prot · G309164 · 1979-12-31 00:00:00 — Förtroende är alllid bra att ha med i bagaget. En del avde tänkbara industrietableringarna ser ut att vara nya satsningar på gamlaproblem och innebär dessutom att andra sysselsättningssvaga regioner går misteom vad man där satsat på och har förutsättningar för. Jag har ju egentligen inle nägon anledning alt misstroindustriminister beträffande hans ambitioner att skaffaersättningsindustrier till . Men verkligheten visar oss alt det ävenpä sikt är synnerligen svårt och kostsamt all skapa nya arbetstillfällen. har de facto redan tappat så mångaarbetstillfällen, både på Öresundsvarvet och på andra företag i kommunen, attdel redan borde finnas klara bevis på statens vilja och förmåga att leva upplill sina löften. Alt skjuta aviserade åtgärder löser inte våranuvarande politiska problem. Det är i samband med varvspropositionen man haftmöjlighet att anvisa en utvecklingsplan för varven som skulle innehålla enlångsiktig lösning av problemen, både offensiva och defensiva åtgärder. Jag ärhelt övertygad om att det inte kommer atl bli lättare alt lösasysselsättningsfrågorna senare; både polifiska och ekonomiska krafter kanmotverka detta. Arbetsmarknadsläget i är inte så bra som folki allmänhet har för sig. Över 19 000 människor sökte arbete i april 1980.Samtidigt var över 9 000 sysselsatta genom samhällsåtgärder. Antalet ledigaplatser var totalt 9 000. nuläge kommer att avsevärt försämras, om Öresundsvarvetläggs ned och reduceras enligt förslaget. Del är mer oro för framlidenän nuläget som måste påverka värt beslut. Kostnaderna för att driva Öresundsvarvet vidare harSvenska Varv enligt uppgift beräknat till 200 milj. kr. Dessa beräkningarbygger pä diskutabla förutsättningar, dels att nuvarande förluster beslår ochkommer att öka , dels att Öresundsvarvet endast skall uppnå kostnadstäckning på sin produktion som SvenskaVarv förutsätter att de andra varven inom koncernen skall uppnå 100 %kostnadsläckning. Det är ett orimligt anlagande, eftersom delta skall skesamtidigt, i samma bransch och pä samma marknad. Dessutom förutsätter SvenskaVarv oförändrad produktionsvolym pä Öresundsvarvet. Men avsikten är inte alt behälla samma volym.Fartygsbyggandet skall enligt planerna reduceras lill en tredjedel av dennuvarande volymen . Förlusterna påverkas inle avett nedläggningsbeslut . Men det krävs att varvet 1985 skall ha uppnåttlönsamhet. syssla med en av restriktioner begränsadproduktion, som näringsulskottets majoritet föreslår, skulle detta också kostasamhället subvenfionspengar. Skulle enbart företagsekonomiska regler gälla, ärdet svårt att mofivera fortsatt verksamhet. Tar man hänsyn lill realisfiska alternativa kostnader ochtill samhällets totala insatser vid en nedläggning, är jag helt övertygad omatt den totala kostnaden minirneras genom elt beslut i linje med vär motion1979/ 80:2020. Skulle Öresundsvarvet fä den chans som ligger inommöjligheternas ram att med reducerad volym arbeta vidare, vill jag gärnaframhålla ett par saker. Jag delar den uppfattning som redovisats i strukturplanenoch som förutsätter lönsamhet 1985. Detta skall självfallet gälla ävenÖresundsvarvet. För atl uppnå delta måste effekfivitelen ökas och en starkvilja till förändringar markeras. Detta kommer alt ställa extraordinära krav päsåväl ledning som anställda. Kan man inte ställa upp på dessa krav och motsvaradem, är framtiden än mer hotad. Jag är den förste alt beklaga att argumentenoch viljan inte har räckt fill för en politisk lösning i ett tidigaresammanhang. Det syntes i elt skede av utskottsbehandlingen fullt möjligt altuppnå en lösning, och den tänkta kompromissen skulle enligt min mening haorsakat den lägsta totala kostnaden för samhället. I nuvarande läge har jag bara att konstatera att jag intekan ställa mig bakom ett regeringsförslag som kommer alt ge svåra konsekvenserför kommun och för hela regionen. Det är förmodligen föga meningsfullt att plädera för HansPeterssons i Röslånga och min motion 