prot · G30929 · 1979-12-31 00:00:00 — Därför är min principiellainställning all det är i de kommuner där vi tvingas dra oss tillbaka som vifrån försvarets sida måste försöka göra våra regionalpoliiiska insatser. STENSVENSSON (m): Jag har stor förståelse för att försvarsministern måste göra sådanaavvägningar som han nämnde, men jag noterar ändå att han inte villutesluta då frågan kommer upp till slutligt avgörande. Frånlänets sida har vi anledning att med glädje konstatera de positiva beskedsom här har lämnats. Jag vill än en gång tackaförsvarsministern för delta positiva svar. Överläggningenvar härmed avslutad. § 9 Om vissaomställnings- och träningskurser (OT-kurser) ArbetsmarknadsministernROLF erhöll ordet för att besvara (vpk) den 8 novemberanmälda fråga, 1979/80:97, och anförde: har frågat mig om de elevgrupper som har tillgångtill kurserna Omställning-Träning, förkorlat OT, även i fortsättningen kommeratt las emot och om de i så fall kommer alt erbjudas samma träning som f n. Milt svar på båda frägornaär Ja. HuvudmannaskapetförOT-verksamheien kommerden 1 januari 1980att föras över frånskolöverstyrelsen lill . Verksamheten vid OT-kursernakommer all bedrivas vid med särskilda resurser för olikahandikappgrupper. Detta innebär ingenförändring vad gäller rekryteringen av deltagare. är arbetsförmedlingen sombeslutar vilka som får tillgång till platserna. Jag ser inga skäl varförförmedlingen skulle ändra sin hittillsvarande praxis i fråga om rekryteringen.De sökandes behov måste också fortsättningsvis vara avgörande. Möjligheternaförde sökande att få den träning de behöver för att förbereda sig för fortsattutbildning eller arbete bör också vara desamma. Om verksamheten i högre grad änf n. inriktas pä atl fä till stånd arbetsplaceringar av dellagarna bör det varaen positiv utveckling. LARS-OVEHAGBERG (vpk): Jag får tackaför svaret. Vidförsta påseendet förefaller det som om man skulle kunna ställa sig positiv lilldet hela, men tittar man litet närmare på svaret inställer sig några frågor. Omställnings-och träningskurserna har varit inriktade pä intellektuellt, psykisktoch fysiskt handikappade människor. Den sociala och personliga träningen, medsikte också på yrkesinriktad rehabilitering, är grunden. Det är alltså en bredrehabiliteringsgrund. Vadman nu oroar sig för är den avsikt som har uttalats - dels i tidigareskrivningar av regeringen, dels av utredningar-all man mera skall utgå fränyrkesrehabiliteringen. När verksamheten nu omställs och bedrivs i AMI:s regi ärdet risk för att den breda biten, den sociala och personliga träningen, kommerbort. Då ställer man sig frågan: Vart skall de svårast handikappade vända sig?Måste de ut i kylan någonstans? Skall de helt försvinna? Mångafrågor inställer sig här: Har de personalgrupper som verkligen har reagerat pådet här helt missbedömt lägel? Betyder det att de socialt inriktade i detidigare kurserna inte i första hand kommer i fråga för arbete, utan alt detskall vara enhetliga personalgrupper? Tyder inte detta på att man tänker tabort den första biten, om social och personlig träning, eller åtminstonenedtona den delen? Och betyder det inte också att man med inriktning mer på denöppna marknaden bland de handikappade sorterar ut just dem som kan placeras påden öppna marknaden, alltså att de redan från början lämpliga väljs? Men varttar då de andra vägen? Jaghade hoppats på att en utveckling av den breda verksamheten skulle kunna utgöraen grund för att ännu fler handikappade på något sätt skulle få plats i vårtarbetsliv. är det fortfarande helt otillräckligt. Trots de insatser somgörs placerar vi inte nämnvärt fler än tidigare ute pä arbetsmarknaden. Pådessa grunder oroar mig detta. Det svar som här ges minskar inte farhågorna hosdessa personalgmpper när det gäller den inriktning med ökad placering i arbetslivetsom nu finns. Med de villkor för placering i arbetslivet som vi har ärfrågan om det inte blir en ganska stor utsortering och om inte den sociala ochpersonliga träningen