prot · G30944 · 1979-12-31 00:00:00 — Man kan inte längre med bibehållet samveteunderiäta att ta itu med dessa problem. Del är en pariamenieis skyldighet, ochman uppger en viktig parlamentarisk befogenhet om man i lid och otid skalllåta sig ledas av solidaritet med byråkratin. Kärnani de krav som vpk för fram i sina motioner i detta ärende är följande:JO-ämbetel i sin nuvarande form är helt otillräckligt för den rättsligakontrollen och kampen mot missförhållandena. Det är den första punkten. Denandra punkten är atl de många missgreppen och övergreppen i det administrativarättssystemet måste åtgärdas. En konlrollprocedur måste tillskapas. Låtoss börja med . Det inrättades en gång som ett riksdagenssjälvständiga organ, ett organ lill medborgarnas försvar mol en mäktig byråkrati.Författningshistoriskl är ämbetet en intressant företeelse. Tidensland har emellertid också verkat på det ärevördiga JO-ämbetel. Det uppvisarallt fler svagheter. Dessresurser är helt otillräckliga. De offentliga apparaterna, liksom lagar,beslämmelser och praxis har blivit elt mycket stort område, i vars undervegetationdiverse felaktigheter och maktmissbruk brett ul sig. klarar f n.inte detta, av en rad olika skäl. JO:sresurser för inspektioner har blivit sämre och nödvändiggör starkare selektion. Samtidigtvisar emellertid bl. a. årets JO:s ämbetsberältelse på att när man gör litetdjupare stickprov ute på förvaltningarna, blir resultaten av sådanaundersökningar ofta högst oroande och beklämmande. Det visar på ett starktbehov av mer bred och systematisk granskning av förvaltningsväsendet. Vihar här i egentligen ingen verklig uppföljning av våra beslut. Visitter här och tror att när vi har beslulat så följs våra beslut mekaniskt avförvaltningsapparaterna. Så är ingalunda fallet. På område efter område visardet sig atl förvaltningen missuppfattar, vägrar förstå eller rent av struntar ivåra avsikter. Vad som behövs är en systematisk uppföljning av främst alla nyalagar och beslut och dessutom en granskning av att de tillämpas i Alltdelta kräver en starkare instans och ett mer Nr 44 organiserat syslem förrapporter till . Jagfinner det därför direkt stötande, när utskottet försöker försvara dennuvarande ordningen med all hänvisa till all bör präglas av, som mansäger, personlig karaktär. Yttrandet går tillbaka på en passus i reciten.Sädanl tal är vad man kallar snömos. Att hälla en byråkratisk övermakt underkontroll är en fråga om resurser, självständighet och civilkurage. Det ärdefinitivt inte en fråga om att skapa personlig atmosfär - som om nu en uppgiftskulle kunna fullgöras bällre ju färre som sysslade med den och ju mindre brettoch systematiskt den fullföljdes. JO-ämbetelhar lappat i anseende ute bland medborgarna. Detta är obestridligt. Det kan maninte blunda för. JO har ocksä tappat respekt i den högre byråkratin. JOuppfattas som tandlös och tämligen ofariig. Hans anmärkningar bemöts medaxelryckningar. Också sätlel att behandla anmälningar och reagera påmissförhållanden kan utsättas för stark kritik. Där här dock även ochkonslitutionsulskotlel ett stort ansvar. De har alltid förhållit sig passivaoch tysta pä denna punkt. VarkenJO eller JK är de instanser och den politiska exekutiven ilandet behöver. Alltmer har de - och då särskilt JK - framsiäu som obenägna attingripa mot den högre byråkratins maktmissbruk. JO och JK har blivit delar iförvaltningskarriärerna snarare än självständiga och starka kontrollinslanser. Detvar ingen slump, när en åklagare i strid med bestämmelserna vägrade åtalapolisprovokatören för hans sabotage mot ett fiygplan. Och det varingen slump när JO fann att åklagare felaktiga handlande inte föranleddenågon åtgärd från JO. JO böjde sig för makten i den besvärliga och pinsammaIB-härvan. Delvar ingen slump, när JO godtog att samhällets spetsar skulle få skattefriaförmåner av ett stort fiygbolag. Man ifrågasätter inte höga herrarsprivilegier. Delär ingen slump, när JO stär passiv inför de domar där kommunala tjänstemänfrias