1979/80:2020. Socialdemokraternas motion1979/80:2019ger Öresundsvarvet en chans till att övedeva som varv, vilket ärden primära avsikten med oeh min motion. Med det anförda vill jag förklara att jag vidden kommande voteringen kommer att rösta för reservationerna 2, 6 och 7 vidnäringsutskottets ifrågavarande betänkande. Vissa varvsfrågor, m. m. JOHANOLSSON (c) replik: Jag vill betyga att oeh några avoss i utskottet har hafl etl konstruktivt och bra resonemang om olikaalternativ i samband med 8 protokoll 1979/80:164-165 Vissa varvsfrågor, m. m. sade all del hade skett en skärpning iulskotlels betänkande i förhållande till propositionen. Det är i så fall enskenbar sådan. Han sade bl. a. att vi tagit bort förslaget om att placera inLandskrona i ett stödområde. Men vi har i utskottets betänkande samlat ihop enrad förslag som har nämnts i diskussionen, även detta om lokaliseringspoliliskaåtgärder. Vi har sagt att regeringen nu får göra en utvärdering och komma medförslag. Vi har således inte avsagt oss möjligheten att i olika former användalokaliseringspolifiska åtgärder i Landskronaområdet. Om utskottet hade kunnat anvisa konkreta förslag, skulleÅke ha kunnat acceptera att stödja utskottsmajoriteten. Men om manskall vara ärlig, mäsle man medge att del ligger slora möjligheler i att utskottethar skrivit att regeringen fär lägga fram förslag för atl lösa de problem somuppslår i samband med omställningen. Däribland kan det bli fråga omnylokaliseringar till . Det finns redan, som framgått av pressen,förslag i den riktningen. måste väl ändå tro på den allvarligaviljan att fullfölja dessa resonemang och göra någonfing av det hela. som arbetsplats måste ju vara ett intressantområde när det gäller lokaliseringar av nya företag. Där finns lokaler,utrustning av olika slag och en personalstyrka som kan vara användbar i ettnytt företag. I synnerhet i den konjunktur vi nu har och som ju ändå ärhögkonjunktur, inte minst i , bör en sådan omställning varaintressant. Det väsentliga är ju, , att man ser denna frågapå sikt - det sade själv i sitt anförande. Då tror jag att det ärtryggare för och för dem som arbetar på varvet att så snabbt sommöjligt fä den omstrukturering till stånd som ger lönsamma och trygga jobb ochproduktion i företag som har möjlighet att leva . Det är bättre att vilar beslutet nu än att vi dröjer och kanske om tre eller fem är på nytt fårdiskutera en avveckling. Då kanske vi befinner oss i en lågkonjunV;tur som gördet omöjligt att klara en sådan situation. Jag beklagar alt förklarat sig ämna rösta förtre av reservationerna. Jag tror att det för med de ambitioner hanhar för skulle ha funnits möjligheter att följa majoritetensförslag. KNUTWACHTMEISTER (m): Under den långa debatt som hitfills har förtshar alla tänkbara argument ventilerats för och emot när det gäller såväl helavarvsproposifio-nen som de enstaka varvsenheternas vara eller icke vara.Siffror om produkfion, föriusler, beställarstöd, lediga platser och myckelannal har räknats upp i en lång rad. Det finns alltså inte stora möjligheteratt den vägen filiföra debatten mycket nytt. Jag skulle bara vilja understrykavad utvecklade , nämligen att man ur sydsvensksynpunkt har anledning att beklaga att den moderata tanken på en uppdelning avSvenska Varv i bl. a. elt Sydvarv bestående av och Öresundsvarvet intekom till stånd. Jag skulle i stället, fru talman,vilja la upp ett par andra synpunkter på frågan. eller aldrig har riksdagsledamöterna, åtminstone päeller i närheten av varvsorterna, haft så stora möjligheler att sätta sig in ide aktuella frågorna. Vi från har haftmöjlighet att besöka regionens varv, och vi har här i fältinformation av all tänkbar expertis. Dessutom har vi haft tillgång till ettmycket omfattande skriftligt material. Del beslut vi går att fatta äralltså mer än eljest baserat på etl högklassigt underlag. Jag skulle önska attvi hade samma möjligheter i andra viktiga frågor, oeh härvidlag kanskevarvsfrågan kan bilda skola - det skulle underlätta för oss