prot · G30941 · 1979-12-31 00:00:00 — Fortfaranderåder ju det sakförhållandet alt den berörda personalen inte har fält någraarbetserbjudanden. Del är bara julmånaden kvar med många . De anställdafrågar sig: Vilken arbetsplats kommer vi till? Vilka arbetsuppgifter får vi?Vilka chefer får vi? Vilken lön kommer vi att få? Vilken ställning urarbetsrätlslig synpunkt kommer vi att ha om det blir svårigheter för olikahuvudmän atl komma överens i samband med övergången ? Sedansäger att det är beklagligt att en person har gått bort, och Jaghar självfallet förståelse för delta. Men ä andra sidan bör man inte planeraarbetet så atl det hänger pä en enda person. Man borde ju vara pä det klara medatt del är många som skall vara med i sammanhanget och åstadkomma insyn ochinflytande. Men naturligtvis är ordförandeposten i denna utredning viktig; påden punkten kan vi vara överens. Jaghar också frågat beträffande kostnadssidan. Det är somjag har befarat -alt delkommer atl kosta ganska många miljoner. Här nämndes alldeles att det blirbortåt 25 milj. kr. Statsrådet säger atl del kan bli lal om en engångskostnad.Ja, i och för sig. Men Jag tror alt vi får anledning alt räkna med höjdakostnader också på driftsidan. Det ärju fräga om en mängd nya lokaler, och vivet vad det kostar alt bygga och inreda nya lokaler i förhållande lillvad det kostade lidigare. Det kommer sannolikt alt bli slora kostnadshöjningartrots allt. Slutligenvill Jag påpeka atl man har reagerat från olika håll. Inom länslandsting förekom en interpellalionsdebatt i den här frågan. Landstingsrådetför sociala frågor, , svarade bl. a. följande på en fräga om denhär problematiken: "Endeputation från personalen vid rehabilileringsenheler uppvaktademig om den föreslående övergången till AMS. De varytteriigt bekymrade, eftersom det organisalionsförslag som av AMS skall haöverlämnats till regeringen innebär en allvariig försämring av derehabiliteringsresurser, som vi har i delta län. Då yttrade sigöver remiss av betänkande avgivet av utredningen rörande viss yrkesinriktadrehabiliteringsverksamhel, kritiserade jag den myckel snäva gränsdragningutredningen gjorde. Jag befarade dä, alt detta skulle komma atl innebära enförsämring för och atl man längre fram i tiden kanskeskulle komma alt få bygga upp en ny rehabilileringsorganisalion. Jag finner , att mina farhågor besannats och Jag har därför skrivit lill statsrådet ochchefen för och påpekat den försämring, som detändrade huvudmannaskapet kommer atl innebära för med sinspeciella slorstadsproblematik." Jaghar även tagit del av skrivelse till statsrådet, men jag skallinte citera den. Statsrådet är själv medvelen om vad saken gäller. Dessutom harju företrädare för fackliga organisationer vid upprepade tillfällen uppvaktat idepartementet. Alltdetta lyder på atl det är slora problem för flera huvudmän. Därför finns detanledning atl stanna upp och fundera över vad man skall vidta för åtgärder föratt eliminera dessa svårigheter. Del är kärnfrågan i min interpellation: Vilka konkretaåtgärder ämnar statsrådet vidta för att underiätta omställningen för denberörda personalen? Omden nya organisationen för 0/7? den nya organisationen för Jag lade ju fram den här propositionen som tog ställning tilli mars . är väl fullt medveten om att den hade föregåtts aven principproposiiion med därpå följande beslul här i om atl manskulle ordna verksamheten på det sätt som vi senare anvisade idendetaljproposiiionsom beslutades om i är. Vad jag här hade all göravar att följa lidigare riksdagsbeslut. Om jag gjorde en missbedömning närdetgällerden tid som behövdes föratt klara ut de mänga praktiska ting som StenSvensson här har tagit upp, så gjorde i så fall ledamöter, , samma missbedömning, för dä fanns ingen som helst tanke på atlskilja från . Jag tror attdet f ö. var riktigt att höll ihop dessa verksamheter av skäl som jagredovisat i mitt interpellationssvar. Det skulle ha varit väldigt svårt medolika startpunkter. Närdet gäller påståendet om arbetslöshet samt om atl