prot · G30955 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:55 Förhandlingarna leddes till en början av förste vice talmannen. Om åtgärder för att rädda sysselsättningen i m.fl. orter § 1 Omåtgärder för att rädda sysselsättningen i m. fl. Fortsattes överläggningen ominterpellationerna 1979/80:75, 80 och 81 samt frågorna 140, 150 och 152. Från den tidigare deballorngången blev detkvar en del frågor, som jag alltså nu vill svara på. sade alt det är angeläget att man intebara talar om övergripande ansvar och vad som skall göras i industrifrågor utanockså har konkreta lösningar på problemen. Ja, jag kan utan vidare vitsordadetta. Det krav på strukturplan sorn jag har mött också här från ettpar liilare är just denna typ av allmänt tal om vad man vill göra. Men när mannärmare analyserar vad det innebär, är del knappast de konkreta åtgärder somerfordras för att klara strukturomvandlingarna som man kan beskriva i form aven övergripande strukturplan. Här är det för företagens skull nödvändigt attrnan inte bromsar upp en utveckling sorn är erforderlig för att säkraskogsindustrins fortlöpande utveckling och framtida konkurrenskraft. Jag vill också vitsorda vad sade om attdet är segt jobb att skaffa ersättningsindustrier och alternativ sysselsättningdär det är ofrånkomligt. Lika fullt är det vad man måste ha hög beredskap förall göra i ett skede, när svensk industri står inför genomgripandestrukturförändringar. Då är det enda verksamma medlet för att säkrasysselsättningen just att skaffa alternativa produkter. Vilka branscher detsedan gäller är kanske av underordnad betydelse. Det viktiga är att industrinsförnyelse går vidare. I det sammanhanget frågade mig om viförbereder en proposition, som skulle främja skogsindustrins integration, dvs.utveckling mot en vidareförädling av den skogliga råvaran. Svaret på den fråganär ja. Möjligheten att säkra en vidareutveckling av skogsindustrin måstesjälvfallet vara ett centralt mandat i den proposition om skogsindustrinsframtid som vi har för avsikt alt framlägga för . Till vill jag säga att dettti med attgarantera sysselsättning är en oerhört svår fråga. Kan företagen klara detta,är det angeläget att man hittar former för alt säkra sysselsättningen. Men omstaten skall göra del i några slags generella termer, stöter del ofrånkomligenpå handelspolitiska restriktioner. Det är nära nog omöjligt att i en exportindustri såsom Om åtgärder för att rädda sysselsättningen i m.fl. orter skogsindustringå in med en eller annan form av subvention utan att del skaparhandelspolitiska störningar, som kan bli mycket allvarliga. Detta med all inle har någonordförande har uppkallat ett par debattörer till kommentarer. Men det är juinte statens ordförande det är fråga om utan de enskilda skogsägarnas mandat.Självfallet skall inte staten blanda sig i den saken. Styrelsen fungerar enligtmin mening även under vice ordförandens ledning. Det finns alltså ingenanledning för regeringen alt ingripa i en annan parts interna angelägenhet. tog upp en rad frågor. a. gick han inpå frågan orn energiavtalet för bruk. Del kan sägas vara betecknande fördenna debatt hur den pä sill sätt blir orimlig till sina konsekvenser, orn vihär i kammaren skall föra en diskussion om enskildheter i företags affärer ochdispositioner. Det är en angelägenhet som rimligen diskuteras i styrelserum ochvid boltigsstämmor. Men del är verkligen inte en fråga som man tar upp tilldebatt i , om man har någon respekt för de konstitutionella linjernaoch kanske också för arbetsformer. Till vill jag säga att jag självfallet ärmedveten om att Emsfors exportandel inte är oväsentlig och att den utvecklingsom där har skett är av stor betydelse. Men det rnäste ändå vara företagelsstyrelse som gör den bedömning av Emsfors fortsatta verksamhet som bara enkoncernstyrelse kan göra. Men vi får naturligtvis vara beredda all diskuteradesociala och samhällsekonomiska konsekvenserna av företagets dispositioner. Närförelaget har fört förhandlingar med de anställda och