kommer i andra hand. Omvissa omställnings- och träningskurser (OT-kurser) Jag har, som framgick av mitt tidigare inlägg, svarat ja pä båda 7 protokoll 1979/80:28-29 Omvissa omställnings- och träningskurser (OT-kurser) frågorna av Lars-OveHagberg. Närhan nu utvecklade sitt resonemang och befarade att de svårast handikappadeskulle komma bort i den nya organisationen anser jag att han missbedömersvaret. Vi har i vårt samhälle rätt länge strävat efter atl försöka ha dehandikappade med i den ordinarie verksamheten och undvika alt de särbehandlas inågot avseende. Närdet gäller yrkesrehabilileringen har vi insett atl det finns alldeles speciellaproblem. Därför kommer OT-kurserna att gå över i vad som kallas för AMI-S, dvs.arbetsmarknadsinstitut med speciella resurser. Det innebär att man dit överförden nuvarande verksamheten i stort i oförändrat skick. Jag anser, herr talman,atl det visar att det finns en alldeles särskild omsorg om den grupp somLars-Ove talar om. LARS-OVEHAGBERG (vpk): Av det senaste inlägget av arbetsmarknadsministern blir jag inte mycketklokare när del gäller konsekvenserna och de farhågor som finns. Om man, såsomär fallet, har den uttalade uppfattningen att verksamheten skall inriktas motden öppna arbetsmarknaden måste jag ställa frågan: Var hamnar den bredarehabiliteringen någonstans? Del är den frågan som ställs av personalgruppernaoch av dem som kan komma i fiSgä för den här verksamheten. Eftersomdel är en otillräcklig satsning pä de handikappade -det tror jag attarbetsmarknadsministern erkänner - ställer man frågan, om inte den härinriktningen kommer all ytterligare ställa de svårast handikappade åt sidan. Jagtycker inte alt jag får någol ordentligt svar när det gäller de farhågor somhär föreligger och när del gäller de konsekvenser som kan uppkomma. Det äralltså arbetsförmedlingen som fortfarande skall göra en utsortering. Finns delingen risk för all vi på delta sätt får en ulsorteringsinstans i stället föratl man i detta läge utvecklar verksamheten och låter ännu fler fä del avrehabiliteringen? Det är alltså arbetsförmedlingarna som förfogar över de här resursernanu och som skall göra det i fortsättningen också. Därvidlag blir det ingen skillnad,. Närdet gäller den bredare rehabiliteringen hardetförhållandet atl man får en snabbare genomströmning i instituten samband medatt vi också har människor med mindre svåra handikapp. De behöver naturligtvisinte en lika omfattande yrkesrehabilitering som de svårt handikappade. Däriligger förklaringen, . (vpk): Här kom del! De svårt handikappade kan, vad Jag förslår, i framtideninte komma in i den här verksamheten. Del betyder att det blir en snabbaregenomströmning. Menär del inte så all de nya kurserna på egentligen är en del av den socialanedrustningen? Det blir ett status quo och alltså ingen förbättring för engrupp som i dagens läge hardet väldigt besvärligt. Vad den gruppen skullebehöva är bättre villkor på mänga områden, inte minst när det gäller den bredarehabiliteringen, där den sociala och personliga rehabiliteringen många gångermåste sättas före den yrkesinriktade. missförslår mig uppenbariigen. Jag sade i min förstareplik att OT-kurserna kommer att ingå i AMI-S med de alldeles speciellaresurser som där finns. Del innebär att man betonar betydelsen av att de svårtsocialt eller på annal sätt handikappade får en alldeles speciell möjlighettill yrkesrehabilitering. Det finns alltså på den punkten inte anledning förden oro som gör sig till tolk för. Jagär vidare, herr talman, självfallet medveten om alt en så stor omställning somden vi står inför medför problem. Men vi gör allt för att minimera sådanasvårigheter och försöka få skeppet i sjön på ett så smidigt sätt som möjligt ibörjan av . Omlidigareläggning av vissa landstingsinvesteringar i LARS-OVEHAGBERG (vpk): Jag kan inte tolka arbetsmarknadsministerns besked här på annat sätt änalt de personalgrupper som verkligen oroar sig - framför allt de somhuvudsakligen skall ägna sig åt personlig och social