyptenoch , Resolution242 säger att förvärv av territorium med våld är otillätet och attIsrael måste dra sig tillbaka från områden som ockuperades 1967, Dennaresolution bekräftar också rätlen för och varje annan stat i området attleva inom säkra och erkända gränser, I resolution 338, som antogs i syfte altfå slut pä okloberkrigel 1973, uppmanas alla berörda parter att utan dröjsmålinleda förhandlingar i enlighet med principerna i resolution 242, 1Sverige har vi emellertid varit medvetna om att avtaletmellan och inte representerade en allomfattande lösning avkonflikten i , En sådan är inte möjlig om inte den palestinskafrågan löses. Vi uppfattar emellertid fredsavtalet som ett första och viktigtsteg mot en varaktig fred. Dekrafter som, ulan atl ha ett realistiskt allernaliv, ställt sig utanförfredsarbetet har därmed påtagit sig ett betydande ansvar. Tillämpningenav fredsavtalet i vad avser de bilaterala relationerna mellan ochIsrael och särskilt överenskommelsen om ett stegvis återlämnande av tillEgypten synes ske på ett tillfredsställande säll. Förhandlingarna mellanEgypten, och om upprättande av självstyrelse pä och iGaza har emellertid blottat djupa meningsskiljakligheler mellan parterna. MedanEgypten och å sin sida eftersträvar en sä långtgående självstyrelse sommöjligt för palestinierna, förefaller benäget atl i stort sett inskränkadenna till vad som redan existerar inom ramen för den kommunala administrationenpå och i . Detär i detta läge allvariigt all den israeliska regeringen - i strid medfolkrätten och bl. a. den s. k, fjärdeGenévekonventionen av 1949-fortsätter sinbosättningspolitik på de ockuperade områdena. Den har sedanlång tid tillbaka upprepade gånger bestämt tagit avstånd från denna politik.Det fattade beslutet att även tillåta förvärv av privatägd mark i dessaområden inger stor oro. Det är härvidlag mindre relevant hur stor del avVästbanken som redan tagils i anspråk för israeliska bosättningar. Några helltillförlitliga sifferuppgifter föreligger dessutom inte, och svåra rättsligaproblem finns närdet gälleraii definiera termen "israelisk ägo". ÄvenIsraels politik att gradvis skaffa sig kontroll över vattenresurserstrider mot den deklarerade målsättningen all ge palestinierna fullsjälvstyrelse. De av till synes också hävdade anspråken på överhöghetöver de ockuperade områdena försvårar uppnåendet av en fredlig lösning. Fråganom kränkningar av de mänskliga rättigheterna i de ockuperade områdena har sedanflera år behandlats i FN, där en särskild kommitté har haft till uppgift atlutreda påståendena om sådana kränkningar. På grundval av kommitténs rapporterhar FN under en rad år antagit en resolution vari allvarliga anklagelserframförts mot . Enligt vår mening har dessa anklagelser i många fallvarit obestyrkta, och vi har därför inte kunnat rösta för dessa resolutioner.Detta hindrar givetvis inte atl de konstateranden som gjorts av kommittén geranledning till oro. Enligtvår grundsyn måste en lösning av Mellersta tillgodose tvåcentrala element. Det ena är rätt till fortsalt existens inom säkra ocherkända gränser. Det andra är erkännandet av palestiniernas legitima nationellarättigheter. Dessa inbegriper även rätlen all, om palestinierna så skulleönska, bilda en egen stal som lever i fred vid sidan av . Säkerhetsrådetsresolutioner 242 och 338 måsle utgöra grundvalen för en fredlig lösning. Dethar emellertid länge stått klart alt dessa resolutioner är otillräckliga.Resolutionerna måsle kompletteras med ett erkännande av det palestinska folketslegitima nationella rättigheter. Vi skulle välkomna atl FN;s säkerhetsrådfattar beslut om en sådan komplettering. Föratl en lösning i enlighet med dessa principer skall kunna uppnås, krävsemellertid även ett erkännande från palestinierna av rätl lillexistens, liksom ett erkännande från av palestiniernas rätt