prot · G309115 · 1979-12-31 00:00:00 — den betänkande 1979/80:27 rned anledning av g gnpji 19«0 motioner om skattepolitikens inriktning m. m. I detta betänkande behandlades motionerna 1979/80:466 avEsse (), 1979/80:611 av m. (vpk), vari hemställts att beslutade hos regeringen begära att enparlamentarisk utredning tillsattes för att utreda frågan orn övergång till enprogressiv statskommunal enhetsskatt, 1979/80:789 av (), 1979/80:1102 av rn. (m) såvitt nu var ifråga. 1979/80:1104 av m. (s), vari under punkterna 1-3 och 7 hemställts att skulle 1. besluta anta deallmänna riktlinjer för reformeringen av skattesystemet som anförts i motionen, 2. besluta som sinmening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen om arbetetbruttoskattekommittén. 3. besluta anhållahos regeringen om att i samband med de aviserade utredningarna på skatteområdetäven utreda a) huregenföretagarnas avdrag skulle fördelas på rörelsen och den privata ekonomin. b) hur dennuvarande rätten att dra av underskott i en förvärvskälla från inkomsten i enannan skulle begränsas, c) hur man skullekunna begränsa själva förvärvskällebegreppet sä att t. ex. hobbyliknandeverksamheter skildes bort, 7. besluta hemställa hos regeringenatt den växande klyftan mellan löntagare och egenföretagare skulleuppmärksammas och åtgärdas i det fortsatta utredningsarbetet på skatteområdet. 1979/80:1109 av m. fl. (vpk), vari underpunkterna 1-3, 8, 9 och 11 hemställts att beslutade 1. att som sinmening ge regeringen till känna vad som i motionen framförts beträffandeavdragssystemet i beskattningen och att detta tillfördes direktiven till den avregeringen aviserade utredningen angående underskottsavdragen, 2. att upphävainflationsskyddet på skatteskalorna, 3. att beträffandemarginalskattespärr anta av motionärerna framlagt förslag till lag omupphävande av lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt. 8. attbeträffande höjning av förmögenhetsbeskattningen anta av motio- Nr 115 närerna framlagt förslag till lag om ändring i lagen(1947:577) om statlig 9 anril1980 ' '* beträffande80/85-procentsregeln anta av motionärerna framlagt förslag till lagom upphävande avlagen (1970:172) om begränsning av skatt i Skattepolitikens v.ssa fall, ./ 11. att hos regeringen begära attförslag förelades som innebar attskattefriheten för vissa stiftelser upphörde i enlighet med vad som anförts imotionen, 1979/80:1579 av m.fl. (c), vari hemställts att hos regeringen begärde en skyndsamutredning och förslag om en begränsning av rätten till avdrag för underskott iförvärvskälla, 1979/80:1583 av (c), 1979/80:1597 av ni. (vpk), vari hemställts 1, att riksdagenskulle anhålla hos regeringen om tilläggsdirektiv för bruttoskatteutredningen ienlighet med de i niotionen framförda synpunkterna, 2, att riksdagenbeslutade höja den statliga bostadsskatten till , 3, att riksdagenskulle anhålla hos regeringen om skyndsam utredning av möjligheterna för endemokratisering av besluten om obeskattade reserveringar inom företagen ienlighet med vad som anförts i motionen, 4, att riksdagenupphävde förordningen om avdrag vid inkomsttaxeringen för viss aktieutdelning,den s. k. Annell-lagen, med verkan från dén . 5, att riksdagenhos regeringen skulle anhålla om förslag till begränsning av möjligheterna tillskattefria fonderingar inom företagen via avskrivnings-ochnedskrivningsmöjligheter samt begränsning av driftkostnadsbegreppet i enlighetmed vad som anförts i niotionen. 6, att riksdagenskulle anhålla hos regeringen om utredning av utdelningsbeskattningen iskärpande syfte, i enlighet med vad som anförts i motionen, och 1979/80:1854 av m. (vpk), vari under punkterna 1 och 3 hemställts att beslutade 1. att hos regeringen anhålla om förslag till slopadmervärdeskatteeffekt på livsmedel, 3, att hos regeringen anhålla om förslag till införande aven arbetsgivaravgift, med undantag för kommuner och landsting, beräknad påföretagens omsättriing så att den till statskassan inbringade . 