riksdagsledamöteratt fatta riktiga beslut. Elt annat förhållande som är värt att påpeka är att delinför varvsfrägans avgörande bedrivits en sällan skådad påtryckningsverksamhet.Man har förmanat och hotat, varnat och vädjat lill lokalpatriotismen för attförsöka luckra upp den knappa regeringsmajoriteten. Vid del nu snart avslutade har vi sett många -enligt min uppfattning alltför många - exempel på att omtanken om landetsekonomi i stort fått ge vika för lokala eller andra snävare intressen, någotsom kanske kan ge nägon politiskt poäng på kort sikt. Det har gällttransportstöd, kustposleringar, civilförsvarsanläggningar, tulltaxor och en heldel annat. Enligt min uppfattning skall en riksdagsledamot naturligtvis värnaom den egna bygdens intressen, men i lider av slora ekonomiska problem måstetrots allt de övergripande riksintressena väga klarl tyngre. Därmed gynnar manockså den egna bygden . Mot bakgrund härav har ställningstagandet för mig varitsjälvklart, även om det naturligtvis är elt svårt beslut att fatta. Vi har satsat 12 miljarder påvarvsnäringen, vilket motsvarar . tillskjutet av varjeförvärvsarbetande i värt land. står vi i begrepp atl envar satsaytterligare , dvs. drygt 6 miljarder. Med tanke på kraven atl fördela våra allt knappareresurser även på andra områden som är i behov av stöd har vi inle räd att gemera pengar till varven än de enorma belopp som redan destinerats, och jagyrkar, fru talman, bifall till utskoltets hemställan pä alla punkter. Vissa varvsfrågor, m. m. ULLATILLÄNDER (c): fråga som debatteras-frågan omvarvskrisen och hur den skall lösas - är grundfakta väl kända, eftersom desedan läng tid är ältade i en relativt hetsig debatt. Elt sådant grundfaktum,som ingen seriös debattdellagare borde kunna blunda för och underlåta att tahänsyn till, är att krisen för varven har en väsentlig orsak i altvarvskapacitelen helt enkelt är för stor. Det är ett dokumenterat, registreratoch analyserat faktum. Men måsle inte det få konsekvenser för vårt näringslivockså? I och i västvärlden i övrigt drar man konsekvenserna av dettafaktum och bantar ner varvens kapacitet. Att köra på som vanligt i en sådansituation är verkligen Vissa varvsfrågor, m. m. att blundaför realiteter. Ingen skulle kunna tillåta sig det, om det gällde den enskildesekonomi, och ingen hävdar heller pä allvar alt man skulle göra det vare siginom andra delar av näringslivet eller inom offentlig förvaltning. Omprövning, flexibilitet, förändring, omstrukturering,anpassning lill den givna och rådande situationen är ju något som måste präglaalll liv, också allt näringsliv. Stillesländ, förstelning, oanpasslighel hos en näringsgrengör den däremot snabbt förslelnad. Socialdemokraterna var pä sin tid i regeringsställninginle alls främmande för strukturförändringar. Vad gällde varvsnäringen försvannpå och varv i . Många fick förståssluta , andra sögs upp av näringsliv, andra fick etl slagsanslällningsgaranfi. Ett annat exempel på strukturomvandlingen när det gälldevarven fick vi då fartygsbyggnationen på flyttades från del centraltbelägna Cityvarvet långt ut till . Del innebär för mänga en oerhörtgenomgripande omställning: en ny arbetsplats, nya processer och rutiner och förflertalet oerhört länga restider. Det var en stor omställning, och man gjordeden därför atl omstruktureringen krävde det. Atl låsa sig vid del ,den gamla arbetsplatsen, hade varit tryggare men naturligtvis fel. Vad man lärsig är att kraven på omprövning, förändring och omställning kommer tätt somkulorna på ett radband; att kraven på omställning är förutsättningen för ettfortsatt liv; alt uppbrottet, förändringen upplevs som att lämna tryggheten förnågot ovisst, trots att del egentligen är en förutsättning för trygghet; attdet är alltför tacksamt att i resonera som så, att man vet vad manhar men inle vad man får. Det här har sin aktuella tillämpning på situationen iMalmö och också. Vad alla politiskt ansvariga måste ta hänsyn till i ensituation, dä varven kostat 12 miljarder