personalen skulle saknabesked om var man skall vara vill jag säga att det är felaktigt.Sten vet det mol bakgrund av vad jag här sagt. ,eller i varje fall , kommer man au få besked om var manskall vara och om hur organisationen kommer all se ut. Jag har sagl, och del ärvi överens om, all det hade varil önskvärt att fä del beskedet tidigare. Komdärför inte och tala om någon arbetslöshetssituation ! Det ärklart all staten här tar sill ansvar. De regler som har gällt för befintligpersonal kommer i möjligaste män att gälla i fortsättningen också. Underhela hösten, , har det bedrivits elt mycket intensivtberedningsarbete vid de mänga berörda institutionerna. Man har diskuteratlokalfrågan och placeringen av personal i olika hänseenden. Det har med andraord varil en mycket iniensiv förhandlingsperiod. Men liden lillnovember är inte tillräcklig för alt klara den mängd av praktiska problem somdet här är fråga om. Närdel gäller de åtgärder som skall vidlas finns naturiigtvis, Slen , imitt svar en antydan om alt man bör förhandla sig fram till en mjukigångsättning av verksamheten. Jag lycker alt del är elt tillräckligt svar. Dethar ocksä sin bakgrund i att hela AMI-verksamheten som sådan skall samordna demånga resurser som vi har haft på skilda häll och där vi har allanledning att pröva oss fram sä att vi fär en så bra verksamhet som möjligl,atl arbetsförmedlarna får en resurs när det gäller att hjälpa de gmpper påarbetsmarknaden som har de allra största problemen att finna ett jobb. Dennaresurs skall vara någorlunda likvärdig landet över, dvs. den skall finnas äveni län som har en större yta och som ofta har större problem atl brottas med.Jag tänker då på , som jag nämnde här i mitt tidigare inlägg. Visst harjag tagit del av detta. Jag harnoga lyssnat pä särskilt personalen från som varil här påuppvaktning. Men, , det är något ologiskl atl som manåberopar alt man inte rikligt fär alla de resurser som man skulle önska och som man hoppas pä, slåhär och gi.ssla och säga: Se här, det blir tydligen dyrare! Jag kan här räknaupp många behov som inte helt kommer alt kunna tillgodoses. Men vi har, frutalman, satsat pä något väldigt vikligt: all decentralisera den härverksamheten och alt göra den någorlunda likvärdig landet över. Jag tror all vihär i kommer att uppskatta det den dag dä vi får se på frågan mera idetalj. STENSVENSSON (m): Självfallet skall vi politiker vara beredda att göra omprövningar ocherkänna begångna misstag. Det skall vi kosta pä oss i denna situation. Jag villpåminna om alt vi varnade för kostnadsutvecklingen i vår reservation, men jagtycker nu att vi moderater kanske borde gått längre och reserverat oss på flerapunkter. harjag tagit upp denna fråga i interpellationen, eftersom Jag anseratt man borde ha sett på delta pä elt annal sätt och framför allt aktualiseratfrågan om atl rätta lill det som går att rätta lill i detta sammanhang. Sedansäger statsrådet all del är fel att påstå att man inte har fltt någraarbetserbjudanden. Men jag harju här citerat ett antal brev, och jag har ocksåförmedlat den upplevelse som de fackliga organisationerna har av delta. HerrWirtén nämnde alldeles den uppvaktning som skedde i kanslihuset onsdagenden , då man bl. a. överiämnade en PM till arbetsmarknadsministern.Jag har den här, och jag citerar ur den: "Vi anser atl resultatet kommeralt bli en ökad förtidspensionering av arbetshandikappade - i onödan. som vi byggt upp kommer att brytas nernär staten går in som huvudman. Det kan vi inte acceptera. Värt huvudkrav äratt vi får tillräckliga resurser för att kunna fortsätta värt arbete. Vi kräverall regeringen särskilt uppmärksammar storstadsregionernas problem. Vi menarockså att det är mer än anmärkningsvärt alt vi som personal nu -innan årsskiftet dä den nya organisationen ska träda i kraft - ännu intevel var vi kommer alt placeras. Om vi överhuvudtaget kommer att få behållajobbet på hemorten." Dettahar framförts av en rad fackliga företrädare, och Jag har med anledning avdetta ställt mina