1. beträffandestatskommunal enhetsskatt att skulle avslå motionerna 1979/80:466 och1979,/80:611, 2. beträffandeindexregleringen av skattesystemet och marginalskattespärren att riksdagenskulle avslå motionerna 1979/80:1104 yrkande 1 i niotsvarande del och1979/80:1109 yrkandena 2 och 3, 3. beträffandereformering av avdragssystemet m, rn, att skulle avslå a) motion1979/80:1104 yrkande 1 i motsvarande del samt yrkandena 3 a-c och 7, b) motion1979/80:1109 yrkande 1, c) motion1979/80:1579, 4. beträffandeviss begränsning av ränteavdrag att skulle avslå motion 1979/80:1583,och motion 1979/80:1102 i motsvarande del. 5. beträffandesparavdraget att skulle avslå inotion 1979/ 80:789. 6. beträffandeförsäkringsavdraget att skulle avslå motion 1979/80:1102 imotsvarande del, 7. beträffandeproduktionsbeskattning att skulle avslå motionerna 1979/80:1104yrkande 2 och 1979/80:1597 yrkande 1, 8. beträffandeskärpt bolagsskatt, förmögenhetsskatt m. m. att skulle avslåmotionerna 1979/80:1109 yrkandena 8. 9 och 11 samt motion 1979/80:1597 yrkande2. 9. beträffandeföretagsbeskattning att skulle avslå motion 1979/80:1597 yrkandena 3,4. 5 och 6. 10. beträffande slopande av mervärdeskatteeffekt pålivsmedel och införande av en allmän arbetsgivaravgift att skulle avslå motion 1979/80:1854 yrkandena 1 och 3. Följande tre reservationer hadeavgivits av , , , iHofors. , och (alla s): beträffande indexreglering avskattesystemet och marginalskattespärr. vari reservanterna ansett att utskottetunder 2 bort hemställa att med bifall tillmotion 1979/80:1104 yrkande 1 i motsvarande del och med anledning av motion1979/80:1109 yrkande 2 samt med avslag på motion 1979/80:1109 yrkande 3 gavregeringen till känna vad reservanterna anfört i fråga om indexreglering av denstatliga inkomstskatteskalan. 2. beträffande reformering av avdragssystemet m. in., varireservanterna ansett att utskottet under 3 bort hemställa att med bifall till motion 1979/80:1104 yrkandeI i motsvarande del och yrkandena 3 a-c och 7 samt med anledning av motionerna1979/80:1109 yrkande 1 och 1979/80:1579 beslutade godkänna de riktlinjer för enreformering av inkomstskatten sorn förordats i inotion 1979/ 80:1104, 3. beträffandeproduktionsbeskattning, vari reservanterna ansett att utskottet under 7 borthemställa att med bifall till motion 1979/80:1104 yrkande2 och med avslag på motion 1979/80:1597 yrkande 1 beslutade som sin mening geregeringen till känna vad reservanterna anfört i fråga omproduktionsfaktorsskatt. Under många årtionden har principen skattefter bärkraft varit ledande vid den statliga beskattningen. Denna princip hartagit sin konkreta utformning i den statliga progressiva skatteskalan. Inget iriksdagen representerat parti har något gång yrkat på någon förändring. Dettabetyder att vi är överens om att skatterna har två mycket betydande uppgifter.Den första är att möjliggöra en effektiv finansiering av den offentliga verksamheten.Den andra uppgiften är att bidra till en jämnare fördelning av de disponiblainkomsterna. Detta skattesystem har ökat den personliga friheten föralla medborgare. Det är också ett uttryck för en ökad solidaritet människoremellan. Vi har genom detta kunnat skapa en sjukvård och en social omvårdnad,som är tillgänglig för alla oavsett inkomst och förmögenhet. Det är genomskatter och avgifter som vi har kunnat skapa trygghet åt de gamla. Genom den förda skattepolitiken har vi kunnat kraftigt ökautbildning och forskning samt öppna utbildningsmöjligheter för både ungdomar ochvuxna som tidigare av ekonomiska skäl utestängdes från fortsatt utbildning. Det är också genom ett på solidaritetens grund byggtavgiftssystem som samhället kan ge alla en ekonomisk trygghet vid sjukdom,olycksfall och arbetslöshet. Skatterna och avgifterna har varit de instrument medvilkas hjälp vi har kunnat förvandla vårt land från ett utpräglatprivilegiesamhälle till en välfärdsstat. Men denna utveckling har inte skettutan motstånd från de ekonomiskt starka inkomstgrupperna. Arbetarrörelsen fick föra en lång kamp innan