trots atl de av privata firmors företrädare uppvaktats med gåvor ochförmåner för . Del måsle vara tyst och lugnt kring denkommunala korruptionen - vi skall inte ha någon finsk Saloraaffär här hemma. Ochman kan med smärtsam säkerhet förutse vad som blir följden av attenergiminister för brott mot offentlighetsprincipen ochförvaltningslagen. Det blir som vanligt ingenting. En minister ochkammar-rältspresidenl i kan bara inte göra fel. Förtroendet för rätten och rätlsstallighelen är onekligen rubbad. Ännuhar del kanske inte skett på ett djupgående sätt, men tendensen är allvarlig.Della återfaller på demokratins anseende. Del är sak att la ansvarför och åtgärda sädana ting. Därförmenar vpk att det gamla spelat ul sin roll. Det bör ersättas med enkontrollinstans, som har kapacitel och självständighet atl mer systematiskt taitu med fel och brister i rättssystemen. Vi anser också atl ensärskild kommission borde göra en översyn av förhållandena inom förvaltningenur dessa synvinklar. Slutligenmenar vi alt den administrativa rättskipningen kan få fortsätta somhittills. Det visar sig i allt fier fall vara synnerligen besvärligt altgarantera korrekta förvaltningsräiisliga beslut. Lagar och beslämmelser kanalltför fritt vridas och saboteras inom ramen för detta interna rättssystem. Därförborde man tillskapa möjlighet atl i allmän domstol överprövaförvaltningsbesluiens laglighet. Sådana system finns i en rad andra länder. Dehar den fördelen all ordentliga möjligheter skapas för den drabbade parten atti offentliga förhandlingar och som en formellt likaberättigad part föra talan.Della är ägnat alt stärka insynen. Det bör vara en spärr mot ovidkommandemaktpolitiska hänsyn i den administrativa rättskipningen. Lätmig, herr lalman, sluta med några mer principiella sialsräitsliga reflexioner. Mänga människor här i lever under illusionen, all denoffentliga kontrollen av och funktionen hos rättssystemen i skulle varabättre, mer demokratiska än i andra länder. Allt fier blir emellertid varse,att det inte stämmer. Inslag i den svenska rättstillämpningen blir ocksä alltoftare föremål för pinsam uppmärksamhet utomlands. Det gäller inte minst den nusorgligt ryktbara undanlagslagen, som skapat rättsprivilegier för de högreämbetsmännen i landet. Allmäntgäller atl byråkratins ställning i i själva verket är starkare än imänga andra jämförbara länder. Den svenska grundlagen är faktiskt uppbyggd sä,alt den åt de ledande ämbetsmännen skapar ett stort och självständigt revir,där har ytterst små möjligheter alt la sig in. Deltaär något som står i motsättning till vad som gäller i många andra länder. Någramedlemmar av vpk-gruppen här i gjorde en resa lill Italienför atl studera del italienska parlamentet. Det var, tyckte vi efteråt, välanvända stipendiepengar. Del var ytterst intressant alt studera kontrastenmellan svensk och italiensk grundlag och praxis. Den italienska konstitutionenger t. ex. parlamentet oinskränkt rätt all lillsälla granskningskommissioner,som kan gå in i förvaltningen för alt kartlägga problem och missförhållanden.Det är parlament och inte regering som utser kommissioner och offentligaulredningar. Sädana kommissioner kan föranstalta om förhör med tjänstemän, ivilka dessa automatiskt stär under sanningsförsäkran. Överhuvud tagel är parlamentets befogenheter och roll i förfatiningssys-temeimycket starkare understrukna och garanterade än i . Bakom allt dettaligger givetvis erfarenheterna från Mussoliniregimen. Man vet i vad somkan ske om demokratins självförsvar försvagas och medborgarrätten urholkas.