frågor i interpellationen. Om den nya oiga-nisationen för arbelsmarknads-inslilut Jag noterar med lillfredsställelse alt Jag i tydligen ifortsättningen kommer att ha en frände när det gäller att driva på dennaverksamhet och få ökade resurser för att tillgodose önskemålen om meraspecialiserade tjänster inom i synnerhet, för att hjälpa de människor somär hotade på arbetsmarknaden. Får Jag tolka på del sättet är Jagnöjd med denna debatt. Förvisso är det elt allvarligt problem med de mängaulslagningar som sker på vår arbetsmarknad, och jag håller gärna med om att isynnerhet det faktum att människor förtidspensioneras är enomständighet som ingen av oss kan se på med glädje. 0/77den glasindustrin Kan vi hjälpas åt för attmöta jusl den gruppen av människor med ökade resurser, , så är detbra. STENSVENSSON (m): Ja, , på den punkten är vi helt överens om att vi skallhjälpas åt här i . Vi skall tillskapa rejäla resurser för alt hjälpade arbetshandikappade och pä allt sätt försöka integrera dem i det öppnasamhället och skaffa dem adekvata arbetsuppgifter. Där är vi alltså hellöverens. Däremotmåste jag konstatera, fru lalman, att vår kritik när det gäller övertagandet avde privatägda arbetspsykologiska instituten kvarstår oförändrad -just i denfrågan har vi diametralt motsatta ståndpunkter. Överiäggningen varhärmed avslutad. § 7 Om den glasindustrin Industriministern erhöll ordet för alli elt sammanhang besvara dels () anmäldainterpellalion, 1979/80:47, dels () anmäldainterpellation, 1979/80:61, och anförde: delsnär industriverkets utredning om den glasindustrin väntas vara klar, delsvilka ålgärder regeringen ämnar vidta för all förhindra ylleriigarenedläggningar utredningen pågår och delsom de anställda vid kan räkna med regeringens stöd i sinaförsök all äter fä i gång verksamheten. delsvilka åtgärder regeringen är beredd all vidta för att rädda sysselsättningen iSkruv, delshur regeringen tolkar det löfte om fortsalt sysselsättning vid ochMälerås som Kostagruppen gav i samband med beslulet om lokaliseringsstöd år1977 och delsvilka risker det finns vid nedläggningar av glasbruk och förflyttningav tillverkning utomlands för att den konstnärliga traditionen skall dö ul. LenaÖhrsvik och har båda frågat mig hur regeringen tolkar riksdagensbeslut angående sysselsättningsnivån inom den manuellaglasindustrin. Jag besvararinterpellationerna i ett sammanhang. Denmanuella glasindustrin har utsatts för avsevärdapåfrestningar. En ökande internationell konkurrens frän bl. a.maskintill-verkal glas har trängt tillbaka den traditionella, hantverksmässigatillverkningen. Omställnings- och anpassningsproblem har uppstått inom den svenska glasindusirin.Sedan början av 1970-lalet har ansträngningar gjorts atl med olikaindustripolitiska åtgärder stärka branschens konkurrenskraft. Åtgärderna harsyftat bl. a. till alt stimulera glasbruken till en ökad exportaklivitet. Nuvarandebranschprogram förden glasindusirin beslutades av (prop. 1976/77:61, NU 1976/77:37, rskr 1976/77:283) och löper nu på sill Iredjeoch sisla budgelär. Totalramen för programmet är 25 milj. kr. För innevarandebudgetår har inom denna ram exportprogrammet höjts med 1 milj. kr. till 3 milj.kr. Fören bransch av glasindustrins storlek innebär detta program en avsevärdsatsning från samhällets sida. Det har i detta fall ansetts vara en väl avvägdoch nödvändig resursinsats. Riksdagenbeslutade all en samlad plan för samhällets insatser påglasindustriområdet skall upprättas. Som mål förden glasindustrinangavs alt bevara denna industris långsiktiga konkurrenskraft och konstnärligakvalitet så atl nuvarande sysselsättningsnivä kan behällas (mot. 1978/79:1483,NU 1978/79:28, rskr 1978/79:207). För övriga delar av glasindusirin,tillverkningen av planglas och förpackningsglas, uppställde inga målav detta slag. gavs i är i uppdrag att utarbeta förslag till en planenligt beslut. Delta utredningsarbete, som bedrivs i nära kontaktmed länsmyndigheter, företag och anställda, pågår och beräknas enligt vadjag har inhämtat