det har haft nödvändigtsamråd med kommuner och länsmyndigheter får vi se vilka de framtidautvecklingslinjerna är och vad vi frän samhällets sida kan göra för altbemästra de problem som kan uppstå. noterade att jag var positiv till fråganom alt ta vara på de utvecklingsprojekt som kan finnas. Frågan om enutvecklingsfond är alltså -jag vill understryka det - företagets och inleregeringens angelägenhet. Men självfallet har jag inget emot om företaget genomspeciella arrangemang vill främja utvecklingen inom branschen eller i andrabranscher för alt säkra alternativ sysselsättning. Det bör vara företagefs sakatt tillsammans med de anställdas organisationer och länsmyndigheterna bedömadelta. är helt oförstående för mitt principiellaresonemang -och det beklagar jag. Det är ett helt orimligt påslående hon görnär hon säger att staten skall gä in och la ett ansvar i företagen. Staten,regeringen eller kan naturligtvis inte överta styrelsernas roll. Detär ett helt orimligt för alt inte säga principiellt myckel allvarligt krav somhon här ställer. Jag kan inte tro att har sitt partis stöd fördetta krav. Del vore onekligen intressant att fä vela om så möjligen är fallet.Jag tror inle heller att har sin pariigruppssföd i kravet pådirekttt subventioner-det må då vtira till Fridafors eller till något annatföretag. Går man in med direkta subventioner för alt säkra en överlevnad,vilket kan vara önskvärt, får rnan också ha klart för sig att detta, som jagtidigare har sagt, skapar handelspolitiska komplikationer. Det finnsall anledning att vi i denna debatt försöker klara ut vad som är riksdagensoch regeringens roll och vad som iir näringslivets uppgift och inte ' försöker blanda begreppen på ett sätt som gör all debatt om framtida den näringspolitik i realiteten meningslös. (vpk) replik: Om åtgärder för Ärdet någon i denna kammare som omöjliggör enkonstruktiv '' rädda syssel-deball orn skogsindustrin, så är detindustriminister . Åsling. Han stod sättningen t Les-här föremiddagspausen och sade att vi skall föra err principdeball. Men vad i bo m.fl. otter Herrans namn har industriminister för principer när det gällerden svenska skogsindustrin? Jag har till industriministern sliillt en rtidkonkreta frågor, men han svarar inte på dem. Det tycker jag säger allt otn hurmeningslöst det över huvud taget är att föra en debatt med om dessaså oerhört viktiga frågor. Jag har exempelvis tagit upp SCPF:s prognoser för1980-talet, som rnycket väl känner till. Där förutspås vad somkominer att hända med den svenska skogsindustrin, om skogsbolagen självtt fårrumstera om. Jag har bett om en kommentar till detta, men tydligenhar han ingenting att säga på den punkten, vilket måste bero på alt han harstimma uppfattning om utvecklingen som skisserats i prognosen. Jag vidhåller att del är alldeles orimligt allskogsföretagen skall få föregripa det regeringsförslag som kommer att läggasfrtim - det fick vi ju besked om . Nog borde väl regeringen sägaifrån till de berörda förelagen och tala om att de får vara så vänliga ochinställa sina planer tills de får ta del av regeringens och förslag?Däremot bör naturligtvis såväl skogsindustrin som fackens representanter redannu få framföra sina synpunkter på hur den framtida skogsindustrin bör se ut. Jag kan hålla med dem som sirger trtt rnassaindustrin idel här landet är överdimensionerad och att den bör bantas ner. Jag delar heltden uppfattningen. Men detta kan definitivt inte få ske sä oplanerat som man nutänker genomföra del. Bör inte samma förhållande råda för skogsindustrin somdet som gäller för folkkampanjen för avveckling av kärnkraften? Bör inte dettaläggas upp på stimma sätt som den kampanjen har lagts upp - något som vad jagförstår inte kan vara okunnig om? Det skulle innebära att manavvecklar i den takt som rnan får fram ttlternativen. Men den frågan vill NilsÅsling inte diskutera. () replik: Jag lackar för svaret från industriministernatt han anser att 75 milj. kr. i export är värt någonting. Det var ettvärdefullt