Även om förhållandena är och har varit annorlunda här i , tror jag alldel är en erfarenhet som vi här i landet bällre borde la vara på. Jag yrkarbifall lill vpk:s molioner i delta ärende. Förslen korrigering av vad sade belräffande ordensväsendet. Han sadeatt han trodde att vi i konslilutionsulskottet försökte kvalificera oss förNordstjärneorden. Del är inte sä lätt alt göra del, eftersom ordensväsendet haravskaffats i vad avser svenska medborgare. Vidareklagade på alt ingen annan talare hade förhandsan-mäll sig. Ja,del utskottsbetänkande som framlagts är enhälligt, och under sädanaförhållanden kan man inte på förhand med säkerhet veta om det kommeratt blinågon debatt i kammaren. Vad mig personligen beträffar var jag inte här iStockholm och hade alltså ingen möjlighet atl kontrollera, omJörn hade anmält sig eller ej. Nuhar lämnat en läng redogörelse för hur eländigt rättsläget enligthans mening är i del här landet. Om hans omdömen vore generellt giltiga, skulledet naturligtvis vara illa. Men enligt min mening är det dess bättre inte sä.Jörn ger en vrångbild av verkligheten. Så bedrövligt som han vill göragällande är det inte, och jag är övertygad om att en Jämförelse mellanrättslägel i del land han nämnde, , och i säkerligen inte skulleutfalla till nackdel. Naturiiglvisär det därmed inte sagl att del inte finns brister även i vårt rättssystem iolika avseenden. Det begås fel då och dä. Fel skall naturligtvis beivras, ochgrunderna enligt vilka fel begås bör ibland ses över så au nya fel kanförebyggas. Ivpk-motionerna föreslår man en del ålgärder som man tror skulle ha en positivverkan. a. vill man, som vi hört, avskaffa . Jag har mycket svårtatt förslå hur rättsskyddet skulle förslärkas genom elt avskaffande av ett avde extraordinära rätlskonlrollerande organ som vi har. Ifrånkonstituiionsutskoitets sida anser vi att JO-insiilutionen är mycket värdefull.Del innebär naturiigtvis inte atl vi inbillar oss att de former som JO-ämbetetverkar under Just nu är de för alla lider bästa. Det kan bli tillfälle alt seöver JO-inslitutionen igen, även om det inte är sä länge sedan vi gjorde del,för tre . Delhar emellertid från regeringens sida signalerats en utredning som skall se överfrågan om ämbetsansvaret. Den utredningen skall också enligt uppgift ta uppJO:s och JK:s möjligheter atl beivra fel som begås av tjänstemän. Innan vi iulskollel tar ställning ny utredning om vill vi gärna atlutredningen om ämbetsansvaret åtminstone skall komma en bil på väg, för del äronekligen sä - det var ocksä inne på - all det finns ell närasamband mellan JO:s och JK:s möjligheteralt verka och utformningen avämbetsansvaret. Delfinns ocksä en del annat i vpk-motionerna. a. hemställer man om en särskildkommission som skall granska lagars lillämpning och rättspraxis i allmänhet hosoffentliga myndigheier och institutioner. Såvitt jag kan förstå skulle dettavara en gigantisk uppgift atl ålägga en kommission. Det förefaller vara närmastomöjligt för en kommission - hur den än är uppbyggd - atl göra en sådan översynav förvallningstillämpningen inom hela förvaltningsområdet. F.ö. är del så alt förvaltningslagen, som inte heller är så gammal, redan ärföremål för översyn. Innan utskottet lar ställning lill några ytterligareåtgärder på det här området vill utskottet avvakta vad som kommer ut av den nyautredningen om förvaltningslagen. Vitror alltså inte alt rättsläget i alla avseenden och i alla detaljer är gott.Men vi är fullständigt övertygade om alt skildring är en våldsamöverdrift. Och med hänvisning lill del pågående utredningsarbetet ochutskottets uttalade önskan atl bevara ber jag, herr lalman, alt fåyrka bifall lill utskottets hemställan. (vpk): ordförande försöker komma ifrån problematiken.Men han känner sig litet trängd, så därför säger han att han inte tror atl alltär gott och väl. Del var bra alt höra detta. Somjag mött honom här i kammaren idessa ärenden har han alltid handlat precis som om allt var gott och väl. Jaghar inte i någol enda fall - hur grovi och uppenbart del än varit - kunnatförmå att erkänna atl JO eller någon annan högre tjänstemanbegått någon felaktighet. I alla de exempel som jag anfört under många debatterhär i kammaren har han alltså ställt sig pä den officiella meningens sida. Lätmig sedan säga atl detta med ordensväsendet var vad man kallar en metafor, dvs.en symbolisk bild. Visserligen kan man avskaffa ordnar, men förden skullavskaffar man inte