kunna slutföras . Jagräknar med atl det utredningsmaterial som kommer fram skall kunna läggas tillgrund för ställningstaganden i fräga om branschens utveckling och behällandetav långsiktig konkurrenskraft och konslnäriig kvalitet i enlighet medriksdagens uttalande. Några speciella garantier för en viss sysselsättningsnivävid enskilda arbetsställen inom branschen kan emellertid inte ges, och dellahar inte heller uttalat sig för. Enligtmin mening kan nedläggningar av glasbruk och flyttning av tillverkningutomlands inverka negativt på livskraften och den konstnäriiga traditionen inomen bransch som är av så begränsad sloriek som den glasindustrin. a. av detta skäl som så omfattande insatser för branschen har satts infrån samhällets sida. Regeringen är dock inte beredd alt föreslå attytterligare åtgärder sätts in för branschen under innevarande budgetär. Vadgäller Flygsfors Glasbmk har de anställda ansökt om statligt stöd lill fortsattdrift av företaget. har vid sin prövning bedömt attverksamheten ej kan drivas utan stora förluster och därför avslagit ansökan. Isamband med att förvärvade glasbruken i Mälerås och beviljaderegeringen bolaget lokaliseringsstöd . Till grund för besluletlåg bl. a. bolagets uppgift om alt fortsatt sysselsättning skulle komma attberedas totalt ca 100 personer i Mälerås och . har nuaktualiserat planer pä nedläggning i , medan verksamheten i Mälerås skallfortsätta och utökas. Jag har nyligensammanträffat med företrädare för de fackliga organisa- 0//7den glasindustrin 0/77den glasindusirin tionerna.Önskemål framfördes därvid om atl regeringen skall förhindra alt beslul fattasom nedläggning av Skrufs Glasbruk innan industriverkets utredning slutförts.Eftersom det statliga stödet kopplats till planer på alt viss sysselsättningskall upprätthållas, harjag ansett det rimligt att för företagsledningenpåtala att ell beslut om nedläggning i kan fä konsekvenser för det givnalokaliseringsstödet. LENAÖHRSVIK (s): De anställda vid har fält elt mycket cynisktbesked. Regeringen tror inte på dem och deras möjligheter all driva bruketvidare. Man vill inte satsa de futtiga 2,3 milj. kr. som skulle kunna ge 25-30av dem fortsatt jobb. Detsom är mest uppseendeväckande i del här ärendet är att man låter industriverketbesluta. Varför krypa bakom tjänstemännen? Varför inte la ett politiskt beslutoch foga in arbetsmarknadspolitiska och samhällsekonomiska skäl? Delvar mänga människor i våra bygder som trodde atl menade allvar när manlidigare så hårt drev kravet om att man skulle slå vakt om de små orterna ochde små företagen. Stordrift och centralisering var ju skällsorden motsocialdemokratin. Manhar enbart i mill hemlän och enbart i den här branschen nu haft tvåmöjligheteratt i praktisk handling visa vad man stårför. Det gäller Björkshulloch Flygsfors. I båda fallen finns samhällsekonomiska kalkyler som visar alldet är lönsamt att driva bruken vidare. IFlygsfors finns dessutom elt nytt intressant ägarförhållande. Det är deanställda själva som äger och driver bruket. Trotsdessa klara fakta har den centerledda regeringen övergivit de anställda pådessa bmk. Ja, det drabbar ju hela orter och bygder, eftersom strukturen ärsådan alt bruken oftast är enda eller helt dominerande arbetsplats på orten.Kris efter kris har skakat denna bransch. Olika typer av stöd harskapais mentydligen inte fungerat. Branschen har halverats , och den tål inte mernu. Del finns en nedre gräns för att den skall kunna överleva. Jag har undermin korta tid här i upplevt flera glasdebatier. Vikan Ju inte stillatigande se på när ort efter ort utarmas och människorstrygghet hotas. Nedläggningar och inskränkningar har skell hell planlöst päkapitalägarnas egna villkor. Inga sociala hänsyn har tagits. Därför har vi gängpå gäng krävt en samlad plan, och biföll ett sådant krav . Menoron finns dock kvar, eftersom nedläggningar sker medan man planerar. Tillåterman något sådant sä finns det Ju sedan inte mycket atl planera för. Närdet nu gäller Flygsfors har de anställda