träning - måste ha totaltfel. Endera har de eller arbetsmarknadsministern rätt, och hurdet ligger till idet fallet återstår atl se. Vi skall noga undersöka hur det förhåller sig. Menbeskedet i det nu lämnade svaret, innebärande atl dessa människor skallplaceras på den öppna marknaden, med de villkor som råder där , kommerkanske all bli arbetsförmedlingens ledstjärna. Jag befarar i varje fall att detblir de svårast handikappade som kommer att få ta stryk i den nyaorganisationen. Överiäggningenvar härmed avslutad. § 10 Omlidigareläggning av vissa landstingsinvesteringar i ArbetsmarknadsministernROLF erhöll ordet för alt besvara () den 8 novemberanmälda fråga, 1979/80:98, och anförde: har frågat mig när regeringen kommer att lämna förslagtill om åtgärder för lidigareläggning av landslingsinvesteringar iNorrbotten. Förstvilljag nämna att inte helt biträdde del socialdemokratiskaförslaget, som hävdar. beslutade - i enlighet med vadutskottet hade anfört - att man vid överiäggningar mellan staten och Omlidigareläggning av vissa lands-tingsin vesteringar i får bedömavilka projekt det kan finnas anledning att prioritera med hänsyn tillsysselsättningseffekterna och vidare att överiäggningarna bör omfatta formernaför ett tillfälligt stöd till viss del av driftkostnaderna för anläggningar somkommer till stånd tidigare än planerat. Regeringengav statens förhandlingsnämnd i uppdrag att genomföra deöverläggningar med läns landstingskommun som förordat.Jag har hållit mig fortlöpande informerad om de pågående förhandlingarna. Detär min förhoppning att överiäggningarna skall kunna slutföras den närmastetiden. Regeringen har för avsikt att återkomma till med förslag såsnart överenskommelse kunnat träffas med i denna fråga. FRIDABERGLUND (s): Jag får tacka för svaret på frågan, ochjag vill också ställa en nysådan: Varför dröjde det så länge med förhandlingsuppdraget som till den 30augusti? Detfi nns i länet en stor oro och otal ighet över att det är mer än sex månadersedan fattade sitt beslut och över alt överläggningarna ännu inte ärklara. Jag vill också säga att det är viktigt att de drivs skyndsamt. Vårförhoppning är att de skall få ett positivt resultat. Riksdagensbeslut fattades i en situation som sysselsättningsmässigt bedömdes t. o. m. avden dåvarande folkpartiregeringen som krisartad. Jag skall inte rada upp någrasiffror om arbetslöshet - de har tagits upp i många andra sammanhang. Jag villemellertid understryka det allvarliga läge som råder. "Krispropositionens" första mening gäller fortfarande:"Sysselsättningsläget i inger oro." Läget kommer ocksåatl förvärras. Därför är det oförsvariigt atl dra ut ytteriigare. Beslutetom lidigareläggning av investeringar var ett led i strävandena altoffensivt utnyttja den offentliga sektorn i sysselsättningspolitiken. Underde har beredskapsarbetena utgjort en stor del av insatserna i vårtlän. Beredskapsarbetena har fått en alltför dominerande roll.Tidigareläggningen av investeringar innebär atl man minskarbyggarbetslöshelen och att det skapas fasta jobb inom vårdområdet på mångaorter i länet som vårdsituationen förbättras. Under valrörelsen var dåvarande statsministern i , och i lokalpressen kunde man läsa att han sagt attpengarna var slut. Ytterligare några frågor till statsrådet : Är detekonomin som har varit orsak till det ljumma intresset föratt förverkligariksdagens beslut? Kommer statsrådet att medverka till att beslut omlidigareläggning fattas utan dröjsmål? Får jag först beträffande arbetsmarknadsläget i barakonstatera att på den punkt som är mest intressant att diskutera i delta sammanhang, nämligensysselsättningen på byggområdet, har det nu inträffat en förbättring iförhällande till tidigare. Det finns nu omkring 300 färre arbetslösabyggnadsarbetare i . Det är klart, , attarbetslöshetssiffran i fortfarande ligger över de siffror som gällerför landet i övrigt, men vi bör väl notera den förbättring som inträffat. Sedanfrågar varför det dröjde så . tog det här besluteti maj. Sedan