ordensväsendets anda,den falska serviliteten och lojalitetenmol dem som sitter ovanför en. Och det var detta jag avsäg. BertilFiskesjö vill pä elt somjag lycker lilet egendomligt sätt göra gällande atlhuvudpunkten i vpk:s förslag är att avskaffa - punkt och slut. Sedansäger han att vill ha det kvar. Men del är inte allsdeua som frågan gäller. Vi vill avskaffa för att skapa etteffektivare och starkare kontrollinstrument, som skall granska mer fortlöpandeoch systematiskt och som ocksä skall rapportera till på ettannoriunda sätt. Del är vad motionen handlar om i detta stycke - inte blott ochbart elt avskaffande av något som redan existerar. BertilFiskesjö lar sin tillflykt till ell gammall kärl argument, nämligen att det nuhar tillsalts en ulredning som skall utvärdera ämbetsansvaret. O ja, vi kännertill den utredningen väl. När nämligen det kritiska klimatet i fråga om den s.k. undantagslagen blev sådant att marken började bränna under fötterna på deminom jusiititedepartementei, gick man in med en sådan här utredning. Och mangjorde det i lagom tid innan frågan om undantagslagen behandlas nästa vecka.Avsikten med den manövern är alltså mycket uppenbar. Dennaulredning är inte någonting som och de som står på hans sidaskall åberopa i del här sammanhanget. Ni har Ju aldrig velat ha denna utredning- den är framtvingad av opinionen. har ni inte velat vidgå attundantagslagen var ett brott mot grundläggande rättsprinciper. Del är försl ,när det blivit oroligt och när den kritik som avfärdar stiger,som ni går med på en sådan utredning. Sedansäger alt Jag ger en vrångbild av rättsförhållandena här ilandet. Det kan man ju alltid påslå. Men vore det inte bättre om BertilFiskesjö ägnade sig ät atl la upp de exempel somjag sä mänga gånger-jag trortillsammans ell dussintal - har anfört under debatter här i kammaren och därJag ställt frågan till konslitutionsutskottet och i förekommande falljustilie-ulskottel: Anser ni att denna praxis är riktig, atl det är så härlagar skall tillämpas? Jag har aldrig fäll något svar. Jagställde den frågan i debatten om JO:s ämbetsberältelse härförieden. Där fannsdet elt fall som hade stort konstitutionellt intresse. Del gällde alt enkommunal myndighet förhindrat en föräldraorganisation atl sätta upp ellmeddelande på en barnslugas anslagstavla om en aktuell aktion för bättrebarntillsyn. Där hade JO sagl alt del låg inom den kommunala myndighetens rättatl förbjuda att ett sådant meddelande sattes upp på anslagstavlan, dvs. attförbjuda föräldrar och medborgare att kommunicera med varandra och meddaghemspersonalen i en fråga som gällde kamp för bättre barntillsyn. Jagställde då frågan till : Vad blir följden om vi godtar detta somen praxis? Måste inte följden bli en inskränkning i yttrandefriheten och imedborgarnas möjligheter atl fritt meddela sig med varandra? Och är inte deltatill nackdel? Borde inte säga atl JO här har solidariserat sig medmakten och myndigheten och mol medborgarna på ett säu som förefaller osstvivelaktigt? Jagställde den frågan därför atl jag tyckte atl just delta speciella ärende, somjag nu åberopar, hade ett stort symbolvärde. Del var av stor principiell viktoch belyste väldigt mycket av den kritik som jag och andra framfört idessa sammanhang. Men det enda svar jag fick var del vanliga. Närman ställer en fråga konkret så solidariserar sig konstitutionsulskoltel ochdess ordförande med nästan mekanisk hundraprocentighet med makten - aldrig medmedborgarna. Sedan mä man tala sä myckel man vill om medborgarnasrättssäkerhet, vikten av alt medborgarna har insyn osv. Det gäller föga - närman i de praktiska fallen förhåller sig på sådant sätt som här. BERTILFISKESJÖ (c): Delhär med var en metafor som jag inte rikligt hade förstått,enligt . Utskottet är under alla omständigheter servilt mot demsom sitter ovanför, tror jag orden föll. Man kan ju fräga sig vilka del är somsitter ovanför konstitulionsutskoilet. Det är ledamöterna i den här kammarenoch inga andra. Sedandrog upp en debatt om JO:s