tillsjälvbestämmande. Enslutlig fredsuppgörelse kan bli allomfattande och varaktig endasi om allaberörda parter, däribland PLO, deltar i denna. Dennuvarande har, liksom den förra, inställningen attpalestinierna måste vara representerade i alla förhandlingar som rör derasframtid. Vi anser alt PLO är den mest representativa talesmannen förpalestinierna. Våruppfattning om PLO:s representaiivitet har självfallet inget att göra med vadvi tycker om organisationens politiska målsättningar eller dess metoder. Regeringenvill starkt betona atl en lösning av Mellersta Östern-konfiikten måste uppnåsmed fredliga medel och inte med hjälp av våld. Denna vädjan till allainblandade parter har sin särskilda aktualitet i ljuset av vad som sker i ,där civilbefolkningen i är varit utsatt för upprepade och massivavåldshandlingar, som lett lill ca 600 människors död och tio gånger fier säradeoch som tvingat hundratusentals atl fly frän sina hem. Regeringen är väl medvelen om del judiska folkets historia, som ärfylld av förföljelser och plågsamma minnen. Detta utgör bakgrunden till statenIsraels tillkomst. har kommit att ge hemvist och trygghet åthundratusentals Judar pä flykt och bli en levande demokrati. Samtidigtanser vi atl palestinierna-ett folk som liksom del judiska också har sinahistoriska rötter i området - har rätt atl få sina krav på självbestämmandetillgodosedda. Även de palestinska flyktingarna måsle nu avosäker och eländig lillvaro fä ell eget hem, där trygghet och välfärd kanutvecklas. Enallomfattande och varaktig fred kan självfallet inte uppnås ulan långt gåendekompromisser i alla de inblandade parternas, däribland PLO:s, deklarerademålsättningar. , som ett litet och i förhällande lill konflikiomrädetrelativt avlägset land, sökerefter måttet av sin förmåga bidra till en lösningav konflikten. humanitär hjälp till flyktingarna via FN:s flyktinghjälp för palestinskaflyktingar (UNRWA). Vi har ställt fredsbevarande styrkor och observatörer lillFN:s förfogande. Vi kan därutöver, inom ramen för normala internationellakontakter, genom atl tala med alla berörda parter bidra lill atl de nödvändigakompromisserna kommer lill stånd. Jag ber atlfå lacka utrikesministern för svaret. Låtmig börja med att uttrycka min tillfredsställelse över att väsentligaståndpunkter i fråga om konflikten i , vilka på sin lidutformades av regering, omfattas också av den regering i vilken OlaUllsten är utrikesminister. Jag syftar då främst på erkännandet attpalestinierna har en rätt till nationellt självbestämmande, som måsletillgodoses i en fredsuppgörelse, och all del palestinska folkel som part ikonflikten bör vara representerat i fredsarbetet genom PLO. Den palestinskafrågan är enligt min mening den hell centrala i konflikten. Medbildandel av staten fick det judiska folket, somunder årtusenden levt i förskingring och ofta utsatts för svåra förföljelser,äntligen ett eget hem. Men det skedde på bekostnad av ett annat folk -arabernai . Den Judiska diasporan efterträddes av den palestinska. Under 1948och krig drevs stora skaror palestinier i landsflykt. lever enhalv miljon palestinier i , där de ulgör ett slags andra klassensmedborgare. En dryg miljon bor i de områden som hålls ockuperade sedansexdagarskrigel för tolv är sedan. Ytterligare en dryg miljon lever ifiyktingläger i arabiska grannländer eller har sökt sin lillfiyki tillgulfstaterna. Efter1967 års krig har bilden av gradvis förändrats. framstodIsraels kamp mot araberna som kamp mot . Men dagens gerinte intryck av ett lilet värnlöst land, kringräni av övermäktiga fiender. somär i färd med att verkställa hotet alt kasla Judarna i havet. Det största hotelhänger över palestinierna, var de än befinner sig. Israelsmilitära överlägsen hel över grannarna är förkrossande-framför all t efterfredsavtalet mellan och . Den israeliska regeringen underMenachem Begin är