följde en semestermånad, juni. Redan första dagarna bad jagen av mina handläggare, den person som sköter dessa frågor på departementet,att åka upp till för att sätta i gång det här arbetet. Jag kan inte se,herr talman, att det på något vis var någon försening. En kontakt som då logshar sedan lett fram till det förhandlingsarbete som pågår. FridaBerglund frågar vidare om resurser finns tillgängliga. Det framgår avriksdagsbeslutet att regeringen skall återkomma i ärendet. Då får mannaturligtvis i samband därmed se till atl det finns resurser i enlighet med detförslag som regeringen kan komma att lägga fram. Omtidigarelägg-nlng av vissa landstingsinvesteringar i FRIDABERGLUND (s): Situationen när det gäller byggarbetslöshelen har förbättrats. Det äralldeles riktigt att vi har fkll i gång vissa byggnadsarbeten i form avberedskapsarbeten,ochdet är inte att förakta. Men det är tyvärr också så alt ijanuari kommer, enligt länsarbetsnämndens prognoser, 800 byggnadsarbetare attvara arbetslösa. INorrbotten är oron över dröjsmålet stor, och den är berättigad. Om vi ser påvad som hände under regeringen nr 1 finner vi att länet hamnade i enkatastrofal situation, som folkpartiregeringen sedan försökte atl någotreparera med sitt krispaket. I var vi väldigt oroliga redan vid denförsta trepartiregeringens tillträde. Vi var oroliga för att man skulle undergrävaekonomin, att man icke skulle ha tillräckligt med investeringskapital och attsådant kapital, i den mån det fanns, skulle hamna utanför länet. Det är mot denbakgrunden som oron har ökat ytterligare när vi nu återigen har fått entrepartiregering, där vi vet att är den starke mannen som styr. Vikänner också till hans inställning till den offentliga sektorn, vi vet alt hanvill ha självrisk i sjukförsäkringen osv. Jag tycker ändå att det är positivt att atl det skall finnas pengar till de investeringar som man vid de pågåendeöverläggningarna kommer fram till. Vår förhoppning är att överiäggningarnasnabbt slutförs och att resultatet blir positivt för vårt län. För att upprätthålla sysselsättningen i undervintermånaderna, som vi vet är särskilt svåra, har regeringen inte legat stillai väntan på slutförhandlingarna om samarbetet med i Norrbottenslän, utan vi har också denna vinter tagit fram ett betydande antalarbetsplatser som kan ge sysselsättning i . Vi har fattalbeslut om en forsknings- och utvecklingsstation i för 55 milj. kr.,som säkert Omdirektiven till utredning och översyn av stödområdessystemet kommer alt varabetydelsefull för den omedelbara sysselsättningen men också försysselsättningen . Det är naturligtvis väldigt viktigt att man görsådana investeringar i atl man inte bara ordnar en kortsiktigsysselsättning utan också en mer långsiktig. Det är hela Norrbottenspakelelsprofil att man skall åstadkomma en sådan blandning av långsikliga ochkortsiktiga åtgärder. Jaghar också salt i gång ett betydande arbete inom jord-och skogsbruket, där manupprustar fastigheter med hjälp av statliga bidrag, och där har ocksåtillkommit ett belopp i storleksordningen 10 miljoner, så nog görs det en heldel insatser för sysselsättningen i just . FRIDABERGLUND (s): Jag förnekar inte atl man har gjort en del insatser. Men del äranmärkningsvärt att man körde länets sysselsättning och ekonomi i botlen. Sedanbörjade man reparera det med beredskapsarbeten och kanske också några andrainsatser. Detfinns många oroande moment. Vi hade en diskussion där bl. a.industriminister framhöll all del som skall rädda Norrbottenssysselsättning är utvärderingen av Norrbottendelegalionens arbete. Man sägeratl ungdomen skall stanna kvar och inte behöva flytta. Man skall vara bereddall utbilda sig och byta jobb. Men om det i länet inte finns något jobb attbyta lill - vad blir då resultatet? Jaghar inte tagit upp den här frågan för alt förringa de insatser som har gjorts,men de har varit marginella - det visar sysselsältningssiffrorna. Överläggningenvar härmed avslutad. §11 Om direktiventill utredning och översyn av