arbete men inte bara det utan ocksä omriksdagens behandling av JO:s ämbetsberältelse. Den diskussionen har vi förtmänga gånger lidigare, och vel myckel väl vilka motiv somjag harangivit fördel sätt pä vilket konslitutionsutskottet behandlarämbetsberäilelsen. Jag har understrukit gång på gäng att den omständigheten atlutskottet inte uttalar någon anmärkning mot en eller annan justitieombudsmanicke innebär alt utskoltet eller på varje punkt eller i varje detaljställer sig bakom JO:s agerande. Dessutommåste medge, om han skall vara rättvis, attjag då och dä har gällifrån den principen och plockat upp de fall som har använt sig avi kritiken mol JO. Jag gjorde det inte i den senaste JO-debaiten, men i den vihade bemötte jag även i sak punkt för punkt. Denväntade utredningen om ämbetsansvar skall naturligtvis inte bara syssla med dens. k. undantagslagen utan också med en lång rad andra frågor och bl. a., somjag sade i mitt tidigare anförande, med JO:s och JK:s möjligheter att beivrabrott av statstjänstemän. NärJörn så höjde pekfingret mot just mig när det gällde undantagslagen,var det nog litet oförsiktigt. Jag råkar faktiskt ha skrivit under en motionlill förra , där del krävs att denna lag skall avskaffas. Om JörnSvensson vill mönstra indignation på den punkten, så får han vända sig åt annalhåll. (vpk): fortsätter sin teknik atl försöka förvandla politiskarealiteter och maktpolitiska problem lill sialsräitsliga formaliteter. Jagråkar också ha mig bekant att över konslilulionsutskottet stär formellt ingenannan än . Men det var inte det jag avsåg, utan jag avsåg detförhållande som man brukar kalla för undersållighei, dvs. en absolut obenägenhetall angripa de maktcentra som i olika sammanhang missbrukar sin makt. Det vardet saken gällde. Somstöd för min slutsats att man i konslitutionsutskottet präglas och har präglatsalltför mycket av den andan, trots atl utskottet är en parlamentarisk institution,har jag anfört en läng rad exempel - jag skulle kunna anföra många fler - påhur otroligt förvånande obenäget utskottet är atl ens vilja medge all svenskaämbetsmän kan göra fel eller att några som helst väsentliga brister vidlåderdet svenska rättssyslemet. Jaghar kontrasterat denna godtrogenhet -eller blindhet eller falska lojaliteteller vad det nu är - gentemot det förhållandel atl ute bland medborgarnauppfattas de här problemen på ett helt annal sätt. Del häller på att sprida sigen misstro mot svensk förvaltning och den svenska rättsapparaten som tar siguttryck i den offentliga debatten och som för länge sedan borde hauppmärksammats på ett annat sätt. Den debatten pekar på företeelser som kräververkliga ålgärder och inte bara allmänna deklarationer, och det är detta som såatl säga är poängen i vpk:s framställning i denna sak. Låtmig lill sist, herr lalman, vända mig litet grand från och istället till företrädarna i utskottet och i kammaren fördel socialdemokratiskapartiet. Arbetarklassenoch folkflertalet i det här landet är de som i första hand drabbas av brister irättssystemet och av övergrepp från enskilda ämbetsmän och från byråkratin, avfelaktiga tillämpningar av lagar och av missförstånd i fråga om avsiktermed lagstiftningen. Jag har svårt alt förstå, från min politiska utgångspunkt,atl de människorna och deras förhållanden gynnasav att de socialdemokratiska representanterna så ömsint och konsekvent sluterupp bakom avfärdandena och oviljan atl se rättsproblemen i ögonen. Engammal tysk arbetarledare, , socialdemokrat till yttermera visso,sade en gäng: Atl lag och laglighei upprätthålles är framför allt av vikt förde svaga i samhället. De starka behöver ingen lag. Jagtror all det vore nyttigt, om vi i arbetarrörelsen tillsammans bildade frontmot de tendenser på det rättsliga områdel och i de byråkratiska apparaterna sommed rätta väcker sådan oro ute bland folk . BERTILFISKESJÖ (c): Jag har aldrig i någon av de mänga debatter vi har fört om delrättsliga tillståndet i värt land påstått att det inte förekommer atttjänstemän