principenskatt efter bärkraft blev accepterad. Under hela har vi fått kämpamot de krafter som velat förhindra välfärdsstatens framväxt och den fortgåendeutjämningen av inkomster och förmögenheter. Men enigheten är kanske inte likastark nu som . Denna uppfattning kom till synes under framför allt de tvåsenaste valrörelserna. Då framhöll företrädare för de borgerliga partierna attskatterna var asociala, och det ställdes ut långtgående löften om skattesänkningar.Man angrep bl. a. det som kallades rundgången mellan skatter och bidrag.Naturligtvis besvarades aldrig frågorna om vad detta konkret skulle betyda förolika grupper av befolkningen i vårt samhälle. Men några skattesänkningslöftenhar de borgerliga regeringarna ändå genomfört, bl. a. ändringarna i denstatliga skatteskalan, införandet av indexregleringen och avskaffandet av denallmänna arbetsgivaravgiften. Detta är bara några exempel påskattesänkningarsom har genomförts. Men alla förändringar har givit tillresultat att personer eller grupper som redan har stora inkomster och som redanär förmögna har erhållit ökade inkomster och förmögenheter. som harfått avstå medel till detta är låginkomsttagarna, bl. a. genom en Onsdaeenden minskningav till dem utgående socialbidrag. Dessaåtgärder har bl. a. givit till resultat att vi för det kommande budgetåretfår ett underskott på ca . Detta underskott måste täckasantingen genom en minskning av den offentliga sektorn eller genom upplåninginom eller utom landet. Finansieringen av statens utgifter genom att lånapengar har givit till resultat att vi nu har utomlandet lånat . På dessa lån skall betalas ränta, och deskall amorteras av. Det blir en av de största utgiftsposterna under mångaårtionden framåt. Det är alltså kommande generationer inkomsttagare som får dennaekonomiska börda att återbetala. Vi socialdemokrater i skatteutskottet har till dettabetänkande fogat tre reservationer. För det första bör indexregleringen upphöraoch ersättas med regelbundet återkommande justeringar av den statligaskatteskalan. Dessa justeringar bör samordnas med de skattereformer i övrigtsom enligt all sannolikhet kommer att bli nödvändiga under åtskilliga årframdeles. Dessa skattereformer skall naturligtvis vara totalfinansierade såatt statens upplåning kan minska. För det andra bör det ankomma på den av regeringenaviserade utredningen orn rätten att tillgodogöra sig avdrag för underskott iförvärvskälla att framlägga förslag i berörda hänseenden. Denna utredning börockså föreslå regler om hur den nuvarande rätten att dra av underskott i enförvärvskälla från överskott i en annan skall begränsas och hur exempelvishobbyliknande verksamhet skall utmönstras ur förvärvskällebegreppet. För det tredje bör det mer betydande reformarbetet påskatteområdet söka återställa rättvisan och förhindra skatteflykt ochskattefusk. Enligt reservanternas mening är det möjligt att uppnå dettaresultat genom att införa en produktionsfaktorsskatt . lyied detta, herr talman, yrkar jagbifall till de tre socialdemokratiska reservationerna. TOMMYFRANZÉN (vpk): Skattepolitiken är en del av den ekonomiskapolitiken. Den ekonomiska politik som förs i är rent kapitalistisk.Grunden för den är de kapitalistiska vinstintressena. Dessa står i motsättningtill de breda massornas, arbetarnas och tjänstemännens, intressen, såsomexempelvis arbete åt alla. Regeringens finans- och skattepolitik är riktad mot dearbetande människorna och deras situation och innebär en ensidig plädering förstörre vinster och ökad makt över samhällsekonomin för de storaexportföretagen, storfinansens företag. Härigenom ser regeringen lösningen påde ekonomiska problemen. De ledande kapitalisternas vinstintressen ses somidentiska med nationens intressen. Därför skall allt annat stå tillbaka förkapitalets behov. Så har överheten alltid motiverat sina privilegier, och såsker också mycket påtagligt i den strid om avtalen som försiggår. hävdar , med stöd av regeringen, attlönerna skall ligga still till förmän för ökade