i samverkan med länets utvecklingsfondgjort ett försök alt överta företaget. Marknadsundersökningar har genomförts,och man har funnit atl det finns underiag pä marknaden för en fortsallproduktion och avsättning av belysningsglas. Flygsfors är störstatillverkare av Just belysningsglas, och del finns baraett litet sådant bruk till i . budget man presenterat räknar man med alt 25-30 av de 40 som annars skullebli arbetslösa skall få jobb. Första årets drift skulle ge elt överskott på . Dettakan ske under förutsättning atl 1) ell sirukturgarantilän hos förre ägaren på 1250 milj. kr. avskrivs, 2) ett avskrivningslån pä I 050 milj. kr. beviljas samt3) atl man lämnar en lånegaranti för 1,0 milj. kr. Sammanlagt blir det alltså istatligt bidrag 2,3 milj. kr. Ennedläggning kostar samhället 4 miljoner enbart . Utöver dellakommer naturligtvis mänskliga lidanden som inte kan mätas i pengar. Detfinns egentligen miljoner argument föratt man skallslå vakt omdehär bruken. Detär tryggheten för de anslällda och deras anhöriga, utnyttjande av kommunalainvesteringar, yrkesskickligheten, hantverket, kulturarvet, för atl bara nämnanågra. Närdet gäller kulturarvet vill jag citera vad kulturutskottet anförde i sittbetänkande 1978/79:24 när man behandlade en motion om stöd till glaskonsten:"Kulturulskotlet anser atl det inom den glasindustrin ryms värdensom utgör väsentliga delar av kulturarvet. Den konstnäriiga ochkonsthantverksmässiga tradition som finns inom denna industri bör inte bara fäleva kvar utan också få möjligheter att utvecklas. Utskottet finner detnödvändigt atl man vid utarbetandet av en samlad plan för samhällets insatsersärskilt beaktar den glasindustrins betydelse frän konslnäriig ochkulturell synpunkt." Beträffandetolkningen av riksdagsbeslutet sä har i alla fall Jag tolkatbeslutet som så, att det nu får vara slut på nedläggningar i denna bransch. Numåste vi ta lag i det här innan branschen dör. Regeringens hittillsvarandeinsatser räcker inte - vi måste skärpa oss. Ianslutning till detta vill jag fräga industriministern: det någon endaliten möjlighet alt ompröva beslutet när det gäller Flygslbrs Glasbruk? 0/7?den glasindustrin Jag ber att få tacka industriministern för ett i stort sett posiiivtsvar på mina frågor. Anledningen till dessa var som framgår av interpellationendels nedläggningshotet mot Skrufs Glasbruk, dels Orreforskoncernens planer auhos utländska glasbruk beställa glas för att klara leveranserna inom landet.Skrufs Glasbruk och Mälerås Glasbruk hade ekonomiska svärigheler. För alt räddasysselsättningen köpte bruken 1977. Man fick då ett ganska stortlokaliseringsstöd, närmare bestämt 11,2 milj. kr. Driften vid glasbruken iSkruv och Mälerås skulle enligt elt löfte lill statsmakten vid tillfälletupprätthållas. En plan för glasindusirin skulle upprättas, och detären mycketviktig utredning som bedrivs i det syftet. Man sade atl under den lid dåplanen skulle las fram skulle inga nya nedläggningar fä ske inom glasindustrin. KostaBoda har informerat sina anställda om atl man ämnar lägga ned tillverkningeni trots löftet till staten. De anställda i protesterar självfalletstarkt mot detta beslut. Orten är i mycket stort beroende av glasbruket. Därfinns mycket få andra sysselsättningstillfällen, ett litet bryggeri och någonannan näring vid sidan om glasbruket. Bruket har under mycket läng tiddominerat verksamheten i Skmv. Nusäger de anställda vid : Lägger ni ned verksamheten i ,lämnar vi den pågående utredningen. Alt de anslällda skulle lämna utredningeninnan den är färdig skulle, som jag ser saken, vara djupt olyckligt. Det ärfråga om en mycket viktig utredning för hela glashanteringen i värt samhälle,och jag hoppas att ocksä stalsrädet delar den uppfattningen. Statsrådetsäger i sitt svar atl en eventuell nedläggning i skulle fä konsekvenserför i vad gäller det utbetalade lokaliseringsstödet. Jaguttrycker bara förhoppningen att dessa konsekvenser måtte bli kännbara förKosta , om man sviker del löfte man givit de anställda i den