svar i den här debatten. Låt rnig också ta upp frågan om den yrkesmässigarörligheten, som statsrådet berörde i sitt inlägg före middagsuppehållet.Statens styrelserepresentant i säger i en intervju i senastenumret Om åtgärder för att rädda sysselsättningen i m.fl. orter avSkogsindustriarbetaren pä frågan om vad man skall råda de människor som berörsav nedläggningarna: "Varoch en har ju själv frihet all lösa sina egna problem . rörlighetpä arbetsmarknaden skadar nog inte. Vi får väl lära oss att flyfta." tillägger han - som väl är, skulle jtrg vilja säga: "ska alla goda krafter ställa upp:Samhället, facket, och i princip också företaget måste ta tag i frågan med allkraft." Jag undrar om uttalande kan vara tillnågon större tröst för dem som drabbats. Och är det sä att man menar att ocksåsamhället skall ställa upp, då tycker jag att det skall ske på ett tidigtstadium. Vad slutligen gäller den uteblivna inbjudan tillindustriminister från Emsfors bruk, så är den ordnad . Enligt fackelsrepresentant , som jag varit i telefonkontakt med undermiddagsuppehållet, var det meningen att inbjudan skulle ha överlämnats tillNils Åsling vid fackets besök häruppe. har jag dels från , delsfrån ekonomichefen vid bruket fått bekräftat att inbjudan kommer att översändasnästa vecka. Platschefen har jag inte kunnat nä , eftersom han är på vägtill för att sälja brukets produkter - han har inte givit upp . MARGOTHÅKANSSON (fp) replik: Industriministern tycker att jag ställerorimliga frågor. Jag för min del tycker att svaren är betydligt orimligare. Jag tror inte att man kan föra en principdebatl utan altta med de verkliga problem som människorna på de berörda orterna lever meddagligen och troligen också . Mänga av dem år givetvis redan väldigtstörda, därför alt de inte vet hur del blir med framliden. Vi var tidigare i debatten ett par tre stycken som taladeorn Fridafors. Jag har försökt att påvisa att det faktiskt inte år så storaförluster företagen går med. Samhället måste vidta flera och dyrare och förmänniskorna siimre åtgärder. Det kan inte vara så vattentäta skott mellandepartementen att man inte resonerar om vad som är bra och vad som är dåligt,något som jag tror all vi måste göra här i också. Jag har inle menat att vi skall gå in och la överstyrelsens befogenheter, men de statliga representanterna i styrelsen måstetänka litet längre och protestera litet tidigare när det gäller sådana härnedläggningsplaner. Vi har ett läge där man gått från en förlust på 16milj. kr., där rnan har ett försäljningsvärde på 91 milj. kr.,varav 38 miljoner går på export, och där man tror att företaget kanvara nästan lönsamt och därefter kanske kan gå ihop. Man begär bara en nådatidpå . Skall man då från samhällets sida sätta in andraarbetsmarknadspoliliska och regionalpolitiska åtgärder, vilka i storulsträckning är dömda alt misslyckas? Skall man utarma en bygd som inte har merän en industri? Jag anser alt det är dessa frågor vi måste diskutera iriksdagen, även om jag inte begär att industriministern skall kunna lova dessapengar . Men jag måste faktiskt kunna ställa dessa frågor och även frågan omhuruvida varken staten eller regeringen har något inflytande överutvecklingen i ett företag där staten ändå äger av aktierna. tycker att han inle får svarpå sina frågor. Jo, han far svar på sina frågor, men sedan reser han en radpåståenden sonr jag egentligen inte har någon anledning att närmare kommentera. Frågan om prognoser har jag överhuvud taget ingen anledning att ta upp i detta sammanhang, därför att det är enfråga sorn får svara för. Jag skriver inte under påCellulosaföreningens prognoser, eftersom vi i industridepartementen har etteget beslutsunderlag för våra dispositioner. Sedan säger att man inle skall föregripaelt regeringsförslag. Nej, det är riktigt att det är önskvärt, men han ärlitet motsägelsefull, dä han säger att man borde avveckla i en taktdär man har alternativ. Ja, men det är inte säkert att alternativen finns inomden här branschen, utan uppgiften iir