vinster i företagen. Skattepolitiken har på intet vis underlättat vare sigdenna eller tidigare avtalsrörelser. Tvärtom har de senaste årens borgerligaskattepolitik medfört att huvudparten av de arbetande åsamkats kraftigareallönesänkningar. Det förslag till lösningar som regeringen presenterat ilönerörelsen har naturligtvis fått stöd endast av arbetsgivarna. Förslagetsklasskaraktär av ensidig uppställning för de ledande kapitalisternas krav hargenomskådats av löntagarorganisationerna. Minskade skattebördor på de redan privilegierade och ökadebördor på det stora flertalet har blivit resultatet av den borgerligaskattepolitikens genomförande. En fortsättning på den inslagna vägen syns klarti de olika utredningar som gjorts och i uttalanden som kommer från regeringen.En fortsättning kommer att innebära ytterligare överförande av bördorna till delönearbetande till fördel för dem som lever på kapitalistisk spekulation - tillfördel för utskottsmajoritetens uppdragsgivare. I skatteutskottets betänkande behandlas en mängd förslagfrån vpk beträffande skattepolitikens inriktning. Här vill jag med en gång talaom att senare i debatten kommer att beröra framför alltfrågorna om matmomsens slopande, införande av arbetsgivaravgifter på sexmiljarder med undantag för kommuner och landsting samt övergång till enprogressiv statskommunal enhetsskatt. Grundtesen i våra förslag innebär enradikalt ny skattepolitik, som syftar till att överföra skattebördorna på demsorn med nuvarande system på ett eller annat sätt kan undgå beskattning. Densom med nuvarande system har möjlighet att smita ifrån beskattning måste sättasåt. En av de stora frågorna i detta avseende är det nuvarandeavdragssystemet och dess möjligheter för vissa kategorier att utnyttja dettatill sin fördel. Debatten har varit omfattande och har också resulterat i attfrågan till en del skall utredas. Jag vill poängtera att vpk är det parti somhar drivit frågan om inskränkningar i avdragsmöjligheterna. I vår motion 1109tar vi också upp detta problem och förordar tilläggsdirektiv till utredningen. Avdragssystemets nuvarande utformning ter sig alltmerstötande. Det fordras höga inkomster för att man över huvud taget skall kunnatillgodogöra sig stora avdrag. Taxeringsstatistiken visar också hur avdragensstorlek ökar starkt med stigande inkomster. Även om avdragen vore lika stora,skulle de ha olika värde för personer i olika inkomstklasser. På grund av denprogressiva skatteskalan betyder ett och samma avdrag större nedsättning av denutgående skatten ju större inkomsten är. Avdragssystemet är omfattande och komplicerat. Det ärlättare att utnyttja för välutbildade och för sådana som kan anlita skickligaexperter. Vissa delar av avdragssystemet kan utnyttjas för attomvandla löpande inkomster tiil kapitalvärdestegring. Denna beskattas enligtnuvarande regler med en lägre procentsats när den realiseras. Kombinationen avavdrag för utgiftsräntor och inflation innebär att låntagarnasförmögenhetsbildning subventioneras på framför allt småspararnas bekostnad.Verkningarna av ränteavdragen har snedvridande effekter även frånsamhällsekonomisk synpunkt. kommunisterna kräver att helaavdragssystemet görs om. De flesta avdrag bör helt slopas. Ränteavdragen måstebegränsas till att gälla endast ränta på en begränsad skuldsumma. Befogadeavdrag bör ske från skatten i stället för som från inkomsten, så attavdragets värde blir lika för alla, I 8 kap, i slutbetänkandet års skatteutredningdiskuteras huvudsakligen avdrag för underskott i förvärvskälla som uppkommer omde avdragsgilla omkostnaderna överstiger intäkterna. Vi kan klart konstateraatt underskottsavdragen har ökat starkt , bådenominellt och i förhållande till den totala, sammanräknade inkomsten. Taxeringsåret1956 uppgick de till 180 milj. kr., vilket motsvarade av densammanräknade inkomsten. , alltså , hade deökat till 9 100 milj. kr., vilket då motsvarade av den sammanräknadeinkomsten. De såväl antalsmässigt som beloppsmässigt dominerandeunderskottsavdragen