i statsstödoch då det i betänkandet begärs ytterligare 3-4 miljarder - och elt av varvenmåsle läggas ned, för att summan inte ytterligare skall överskridas - är all enomstrukturering under socialt acceptabla former måste komma i gäng. Att i den situationen förespråka ett förslag somegentligen innebär oförändrad kris vid varven är djupl reaktionärt därför attdel konserverar. Det är status quo. Del är en lösning på kort sikt som möjligenkan vara applådknipande. Den enda lösning som kan räknas måsle vara pä längresikt. Vad man i verkligheten gör är atl lägga en död hand över varvsorlerna. Vad de som rösiar emot propositionens förslag nu gör äratt - i bästa välmening, det är det ingen som betvivlar- i ovist nit smällaigen dörren till en öppning mot en diversifiering av näringslivet i ,som är så ensidigt hänvisat lill och beroende av varvskonjunklurerna. Attockså för framtiden binda en ort vid varvskonjunkturens fallande båge medförett slort ansvar. Med suveränt förakt avvisas som rena fantasisiffrorSvenska Varvs uppgifter om vad det skulle kosta skattebetalarna att driva Oresundsvarvelvidare. Med kännedom om vad det redan kostat så är del, tyvärr, inle fråga Jag tror det börjar gå upp för alla ansvarskännande, ocksåi , atl bygden, för att räddas, måste bli föremål för enganska radikal förändring, att en omläggning till en annan produktion än fartygmåste ske. Det måste vara angeläget för kommunen att komma bort från dettaensidiga beroende av en enda stor arbetsplats. Tidpunkten lär inte komma attbli gynnsammare. Nuvarande konjunkturer möjliggör en omstrukturering. En kommunmed läge borde dessutom kunna erbjuda mänga fördelar ål eltdifferentierat och diversifieral näringsliv bestående av såväl små sommedelstora företag och därför långt mindre konjunkturkänsligt. Därmed skaparman en bättre trygghet såväl för de anställda som för berörda orter.Erfarenheten visar all de nackdelar man måste ta i längden kan ge trygghet. ullovas åtgärder av olika slag för alt så snabbt sommöjligt ge nya arbetstillfällen åt den arbetskraft som berörs av enomstrukturering. Jag mäsle konstatera att del är en björntjänst man gör deanställda vid om man ställer sig hindrande i vägen för ettgenomförande av regeringens proposition. Konkreta åtgärder har utlovats för alti Landskronaomrädel skapa ny sysselsältning i annan verksamhet än på varvet. Demånga värdefulla förslag som lagts fram av berörda kommuner och andramyndigheter och i skilda motioner måste naturligtvis utvärderas. Några bidragfrän motionerna kan kanske antyda en inriktning bort från ensidigheten oeh inågon mån för en mångfald som så väl behöver. Vi centerpartister iMalmöhus län och i fyrstadskretsen har motionerat om en kolhamn i om att anslula till . I en utredning, gjord av kommun, redogörs förföljdverkningarna för vid utbyggnad av en kolhamn. Det konstaterasatt en utbyggnad skapar en rad positiva sysselsättningseffekter för ,förutom den verksamhet som kommer att bedrivas med själva kolhanteringen. Denegativa miljöeffekter som kan tänkas vara förenade med kolhanteringen har iutredningen varit föremål för omfattande studier och överväganden. Deredovisade faktiska möjligheter som finns atl på ett rafionellt ocheffektivt sätt eliminera miljöolägenheterna och det förhållandet att kolhamnenskulle anläggas från närmaste bebyggelse har naturligtvis varitav avgörande betydelse för alt skullegodkänna projektet. När nu en omstrukturering och diversifiering avnäringslivet i framstår som nödvändig och önskvärd skulle detinnebära en lägre grad av beroende av konjunktursvängningarna inom en bransch.Det är angeläget atl alll görs för att underlätta och stödja en sådanförändring. Goda kommunikationer är en viktig förutsättning för enregions utveckling. En komplettering av järnvägens sträckning till Landskronaskulle vara etl väsentligt bidrag till kommunens utveckling. Jag tänker dänärmast pä en järnvägslinje norrut mot som kunde ansluta fillvästkustbanan. Genom den kontakten med en pulsåder