stödområdessystemet IndustriministernNILS ÅSLING erhöll ordet för att besvara () den 6november anmälda fråga, 1979/80:90, och anförde: har frågat mig om jag i direktiven till översynav slödområdessystemet avser utgå från sysselsättningsutredningens förslag ommera objektiva kriterier för kommunernas inplacering i slödområdesklass ochdärmed skapa förutsättningar för en bättre regional balans såväl mellan sominom skilda län. Länsstyrelsernaskall i länsplaneringen föreslå justeringar av inplaceringen av kommunerna istödområden. Resultatet av nuvarande länsplaneringsom-gång kommer atl redovisaslill regeringen före utgången av oktober månad 1980. Vadgäller principerna för inplaceringen har jag tolkat ställningstagandei vårens regionalpolitiska beslut så, att någon utvidgning av nuvarandestödområde i princip inte bör ske. I vissa fall bör dock enligt min mening vissa justeringarav inplaceringen för enskilda kommuner kunna prövas. En huvudprincip förstödområdesindelningen måste dock vara alt den ger en prioritering av detregionalpolitiska stödet till de regioner som har de största långsiktigaproblemen. Det kan därför i en översyn av stödområdesindelningen finnas skälatt pröva om den nuvarande indelningen ger en sä stor spännvidd mellan primäracentra och övriga kommuner att den främjar den inomregionala balansen. Deskäl .som kan finnas för delningar av till ytan stora kommuner samt andraförslag till justeringar i den av fastlagda indelningen får prövas idet fortlöpande arbetet med länsplaneringen. Omdirektiven till utredning och översyn av stödområdessystemet Jag lackar industriministern för svaret, även om jag inte är särdelestill freds med det. Industriministernsäger att i länsplaneringen skall föreslå justeringar av inplaceringenav kommunerna i stödområden. Jag kan försäkra att vi frän kommeratl föreslå en högre stödomrädesplacering för kommunerna i södra delen av vårtlän än fastställde att gälla från den 1 juli 1979.Befolkningsutvecklingen för de kommuner som vi föreslog skulle inplaceras istödområde - , , , , och - ärnegaliv; i genomsnitt minus 3,4 96 lill 1979. Sysselsättningsgradenär lägre, i vissa fall betydligt lägre, än riksgenomsnittet, och avståndet tillprimärt centrum är i ett par fall mycket stort. ,som av placerades i stödområde 1, har en befolkningsminskning på11,7 96 , och , som inte placerades i något stödområde alls,har en befolkningsminskning pä 11,396. Båda dessa kommuner har alltså enbetydligt mer negaliv trend än flera av de kommuner som hamnade i stödområde 2och 3. Iriktlinjer och föreskrifter 1977 för regionalpolitiken i uttaladeriksdagen bl. a. atl den , där de kommuner som Jag har talat omligger, skall ses som ett prioriterat område i fråga om olika insatser för attstärka och utveckla näringslivet. Frågan måste bli: Prioritering av vem och ivilken form? Som jag ser del måste svaret bli: Av i form av bl. vill jag med anledning av delta svar och medanledning av attjag anser att dessa kommuner borde ha placerats i högreslödområdesklass än gjort fråga industriministern: jag tolkadetta svar så att den översyn av stödområdesindelningen som aviseras iregeringsdeklarationen inte kan ske förrän Länsplanering 80 har kommit in lillindustridepartementet? Jag vill såsom svar till säga all frågan om nären revidering av stödomrädesgränserna skall ske är, som jag också antyder imitt svar, t. v. öppen. Omdispositionen av visst bidrag till AB Eiser bedrivs, och när vi hartagit del av den redovisning som länsstyrelserna ger i länsplaneringens arbetefår vi närmare överväga hur vi skall förfara med en justering avstödomrädesgränserna. Vi har dessutom framför oss en proposition, grundad påsysselsättningsutredningens betänkande. Det kommer här att bli flera tillfällenalt närmare överväga vilka åtgärder man bör vidta för att få en ändamålsenligoch bättre indelning av stödområdena. Jagvill dock bestämt understryka - vilket jag också gör i mitt svar- att det iprincip inte kan bli fråga om att vidga gränserna över nya områden, eftersomdet