uppkommer genom avdrag för räntekostnader. Upplånat kapital kan användas på olika sätt. Det kananvändas för lyxkonsumtion. Genom avdragsrätten för räntorna blir den effektivaräntan mycket låg för personer med mycket höga inkomster. Det lånade kapitaletkan placeras i villafastighet. Genom avdragsrätten för räntorna ger det vidgällande beskattningsregler en lägre bostadskostnad än vid boende under andraägandeformer - hyreslägenhet eller insatslägenhet av traditionellt slag.Kapitalet kan också placeras i andra fasta värden. Genom inflationen ökarförmögenheten starkt, och vid försäljning kan vinsten inkasseras. Den beskattaslågt som realisationsvinst eller beskattas inte alls. Det lånade kapitalet kanockså placeras i rörelse eller jordbruksfastighet. Underskott i dennaförvärvskälla kan av höginkomsttagare användas sorn avdrag gentemot inkomst avtjänst eller annat. Såsom betonas i utredningen kan frågan omunderskottsavdragen och de bakomliggande ränteavdragen i fråga om "annanfastighet" inte ses enbart ur skattepolitisk synvinkel utan också såsom enbostadspolitisk fråga. Ränteavdragen blir emellertid därför inte meraberättigade. Som också utredningsmajoriteten medger driver de upp fastighetsprisernai en takt som annars inte vore möjlig. Det är också stötande att genom systemetmed ränteavdrag den faktiska boendekostnaden för ett och samma hus blir högstolika för personer med olika inkomster. Den som har höga inkomster borbilligare än den som har den lägre inkomsten. Självfallet finns det problem med en begränsning avränteavdragen. Det finns en stor spridning mellan avdragsbelopp som förekommerför småhus såväl regionalt som beroende på förvärvstidpunkt och villkor. Vissaorättvisor kan uppstå. Men frågan är om man därför skall bevara den oändligtstörre orättvisa som ligger i det nuvarande avdragssystemet. Detta kan enligtvår uppfattning inte vara riktigt. Ett tak för rätten till ränteavdrag 9 protokoll 1979/80:114-116 Begränsningsregeln bör utformas så, attavdrag medges för räntor på ett begränsat skuldbelopp. På skuldbelopp därövermedges alltså inga ytterligare avdrag. Man kan möjligen tänka sig vissaövergångsbestämmelser för ett sådant här nytt system. Medgivna avdrag bör ej ske som med avdrag fråninkomsten, utan de bör omvandlas fill avdrag direkt från skatt med en vissprocentsats av räntebeloppet. Ett sådant förfarande skulle göra avdragenrättvisare. Det skulle ge de avdragsberättigade samma skatteavdrag för sammaräntor oavsett vilken inkomstnivå de har. De högavlönade skulle inte gynnas iförhållande till de med lägre inkomster. Möjligheterna till ett system där ränteskulder på lån förlyxkonsumtion icke görs avdragsgilla bör alltså prövas. Detsamma gäller för deolika köpkorten och andra former av köpkrediter. Rätten att göra avdrag för underskott i en förvärvskällafrån inkomsten i en annan förvärvskälla bör slopas i sin nuvarande utformningoch kan t. ex. ersättas med följande princip: Intäkterna i de olika förvärvskällorna fastställes brutto,dvs. före eventuella kostnadsavdrag. Från denna sammanlagda bruttoinkomst görsgrundavdrag och eventuella extra avdrag, exempelvis för pensionärer. De skildautgifterna i resp. förvärvskälla sammanföres. Avdrag medges sedan med vissprocentsats för dessa kostnader mot den skatt som räknas fram förförvärvskällorna, i form av skattereduktion. Inkomst av rörelse, dvs. de falldär näringsidkare bedriver verksamhet som enskild firma eller i handels-ellerkommanditbolagsform, bör särskiljas från den vanliga inkomstberäkningen. a. gälla att underskott i rörelse inte får kvittas mot övrigainkomster. Överskott av rörelse bör därefter läggas ovanpå den övriga inkomstenvid beräkning av skatt. Avdraget för s. k. kapitalförsäkringar bör i likhet medandra avdrag omvandlas till avdrag från skatt. skatteutredning diskuterade en eventuell höjningav det nuvarande schablonavdraget under inkomst av tjänst från . till 500kr., men man stannade slutligen för ståndpunkten att kostnaden inte