av olika kategorier gör fel. Del vore ju löjligt alt komma med eltsådant påslående, det vel vi alla mycket väl. Denomständigheten atl konstilulionsutskottel avvisar vpk:s molioner innebär juinte att vi i utskottet är mindre intresserade av de rättsliga förhållandena ilandet än vad vpk är. Men vi har inte ansett oss kunna biträda de förslag somvpk rent konkret har lagt fram. Härfinns t. ex. ett förslag om all avskaffa . Vi andra lycker attJO-ämbetet aren värdefull institution som kan ha sina brister och som vi skallförsöka förbätlra men som vi absolut inte bör avskaffa. kan intela den omständigheten lill intäkt för atl vi skulle vara mindre intresserade avrättssäkerheten här i landet än vpk. Närvi hänvisar till pågående ulredningar kan del naturiigtvis låta litet grått ochtrist, men utredningsarbete ärden metod vi använder föratt ständigt söka ossfram till nya och bättre lösningar. skall inte elt ögonblick inbilla mig atl man t. ex. genom alt tillsältaen stor kommission, som enligt motionen i realiteten skulle ha lill uppgift atlse över rättstillämpningen i hela förvaltningen, egentligen skulle kunnaåstadkomma någonting av vikt. Uppgiften är helt enkelt för opreciserad och förstor. Förslag i den här riklningen kan man försläs alltidlägga fram. De gör sig bra i propagandan, och man kan ta dem som utgångspunktför allmänna utfall mot meningsmotståndare. Men inlägg äringenting annal än en orättvis feltolkning av ambitionen hos alla dem här ikammaren som inte anser sig kunna biträda vpk:s förslag varje gäng de kommerupp. HILDINGJOHANSSON (s): Jag kan gärnabiträda och instämma i det uttalande som gjorde, närdet nu förts in i riksdag via , men därifrån är stegelväldigt långt till alt omfatta de uppslag som har förts fram från vpk-häll. Visocialdemokrater i har bedömt dessa uppslag, och vi harinte kunnat finna atl något av dem skulle kunna leda lill de resultat som JörnSvensson själv ställer i utsikt. För del första föreslårhan alt skall avskaffas och ersättas med 1 klartext bör detta betyda atl vi skall ha ettsärskilt utskolt här i som skall arbeta med dessa frågor. Del skulleinnebära alt några riksdagsledamöter hell skulle ägna sig ät de uppgifter somnu justitieombudsmännen sköter. Till sitt förfogande skulle de ha ett stortkansli, och de skulle träffa sina avgöranden pä grundval av muntliga ochskriftliga föredragningar frän Juristerna i detta kansli. Del skulle säkertvara svårt att ägna sig åt något annat politiskt arbete, och jag vel inte ominte ålminslone mina väljare skulle anse alt jag, omjag deltog i det arbetet,skulle uteslutande ägna mig ät sådan verksamhet som jag nu i någon liten månutövar i valprövningsnämnd. Det hör väl vidare till del hellomöjliga atl dessa frågor skulle föras upp här i kammaren så alt vi iveckan skulle diskutera fall av den typ som prövas av justitieombudsmännen f n. Fördet andra föreslär vpk, i två motioner f ö., atl del skall införas en överprövningfrän de allmänna domstolarnas sida av lagligheten i förvall-ningsbeslui. Vidandra tillfällen har och andra varnat för de allmännadomstolarna. Här vill man lägga överprövning hos dessa domstolar. Jag kan intese att det är någon lämplig väg. Fördeltredje föreslår vpk en särskild kommission, som skall granska lagarstillämpning och rättspraxis i allmänhet hos offentliga myndigheier ochinstitutioner. Den skulle få en mammutuppgifi, som det säkert inte är möjliglalt klara, annal än översiktligt. menade att man från arbetarklassens sida skulle föra en annan politikän den socialdemokraterna för pade här punkterna. För min del vill Jag säga,att i arbetarklassens och folkflertalets intresse vore det olyckligt om manraserade JO-ämbetel, införde en överprövning frän de allmänna domstolarnas sidaoch lät det hela mynna ul i en allmän stor folkkommission. (vpk): Det är alltid iniressani när man lyckas locka upp någon socialdemokrat,som känner sig träffad av att han har solidariserat sig med de borgeriiga iolika frågor. Av det kan komma mänga givande debatter.