primära Ju måste vara alt förbehålla de regioner och delar av vårt land,som långsiktigt har de största problemen, det regionala stödet. Jaghar haft tillfälle au överiägga med länsmyndigheterna i omproblemen där. Jag är väl medveten om de problem som häråberopar. Vi är självfallet beredda att fortlöpande följa de svårigheter somfinns också inom . Den fortsatta utvecklingen får visa i vad måndel också skulle föranleda åtgärder beträffande stödområdesindelningen. Del är väldigt viktigt att vi får en översyn av stödområdesindelningeni trots det som industriminisiern här säger. Jag vill än en gångframhålla alt gränsen för de kommuner som har det mycket besvärligt inte gårvid - inte ens vid och Kolmärden - utan söder därom finnsflera kommuner som hardet väldigt besvärligt: en negativbefolkningsutveckling,en låg sysselsättningsgrad och "långsiktiga"problem, för atl citera det första svar som jag fick. Dessa kommuner uppfyllermer än väl de fordringar som sysselsäitningsutredningen ställde på eninplacering i stödområde. Jag hoppas inneriigt att det, när Länsplanering 80kommer in till industridepartementet, skall vara möjligt att se överstödområdesindelningen även i . Överiäggningen var härmedavslutad. § 12 Om dispositionenav visst bidrag till AB Eiser Industriministern erhöll ordet för attbesvara (vpk) anmälda fråga, 1979/80:91, ochanförde: harfrågal mig om jag avser vidta de åtgärder somerfordras för atl sömmerskorna vid f d. i sill nystartade företagskall få disponera de återstående medel av den miljon kronor som riksdagenanvisat AB Eiser. Riksdagenbeslöt (prop. 1978/79:125 bil. 11, NU 1978/79:54, rskr 1978/79:447) aUtill Medelstillskott för AB Eiser för /79 anvisa ettreservationsanslag av . Av dessa medel skulle bl. 1 milj. kr.under år 1979 användas av Eiser för att utvärdera och utveckla de förslag lillnya produkter som de anställda i och hade tagit Medlen har ienlighet med beslut utbetalats lill Statsföretag för användning avEiser på angivet sätt. Någon möjlighet atl överföra medlen till ett förelagutanför Staisföretagsgruppen föreligger därför inte. Självfalletser jag med tillfredsställelse på alla initiativ som tas för all stärkasysselsättningen i kommun. har möjlighet atlutnyttja existerande stödformer för sin kapitalförsörjning och produktutveckling. Omdispositionen av visst bidrag till AB Eiser JOHNANDERSSON (vpk): Jag får först tacka industriministern försvaret på min fråga. Tidenmedger inte en historik över den utveckling som skett sedan med löften om 1 000 arbetstillfällen och till den situation som råderi dag. Men detta är heller inte nödvändigi enligt min mening för ettställningstagande till frågan. Bakgrundentill min fråga var följande. och i studiecirklar hade facken vidVästerboltensfabrikerna tagit fram grundidéer för en alternativproduktion. Vid fick man I milj. kr. av regeringen för atlfortsätta utvecklingsarbetet, detta i nära samarbete med användarna. Någradagar före semestern lade Eiser fram sin länglidsplan: Alla Norrlandsfabrikerskulle läggas ner. Alternativ produktion nämndes aldrig i planen. Situationenär nu den atl några av de anställda bildat ett kooperativ, benämnt Norrkläder,med målsättningen all alla f d. sömmerskor skall få jobb. Man ämnar ocksåfortsätta det utvecklingsarbete som regeringen anslog medel till. Av dessapengar har enligt uppgift endasi en mindre del använts. Var det regeringensavsikt alt dessa pengar skulle användas lill utvecklingsarbete, måste detenligt min mening anses självklart att de återstående medlen överförs till demsom ämnar fortsälta detta arbete. Minfråga gällde om industriministern ämnade vidta erforderiiga åtgärder för att ensådan överföring skulle ske. Av svaret framgår all medlen icke kan överförastill ett förelag utanför Staisföretagsgruppen. Det är alltså ett klart nej från industriministern.Jag noterar delta. Del är sällan man får ett så klart besked som svar på enfråga. bör uppmärksamma all det klara nejet egentligen inte kommerfrån mig utan från .