ju, om strukturplanen helt eller delvisblir realiserad, att skaffa itllernativ i andra branscher. F. ö. framgårinkonsekvensen i framställning av att han säger att det finnsen överkapacitet i branschen, dvs, till alternativen redan är intecknade. Till vill jag säga att jag har en vissförståelse för att man hemma i valkretsen har krav på sig att ställa de härfrågorna. Men låt oss allvarligt betänka konsekvenserna av om vi i fråga omalla företagsproblem vi har skall gå in och ställa krav av den art som MargotHåkansson redan har ställt, dvs. att regeringen skall ge direktiv till enskildaföretags styrelser orn hur dessa skall agera. Vem är det då som tar ansvaret?Vem bär upp det företagsekonomiska ansvar som skall vara drivfjädern iföretagen? Hur klarar rnan detta rent konstitutionellt? Vi måste ändå ägna dessa principiella frågor en liten tanke,eftersom vi i den här kammaren rimligen har ett ansvar som sträcker sig någotutöver vad som kan gälla i andra fora. Min fråga står kvar, naken; Finns det stöd från MargotHåkanssons egen partigrupp för kravet på all man skall agera på det sätt hontalat för och gå in och täcka förluster i enskilda företag på det sätt somMargot tydligen förespråkar? Finns del inte stöd i den egnapartigruppen för så långtgående principiella krav tycker jag att man skall varamycket försiktig med uttalanden här i kammaren. Om åtgärder föl att rädda sysselsättningen i m.fl. orter Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat alt hon inte ägde rätt tillytterligare replik. RAULBLUCHER (vpk); Före middagspausen har flera talare påpekathur intetsägande det interpellations- och frågesvar som vi nu behandlar är.Jag vill tillägga trtt det är elt skolexempel pä hur industrins krisfrågorbrukar behandlas av industriministern här i kammaren. Jag vill belysa det medexenrpel hämtade Om åtgärder för att rädda sysselsättningen i m.fl. orter ur enlikartad interpellationsdebatt i närliggtinde frågor för drygt en månad sedan. Den osäkerhet sorn präglar i giiller också för skogsägarföretaget i . Hotet om nya uppsägningar vid bruken och Åmotforsär lika överhängande sorn när krisen uppmärksammades i kammaren för drygten månad sedan. har Vänerskog i ett brev till skogsägtirföreningensmedlemmar påpekat att och fortfarande inte är lönstirnrna ochklart sagt ut att om lönsamhet inte kan visas snabbt så måste strukturåtgärdervidtas. I ett interpellationssvar om den värnrländskaskogsindustrin svarade industriministern ungefiir som htrn göri dag; "Inorn bådti förelagen pågår analysarbete för att finna vägar tillökad lönstimhet. Resultatet av det arbete som pågår inom företagenföreligger inle ännu, och de produktions- och sysselsättningsmässigtikonsekvensernti kan diirför varken överblickas eller kommenteras f, n." ges samma svävande besked om Södra Skogsägarnas bruki . Orn bruken i sade . Åsling den 12 novembertrtt det är "ofrånkomligt att det uppstår sysselsättningsproblem som måstelöstis på något sätt". har oraklet talat om och sagt följande:"Jag bedömer det som ofrånkomligt att det härvidlag på kort sikt kanuppslå vissa sysselsättningsproblem. Nödvändiga struktirreringsåtgärder böremellertid inte förhindras. Uppkomna problem bör lösas på annat sätt." Är det så industriministern för en principdebatt? Här går tusentals bruksarbetare i Smälaird och ochbävar för sin närmaste framtid. Här sitter kommunpolitiker med stora skälvaninför utsikten till betydande avfolkning och ekonomiska problem. En liten fingervisning har industriministern kommit med idebatten . Då sade han att i själva verket "iir varkenplanering eller finansiering några strategiska områden inom näringspolitiken , utan det är helt enkelt lönsamheten". Men vilken lönsamhet? Skall den Åslingskaindustripolitiken bettkta den lönsamhet som de anställda vid bruk harlagt fram material om i den rapport som iSlils Åsling är så motvillig att ladel av? Eller är det bara kapitalägarlönsamhet, bara kortsiktig lönsamhet, soinskall fa råda? Hur långt skall centraliseringen fortgå