står irimlig proportion till de förenklingsvinster som kan uppnås genom en sådanhöjning. Man tycks emellertid förbise de fördelar som genom en höjning avschablonbeloppet uppstår för de skattskyldiga. Vissa större kostnader måstefortfarande ligga utanför ett schablonavdrag av denna storlek, menmålsättningen bör vara att åstadkomma en fortsatt höjning. Utgångspunkten kanvara av utredningen diskuterade , men även detta belopp bör förvandlastill ett avdrag på skatten. Även när det gäller kostnaden för resor mellan bostad ocharbetsplats måste avdraget förvandlas från inkomstavdrag till skattereduktion.Det är orimligt att som en och samma reskostnad har helt olika betydelsefrån skattesynpunkt beroende på om inkomsten är hög eller låg. Vissa avdrag bör också avskaffas. Det gäller bl. a. det s.k. sparavdraget och det extra avdraget under inkomst av annan fastighet. Dessaavdrag kan möjligen i stället ersättas av en viss skattereduktion. Alla former avrepresentationsavdrag bör avskaffas. Varje skattskyldig har nödvändigalevnadsomkostnader, men de får ej dras av vid taxeringen. Det finns ingen somhelst anledning att personer med särskilt dyrbara levnadsvanor skall få göraavdrag härför, vilket faktiskt är innebörden i de nuvarande reglerna. Detta är grunderna som vi anser bör tas i beaktande av denutredning om bl. a. underskottsavdragen som håller på att tillsättas. Enligt detongångar som nått ut från regeringen har direktiven dock begränsatstill att gälla enbart underskottsavdrag. Att frågan om ett räntetak ellerlikvärdigt skulle utredas har avfärdats av budgetministern vid fleratillfällen. Inskränkningar i den nuvarande rätten att göra avdrag för räntorsom man har i samband med sitt boende skulle alltså inte kunna komma i fråga.Vpk föreslår i motionen att frågan om ett räntetak ges som tilläggsdirektivtill utredningen, och till detta säger utskottet i betänkandet att våra krav äreller kommer att bli tillgodosedda. Det är naturligtvis bra, men jag måsteutifrån detta ställa frågan till utskottets föredragande: Innebär utskottetsmening i det här avseendet att direktiven vidgas i förhållande till vad somhittills blivit känt genom budgétministern? Om så är fallet, tolkar jag det såatt vår motion blivit bifallen på denna punkt och att utredningens direktivkommer att omfatta även någon form av tak för boenderäntor samt att en mängd avde nuvarande avdragsmöjligheterna utmönstras. Mot den bakgrunden finner jaginga skäl fill att yrka bifall till motion 1109, yrkande 1. Men det finns också andra frågor som behöver besvaras. Jagvill i det sammanhanget säga att det är beklagligt att inte någon ansvarig frånregeringen är här, men jag utgår från att utskottets föredragande är så välförtrogen med vad utskottet sysslar med att jag i alla fall kan få svar på minafrågor. Den utredning som håller på att tillsättas och som skall behandla justdessa avdragsfrågor kommer att vara en s. k. parlamentarisk utredning. Eftervad jag erfarit kommer denna utredning att bli öppen endast för fyra parfier.Detta innebär att vänsterparfiet kommunisterna i gammal vanlig odemokratiskordning ställs utanför. Jag vill därför fråga: Vad finns det för motiv för attställa enbart vpk utanför denna utredning? Är det kanske att vpk är det partisom verkligen har drivit frågan om kraftiga inskränkningar iavdragssystemet? Eller är det samma skäl som ligger bakom som när de fyraövriga partierna här i ställde vpk utanför utskottsarbefet? Ellerfinns det några andra motiveringar till detta odemokratiska handlande? I såfall skulle det vara bra om dessa blev redovisade här och . Det är säkertmånga också utanför det här huset som ställer sig undrande till varför detförhåller sig på detta sätt. I reservation 2 tar socialdemokraterna upp det norska s.k. Kleppesyste-met. Från vår sida är vi inte överens med socialdemokraterna påden här punkten. Systemet medför synnerligen frikostiga avdragstak samtidigtsom en proportionalitet i beskattningen införs för inkomster upp till 100 000kr.