skulle Landskronavitaliseras. Vissa varvsfrågor, m. m. Vissa varvsfrågor, m. m. I samråd med näringslivet och arbetsmarknadsorganen måsteman pröva okonventionella åtgärder för att snabbt överföra arbetskraften tilletl näringsliv där efterfrågan råder. Debatten om har haft del godamed sig att ingenting där kan ske i tysthet. Det om något är en garanti för atlregeringens garanti, i sig själv alldeles unik, är myckel långtgående. Varför motsätter sig socialdemokraterna förändring ochomstrukturering och förespråkar ett konserverande av en varvssiiualion sompraktiskt taget alla sakkunniga betecknar som omöjlig eller i varje fallorimlig? Del är en gåta. I proposition efter proposition har del betonats attregeringen bedömt möjligheter alt fortleva som goda. Man har betonatatt varvet är modernt utrustat, tekniskt avancerat oeh att det har visatkapacitet att anpassa sig till marknaden. Dessa egenskaper har varitförutsättningar för en framgångsrik varvsnäring . De grundläggandeförutsättningarna upphör ju inte atl gälla dä kris råder för varvsnäringen.Tvärtom ärdet så att de gäller med ännu större skärpa. Del är svårt att förstå de motiv som får mänga deltagare iden här debatten att blunda för dessa grundläggande förutsättningar. Och jaghar svårt all förstå att det kan vara av omtanke om varvens överlevnad som manbortser från den livsnerv som anpassning till rådande situation ändå utgör. Någon kan invända alt detta är ett företagsekonomisktresonemang och inte ett samhällsekonomiskt och atl frågan då kommer i ett annatläge. Denna invändning saknar relevans. Man kan verkligen ställa frågan omnågon annan regering någonsin tagit så stor hänsyn lill de anställda och tillsamhällsekonomiska förhållanden som de båda treparliregeringarna. Även om allaerkänner atl det finns en företagsekonomisk aspekt oeh en samhällsaspekt oehatt man kan komma till olika resultat beroende på om man resonerar efter denena eller efter den andra linjen, är det nog så att alla också erkänner att delfinns en skärningspunkt där de två linjerna sammanfaller. Jag tror att särskiltskattebetalarna har stark känsla för det. I en situation där varje anställningkostat 400 000 ä . sammanfaller en företagsekonomisk oeh ensamhällsekonomisk bedömning. I en situation där vissa arbetstillfällen på en orl färkosta så myckel men andra arbetstillfällen på samma ort eller på andra orterinle alls kan göra anspråk på samma satsning med statsmedel måste alll flerallvarligt ställa frågan, om detta verkligen är en framkomlig väg, omsatsningarna i så fall kommer att gälla alla eller bara vissa pä en och sammaorl, eller om alla orter eller bara vissa skall vara föremål för molsvarandesatsningar. Svaret är givet. Konsekvenserna av en tillämpning lika för allaorter, alla anställda, alla landsändar blir så orimliga att del är uppenbartalt andra vägar måste prövas. Som vi har hört tidigare utställer regeringen garantiersom är ganska unika, och den anpassning till marknaden som krävs av samtligavarv kommer att ske under sä läng tid att anpassningen inte på något sätt kanbetecknas som drastisk ulan fullt möjlig. Jag villockså erinra om del angelägna i att företagsstrukturen även i ytterligare berikas med ett markant inslag av småoch medelstora förelag. Atl döma av erfarenheter från landsändar, vilkasnäringsliv har just denna struktur, är känsligheten vad gäller regionenssysselsättning mindre i sädana regioner än i regioner där näringslivet ensidigtär beroende av elt enda eller några få företag. Det mäsle vara elt allmäntnäringspolitiskt mål atl skapa strukturer som är hållbara mot varjehandapåfrestningar. Alt inte nu inleda en sådan utveckling vore att försumma etltillfälle. Del är helt enkelt nödvändigt att nu ta tillfället i akt. EricJönssons pessimism är inle, tycker jag, på sin plats när det gäller Kockums.För min del håller jag fast vid att inte skall läggas ned. Tack varedet beslul som vi förhoppningsvis fattar genom att följa propositionenslinje får en chans. Om vi i pä ett