inom den svenskaskogsnäringen innan vi fär tillfälle att ta ställning till en samlad lösningför hela Itindels skogsindustri? Skall vi först låta ett fåtal beslutsfattarecentralisera och lägga ner för att sedan säga till de arbetslösa i Delary,Emsfors, , och att de kan plocka kottar, renoverastugor, sälja varm korv till turister eller ta förtidspension? Hur många värdefulla och nya investeringar sktrll offrasför denna centralisering innan något görs? Det hartalats om decentraliserande industripolitik här före Vad menar med decentralisering i det här sammanhanget? Alla tycks vara överens orn att SödraSkogsiigarntts nedläggningsplaner iir en tragedi för de anställda och för debygder som drabbas. Liingre- än så sträcker sig emellertid inte enigheten. Närrnttn kommer till frågan hur man förhindrtir dessa nedläggningar - elleråtminstone skapar rådrum åt de anställda - iir industriministern nriirkbarttomhänt och handlingsförlarntid. Man kan nästan i likhet nred om uppgivenhet. Samma uppgivenhet präglttr helt följdriktigt också dencenlerparlistiske riksdagsmannen från , det i detta stirnrnanhanghårdast drabbade länet. nöjer sig nämligen i sin interpelltrlioni stort sett med att räkna upp alla de faktorer som gör att företagsledrringenanser titt s. k. strukturella åtgärder måste vidtas. Detta mynnar sedtin ut ien liitt resignerad fråga otn vilka möjligheter industriministern ser tttlskapa alternativ sysselsättning i de drabbade orterna. Det är alltså fråga omett ticceplerande av Södra Skogsägarnas planer. Inle ett ord om attnedläggningarna ktrnske borde stoppas! Inte ett ord om att man kanske bordeutreda de samhällsekonomiska konsekvenserna av eventuella nedläggningar. Ochdet är egentligen ganska egendomligt, för här har ju faktiskt centerpartietsitt livs chans att i praktisk handling omsätta ibland diffust prat omlokalsamhällen och decentralisering. Fördel handlar ju ytterst om att rädda välfungerande små lokalsamhällen och förhindra en gigantisk centralisering avskogsindustrin. Så en sak till. Det här gäller naturligtvis främst de femnu nedläggnings-hotade bruken. Men höjer man blicken en bit över horisonten, såfinner nran att faktiskt har fler ganska gtimla, ganskanedslitna inlandslokaliserade bruk, och på de bruken sprider sig nuosäkerheten, sprider sig nu rädslan - delvis underblåst av dunkla uttaltindenfrän förelagsledningen. Vems lur är det niista gång? Vad komnrerall hända med min arbetsplats? Vad kommer titt händti med min kommun?Otryggheten sprider sig som ringar på vattnet. Det här får naturligtvis inångaoch obehagliga konsekvenser. En mera påtaglig sådan konsekvens är alt deanställda - inte bara på de nu nedläggningsholade bruken utan också pä de andra- så smått börjar se sig om efter andra sysselsättningar. Den ene kvalificeradeyrkesarbelaren efter den andre försvinner till jobb på andra håll. Och så fårföretaget ett skäl till för nedläggning eller nedskärning: brist på yrkesutbildadarbetskraft. Del är alltså fråga om en ond cirkel, som till synes obevekligtleder till förelagets och bygdens död. Det iir ett perspektiv som iir särskiltskrämmande för mig, sonr konrnrer från en kommun med en av Södrti Skogsägtirnasslörsltt ttnliiggningtir inom sina griinser, niirnligen Mttrkitryds kommun medSlrömsniisbruk. Detta ären utveckling som vi socialdemokrater inte vil! Om åtgärder för att rådda sysselsättningen i m.fl. orter Nr 55 Vi kräver därför: den '' '''- första; Se till titt deskogsägare sorn inte tiwerktir lillviixterr 17december 1979 verkligen kommer att göra detta! Det irr djupt omoraliskttitt förettig liiggs ned med motiveringen att råvara fiiltas, stimlidigl som vi vet tttl virke slåroch Om åtgärder för förfiires ute i mtirkerna. att räddasvssel- '''' andra: Utarbeta först en strukturijlan för hela skogsindustrin!Del sättningeni Les- skulle hindra en miingd onödiga nedläggningar och skapa lirgn ochtirbetsro i sebo m fl orter många fiibriker som då ktin fortleva. Det skulle också gemöjligheter till utvecklingav de