inriktad på att förverkliga drömmen om ell utvidgat ,Eretz . I södra har de israeliska trupperna ,genom ständiga anfall från luften, från havet och på marken, skrämt halvabefolkningen på flykt norrut. Pä och i fortgår ensmygande annektering. offentliggjorde denisraeliska regeringen en plan för nya bosättningar som går ut på att tredubbladen Judiska befolkningen pä under loppet av . Återigenär det palestinierna som blir offer för den israeliska politiken. Villkoren förpalestinierna inom de ockuperade områdena och i fiyklingläg-ren är nu sådana,all den "lidandets rätt" som enligt gav legitimitetåt de judiska anspråken på det heliga landet, med fog kan åberopas också avpalestinierna. Före1967 års krig framstod konfiikien i i första hand som ett krigmellan och dess arabiska grannar. är det tydligt att konflikteninte så mycket är en fråga om gränser mellan redan existerande stater som enfråga om var och hur palestinierna skall kunna få möjlighet att utöva sin rätttill nationellt självbestämmande. 30år har skapat fakta som är svåra all rubba. av våld, hat och fruktan harockså skapat ett klimat som utesluter lösningar som annars kunde te sigrimliga. Fred kan lika litet nås genom ett förverkligande av dröm omett enat Paleslina-därjudar, kristnaoch muslimer harsamma rättigheter ochskyldigheter- som genom ett förverkligande av Begins dröm om ett utvidgatIsrael. En fredsuppgörelse, som omfattar alla parter och skall kunna blivaraktig, måste utgå från att israeler och palestinier skall leva vid sidan avvarandra i var silt land. Somutrikesministern framhåller i svarel på min interpellation förutsätter en sådankompromiss långtgående eftergifter av alla inblandade parter, däribland PLO.Frän den synpunkten skulle det, som utrikesministern också påpekar, varavälkommet om säkerhetsrådets resolution 242, som garanterar rätt allexistera, kunde kompletteras med en resolution som erkänner det palestinskafolkels legitima nationella rättigheter. Försök har också gjorts av ochvissa moderata arabstater i säkerhetsrådet atl få lill sländ en sådankomplettering för att därmed skapa en plattform för framlida förhandlingar, ivilka också palestinierna skulle kunna delta. Tyvärr sprack försöken pä attIsrael protesterade så våldsamt mot att den amerikanske i sammanhanget hade underhandskontakter med PLO atl president sågsig nödsakad att offra sin ambassadör och t. v. glömma den tilltänktaresolutionen. Delär mot den bakgrunden man skall se ett antal västeuropeiska ländersintensifierade kontakter med PLO . När och -PLO:suirikespolitiske talesman - las emot i officiella sammanhang i , i ,i , i och i är det dubbla syftet att pressa altuppmjuka sin hållning mot PLO och att uppmuntra PLO atl välja diplomalins ochförhandlingens väg i stället för våldets. omedgörliga inställning mot palestinierna och PLO sammanhängerbl. a. med alt av militära säkerhetsskäl vill behålla så myckel sommöjligt av de ockuperade områdena. Det är begripligt atl israelerna, som sålänge känt sig inringade och hotade till sin existens, är starkt fixerade vidde militära aspekterna på sitt lands säkerhetsproblem. Som utvecklingen blivitfinns det emellertid andra faktorer som i högre grad än grannarnas arméer utgörett hot mot fortbestånd. Israelernahar anledning alt fråga sig: Vad händer med demokratin ochrättssäkerheten i , när den ena generationen av värnpliktiga ungdomarefter den andra skickas ut att tjänstgöra i en ockupaiionsarmé som skrämmer ochförödmjukar araber genom razzior, husundersökningar, arresteringar, förhör och deporieringar?Och vad händer med den dag annekteringen av de ockuperade områdena ärett faktum? Om nuvarande befolkningstrender står sig, kommer den arabiskabefolkningen i i så fall att ha stigit till före seklets slut. Ettpar decennier in på nästa sekel kommer araberna att utgöra en majoritet avbefolkningen. Däri