tidigt stadium hade fått stöd frånsocialdemokraterna för en kraftfull satsning pä rörbunden gas och LNG-gas, ärjag övertygad om alt möjligheterna för de båda skånska varven hade varilgynnsammare än de är . Dä hade fält avsättning för sinagastankers, och man hade gått verkstadsjobb genom satsningen pä rörgas. Jagbeklagar att vi aldrig fick ett helhjärtat stöd på riksplanet frånsocialdemokraterna. nämnde att utom de 1 800 på Kockumsytterligare 10 000 drabbas som underleverantörer. I tidningen nämndeshäromdagen alt del är 700 förelag som kommer alt beröras av en nedläggning avKockums. är det ju inte fråga om att lägga ned utan det är fråga omatt förhindra en nedläggning. Det är alltså inte fråga om bortfall av en storoch imponerande kund. Men hur skall man göra? De stora gastankers som Kockumsbyggde för en del år sedan och som man hade haft möjlighet att rädda liggerfortfarande till ingen nytta i hamn. Man kan hoppas alt de fortfarandegår atl sälja. Men kan man verkligen ta på silt samhällsekonomiska ansvar atldet byggs flera fartyg som inle går att sälja? Om svaret är ja - då kan man jufortsätta att lägga in beställningar för hos de förelag somnämndes i tidningen oeh som syftade på. Det gäller Nessims, , Rosqvists Mälerifirma, Industritvätt och BN-bageriel, föralt nämna några av de företag som är aktuella. Är det verkligen meningsfulltutnyttjande av arbetskraft, pengar och material? Dessutom tror jag att de här småförelagen, som själva ären produkt av en fri marknad, vars förutsättningar är en fri marknad och som äruppbyggda för att existera i och ta hänsyn till de villkor som råder, också ärberedda till en viss omställning, om förändringarna kräver del. Jag yrkar bifall till utskoltets hemställan. Vissa varvsfrågor, m. m. ERICJÖNSSON (s) replik: nämnde i början av sittanförande atl hade tagit konsekvenserna och reducerat sin varvskapacilel.Hon menade med det förmodligen alt vi också borde göra det. Jag vill bara förriktighetens skull nämna att vi har bantat varven . Jaguppfattade det på det sättet atl tyckte all det var en gåta Vissa varvsfrågor, m. m. att vi kan inta den ståndpunkt vi gör. Jag vill nog sägaatt det förmodligen ändå är som är gåtan i det här sammanhanget.Hon talar om att vi skulle förhindra en ulveckling genom värtställningstagande. Det skulle vara bra atl veta hur hon tror atl denutvecklingen skulle komma atl se ut. Jag har nämnt att del förekommit en ökning avarbetslösheten i med nära 700. Det tyder inte precis pä alt viskulle få nägon minskning av arbetslösheten . tror inte på vad jag har sagt. Hon sägeratt jag skulle vara pessimist. Det är jag ingalunda. Jag är optimistisk när detgäller varven och hoppas på en framgång för dem. Av de gasfarlyg har byggt har man sålt en del, oehdel har gått bra. De som ligger i har man också byggt för att sälja,inte för att transportera gas lill med. () replik: Jag tyckte fakfiskt att var fyllt av pessimism. Det tycker jag inte är på sin plats i ,då konjunkturerna är relativt goda och många företag ropar på arbetskraft. Detfinns i en sådan situation risk för att det kan verka såsom en självuppfyllandeprofetia, som är förlamande och sprider resignation. Jag tror atl beslutet för del, om man nuföljer utskottsmajoriteten, blir en till en effektiv och lönsamproduktion. Det innebär säkert också att man uppnår konkurrenskraft och därmedett överlevande på lång sikt. Därmed skulle olönsamheien kunna vändas ilönsamhet och sysselsättningen tryggas. Man kan inte heller bortse från det sompåpekas i propositionen, nämligen att en omstrukturering till tre varv kommeratt innebära större möjligheter för att överleva. () replik: Om atl det jag anförde var pessimistiskt, har hon väl lyssnat litet dåligt.En del av del jag sade var f. ö. samma tankegångar som hon framförde för någramånader sedan. Jag vill bara fråga om har ändratuppfattning. ULLATILLÄNDER (c) replik; Jag vill säga till atl jagabsolut inle har ändrat uppfattning. Jag tror fortfarande på överlevnadi motsats till .