lilla ortenSkruv. Statensstöd till glasindustrin är stort i förhållande till den glasindustrinsomfattning, säger statsrådet. Det uppgår till 25 milj. kr., vilket är ett rättstort belopp i förhållande till antalet anställda. Eftersom staten gått in medsä mycket pengar för denna bransch har den dock även tagit ett stort ansvar förden. Man har därmed velat rädda sysselsättningen och glashanteringen i vårtland. Minskas branschens sloriek nämnvärt mera, riskerar vi att bli av med helaglashanleringen i landet. Våra duktiga konstnärer tappar dä sitt intresse föratt lägga ned arbete inom glasindustrin, och intresset försvinner inom denutomordentligt skickliga yrkesarbetande kåren, som ulgör stommen förglasindustrin i värt land. Tjänstemän och ungdom flyr också från en näring sominte kan ge någon utkomst för framtiden, och någon ny generation glasarbetarekommer inte all finnas, om vi inte på ett bättre sätt slår vakt om den manuellaglasindustrin. Människornamåsle få fillbaka tron pä glashanteringens framtid i värt samhälle.Kvalitetsbegreppet när del gäller svenskt glas är mycket angeläget. Svensktglas skall garantera god kvalitet, ty det har det alltid gjort. Men dä måsledet självfallet ocksä tillverkas i , något som jag tog upp i den andradelen av min fråga. Strömbergshyltanär ett kvalitelsglasbruk i , som ligger mellan och ,men som råkat komma i ekonomiska svårigheter. Bruket har ett erkänt fint glas.Orreforskoncernen köpte glasbruket. Efter en brand hadeglasbruket en helt nyuppförd glashytta, en modern arbetsplats. gjorde var att lägga ned driften vid Strömbergshyltan.Kammarens ledamöter kanske förstår hur reaktionen blir i dessa orter, när mansamtidigt som man reste fyra fiaggstänger och fiaggade för fullt lade nerverksamheten. Det enda som finns kvar är en bod där man säljer glas samtflaggstängerna som inte var resta när driften pågick. Orreforskoncernenoch speciellt dess glasbruk i har mycket god orderingång.Koncernen överväger nu att lägga sina beställningar i utlandet. F. n.undersöks.enligt meddelande till de anställda, möjligheterna atl i tillverkaglas som skall levereras lill och där eliketleras föratt säljas somsvenskt kvalitetsglas. Kanske vi en vacker dag ocksä får läsa alt svenskt glastillverkas i eller någon annanstans. Detta måste utgöra ett hol mot densvenska glashanleringen och det kvalitetsbegrepp som vi alllid har förknippatmed den. Naturiigtvisfrågar sig de anställda gäng på gång: Vad håller på atl ske inom svenskglashantering? Varför kan inte del glas som Orreforskoncernen kan säljatillverkas i i slället för i , nu dä orderingången ärgod? Statsrådetsäger alt det är olyckligt och negativt om man beställer glas utomlands. Dåvill jag ställa en följdfråga till statsrådet: statsrådet vidtaytterligare åtgärder för att förhindra all svenskt glas tillverkas i ullandeloch förses med etikett om svenskt kvalitetsglas? Ett lika klart besked i dettaavseende som det som ges om konsekvenserna för vid en eventuellnedläggning av Skrufs Glasbruk hoppas jag all statsrådet kan ge i kammaren . När vi nu diskuterar glasinduslrins problem är del inte enbart en frågaom atl rädda jobb, även om det är en viktig fråga. Det är i hög grad också enfräga om atl rädda en hantverksmässig, konslnäriig produktion med finatraditioner. Del är dessutom en fräga om att rädda en av vårt lands mestlevande kulturbygder. Samhället får därför inte begå misstaget alt bedömaglasindustrin enbart utifrån krassa förelagsekonomiska skrivbordsanalyser. Manmåste ta hänsyn lill att om fier glasbruk slås ut går värden föriorade som integår att mäta i pengar. Deanställda vid har tagit ett föredömligt initiativ för atlrädda en fortsatt produktion vid bruket. Jag känner en djup och stark sympatiför detta försök att skapa ett löntagarägt företag. Det borde vara ett samhällsintresseatl helhjärtat stödja de anställdas initiativ. Jag är rädd för atlindustriverket i sin analys har bedömt de anställdas förutsättningar ochmöjligheteralt driva företaget alltför pessimistiskt.