ligger det verkligt stora problemet för israelerna, om devill fortsätta att leva i ett sionistiskt samhälle. De kan bli tvingade attvälja mellan sionism och demokrati. Jag instämmer förbehållslöst med utrikesministern när han iinterpellationssvaret vädjar till alla inblandade parter alt lösa konfliktenmed fredliga medel och inte med hjälp av våld. Lika väl som vi tar avstånd fränisraeliska övergrepp bör vi med kraft fördöma sådana av PLO iscensatta våldsdådsom t. ex. överfallet på en fullsatt buss -medbåde barn och vuxna ombord - på kustvägen till . är i vårt land utan tvivel vanligare att israeliska än palestinskaövergrepp förbigås med lystnad eller urskuldas. Benägenhetenatt släta över jusl därför atl det handlar om präglar i viss mån ocksåinterpellationssvaret. Del finns formuleringar som visar del. Men framför alltförvånar det mig atl utrikesministern i svarel inte med ett ord berör en sådanaktuell händelse som fängslandet av borgmästaren i . Det är dock enhändelse som väckt uppseende i hela världen. Samma israeliska regering somförhandlar med och om någon form av autonomi för palestiniernavisar vad den själv menar med demokrati och självstyre för palestinier genomatl arrestera en av araberna vald borgmästare i en arabisk stad och besluta omhans landsförvisning på grund av PLO-sympatier och misshagliga yttranden israelisk officer. Del är, som jag redan sagt, glädjande au det finns en kontinuitet ochen bred partipolitisk samstämmighet i närdet gäller Mellersta Östern.Enigheten gäller inte bara rätl atl existera inom säkra och erkändagränser utan också värderingen av den palestinska frågan ochgrundförutsättningarna för atl den skall kunna lösas. Men om det skall varanågot bevänt med samstämmigheten måste man naturligtvishålla fast vid sina värderingar och ståndpunkter också vid analysen av denfortsatta utvecklingen. Från den synpunkten var Jag överraskad över atlfolkpartiregeringen var så odelat positiv, inte bara lill fredsavtalet mellanEgypten och - ett fredsavtal är alltid i sig en glädjande händelse -ulan också till ramavtalet för förhandlingarna om autonomi för palestinierna. Iinterpellationssvaret går utrikesministern nu ytteriigare ett steg längre ochtillrättavisar i dunkla ordalag "de krafter" som "ställt sigutanför fredsarbetet". "Dessa krafter" har enligtutrikesministern "påiagit sig ett betydande ansvar". Dettaär den punkt i interpellationssvaret där jag har svårast alt följautrikesministern. Vilka är det utrikesministern vill huta åt? Och på vilkagrunder gör han det? Tillrättavisningenkan knappast gälla PLO. PLO ärju inte inbjudet att delta i förhandlingarna.Gäller den ? Men kung varken kan eller vill företrädapalestinierna på , och ulan palestinskt deltagande i förhandlingarnakan han knappast diskutera frågan om gränser mellan och Israel.Gäller den ? Men ramavtalet säger ju inte ett ord om , och Beginhar sagt med emfas atl han inte tänker lämna tillbaka en kvadratmeter av markenpä till . Saudiernas främstaintresse i saken är knutet till del arabiska . Men ramavtalet säger juinte ett ord om , och på den punkten har Begin upprepade gånger lovatdyrt och heligt att han inte skall ge vika: någon ny delning av Jerusalemkommer aldrig i fråga. Dessutomharjag svårt att förstå hur utrikesministern över huvud tagel skulle kunnaförebrå någon av de inblandade parterna att vederbörande inte deltar iförhandlingar inom ramen för ett avtal som på alla avgörande punkter stridermot vad utrikesministern själv anser vara grundläggande förutsättningar för enfredlig lösning. Delta var några kommentarer till de viktigaste punkterna iinterpellationssvaret. Jag skall sluta med atl ställa tre frågor till utrikesministern: 1, Vad menar utrikesministern medpåståendet i svaret atl "de krafter" som "ställt sigutanför" Camp David-förhandlingarna "påtagit sig ett betydandeansvar"?