innovationer som mtin nu tirbettir med på eir del av de Fridtifors är ett exempel pä det. vet jag emellertid att industriministern inte ktintillnrötesgå de kraven. Men skulle han inte här åtminstone kunna ge deairstiillda vid de bruk sorn inte är trkut nedläggningsholade någon form tivgartinti? () replik: För Ltirs är tydligen formuleringarntii nrin interpellation mer intresstinta iin de problem sonr finrrs på de olikaorterna. Det iir så, , att jttg har tagit upp den härfrågan utifrån den situation som finns, och jag hur stiillt frågan; Onr delinte finns sysselsättningsmöjligheter vid de nedläggningsholiide företagen,vilka ersiittningsin-dustrier finns det dä? Vi måste hela liden tirbeta för attiryggtt sysselsättningen, och om det inle finns förulsiiltningar för titt lösasysselsiitlningspro-blemen med den nuvarande produktionen, nråste vi hilltinågonting tinnal. Detta iir utgangsliiget. Centerriksdagsmannen i och i har tagitupp denna fråga direkt med ledningen för och framsliilllkrtiv. som vi hoppas skall kunna accepteras. Det skulle leda frairr till attutvecklingen vid dessa industrier skulle kunna gä en ljus framlid till mötes. Sedan ärdet riitt intressant att notera alt nu- 15-20 årefter det all började titt arbeta hårt för regionalpolitiken ochdeceirtrtiliseringen -kommer även socialdemokraterna med sådana krtiv. Jtigförstår titt del smärtar många socittldemokraler , bland , alt nu tvingas inse titt det var linje när det giillerregiontilpoliliken och decentrtiliseringen som var den riktiga.Socialdemokrtilerna ängrtir djupt all de såfrenetiskt motarbetade de krav som då ställde. () replik; Faktum kvarstår i alla fall, ,att det i interpellationen i huvudsak talas om alla de skiil som nran k;inåberopti för att vidta de här strukturella åtgärderna. Man taltrr där om denviixande konkurrensen från utlandet, den bristande lönsamheten, den nva lågkonjunkturen,den begränsade tillgången på råv;iror osv. Sedan står del också; "Från skildti håll görs därförden bedömningen titten 154 strukturomdaning inomskogsindustrin är oundviklig." mynnarut i frågan; "Vilka möjligheter ser statsrådet att skapa alternativasysselsättningsmöjligheter i de orter som drabbas av de aviserade strukturellaåtgärderna inom ?" Frågan är alltså inte om orternadrabbas, ulan del sägs; de orter som drabbas. Om vill aktivt arbeta för alt tryggasysselsättningen i de här orterna och har framställt krav på del, skulle mankunna fråga; Vilka är de konkreta åtgärder sorn vill vidta föratt trygga sysselsättningen på de här orterna? De konkreta ätgärderntt har viinte hört talas om. Om åtgärder för att rädda sysselsättningen i m.fl. orter () replik; Det här anförandel av ytterligare alt det inle är fråga om problemen som sådana utan altdet är formuleringarna i min interpellation som är intresseradav. Det är de frågeställningar som jag har pekat på som är aktuella och del ärde som är anledningen till den här situationen. Sedan till frågan vilka de konkreta åtgärder är som jagvill vidta. Jag redovisade ju dessa i mitt förra inlägg. Jag har ställt denfrågan till direktören vid . Jag har ställt frågan också tillindustriministern här , vilken har ställt sig positiv till en fond, somskall användas för att utveckla de produkter som man nu arbetar med. Den fondenkan vara en form av förlusttäckningsbidrag medan man försöker att få rätsida påprodukfionen vid de olika förelagen. Detta är en konkret åtgärd. Men jag harinte funnit alt vare sig eller andra socialdemokrater har föreslagitnågon annan konkret åtgärd än en strukturplan för skogsindustrin. En sådanlöser inte de här problemen. () replik: En strukturplan kanske inte direkt löser allaproblem, men den ger, som jag sade tidigare, de anställda elt rådrum -den gertid all arbeta fram alternativ. När det gäller för produktutvecklingtror jag inte att rnan räddtir de här bruken frän nedläggning rned hjälp av ensådan fond. Jagtror alt del vill till helt andra åtgärder. Del är just den härstruklurplanen som kan ge rådrum för de anställda.