prot · G30942 · 1979-12-31 00:00:00 — Omanvändningen av högsvavlig eldningsolja i norra förvånad över atljordbruksministern inte är beredd att medverka till en förkortning avdispenstiden för eldning med högsvavlig olja. Kustområdeti utgör ett högindustrialiserat område, som utsätts förluftföroreningar från ell flertal industrier. Av undersökningar företagna avnaturvårdsverket framgår atl haren betydligthögre hall av svaveldioxid och stoft i luften än vad godkännersom högsta godtagbara värde. Enligt uppgift har halten svaveldioxid kunnatnedbringas i innerstaden efter övergång lill eldning med lågsvavlig olja där. Fråganom sambandei mellan cancer och svaveldioxid är omstridd. flertal statligaulredningar har dock ansett svaveldioxid utgöra en hälsorisk med bl. a.påverkan på luftvägarna i form av kronisk luftrörskatarr och nedsättning avandningsfunktionen. Av undersökningarna framgår alt detta framför allt gällernär svaveldioxid förekommer tillsammans med andra ämnen. Högsvavligolja innehåller dessutom mer av andra föroreningar än lågsvavlig olja, såsomtungmetaller och benspyren. Av tungmetallerna har nickel visat sig varacancerframkallande. Likaledes har benspyren visat sig kunna framkalla cancer.Den högsvavliga oljan innehåller dessutom åtskilligt mer stoft än denlågsvavliga. Av en undersökning som Aluminium av naturvärdsverketålagts att utföra och som publicerades framgår allGränges Aluminium på ett är släpper ul lika mycket av del cancerframkallandeämnet benspyren som landets alla bilar . chefhar enligt uppgift i pressen ansett atl resultatet av undersökningen äralarmerande. Med utgångspunkt i dessa synpunkier vill jag fråga jordbruksministernom han ändå inte är beredd att överväga en förkortning av dispenstiden föreldning med högsvavlig olja för i första hand . Jag upprepar atl kommunen har rätl och möjlighet all meddela särskildaföreskrifter inom kommunen vilka exempelvis innebär all man sänker svavelhalteni oljan. Jagvill också erinra om atl del naturligtvis är ett kommunall ansvar all planerasä atl en alltför kraftig industrialisering på ett begränsat område undviks. Dellaär del svar som jag vill ge pä hennes följdfråga. Sedan denna fräga aktualiserats har hälsovårdsnämnden i Sundsvallskommun agerat på elt föredömligt sätt. Nämnden har i skrivelse tillkommunstyrelsen hemställt om att den skall verka för alt eldning med lågsvavligolja införs i kommunen, helst . Men man har också ansett atl det inteär praktiskt med en lokal bestämmelse enbart för del. Det hänger bl.a. samman med oljebolagens distributionsom- råden och andra sådanasaker. Dessutom har vi en hel del industrier som ligger i anslutning tillSundsvalls kommun men inom kommun, och därför har hälsovårdsnämndenbegärt att kommunstyrelsen också skall verka för att eldning med lågsvavligolja skall införas i hela länet. Vidare har hälsovårdsnämnden beslulat att hälsoundersökning skall genomföras. Också det ärett positivt agerandefrån kommunens sida. Jaghade hoppals all jordbruksministern skulle ha kunnat lämna ett mera positivtbesked till mig här . Jagnoterar emellertid att det i jordbruksministerns svar slår att en kommitté nuhar tillsatts för att undersöka faktorer som kan medföra risk för cancer. Dettalyckerjag är glädjande, eftersom det enligt vad jag har erfarit intehar gjorts tillfredsställande undersökningar för att fastställa orsakerna tillcancer. Omanvändningen av högsvavlig eldningsolja i norra Det är naturiigtvis min förhoppning att andra hälsovårds-nämnderskallagera lika kraftfullt som hargjort efter den senasteupplysningen. Då klarar man länsproblemel på det sättet. Närdet sedan gäller att införa förbud mot högsvavlig olja snabbare än vadriksdagsbeslutet anger vill jag säga atl del naturiigtvis delvis är en fråga omtillgången på lågsvavlig olja, men det är, herr talman, framförallt en fråga omvarför man sänkt svavelhalten i oljan. Enligt det beslut som fattatär del för att förbätlra försurningssiluationen i landet, där förhållandena isödra och är sämre än i Norriand. Delta är en avanledningarna till att man ansåg sig kunna vänta med atl genomföra ett sådantförbud i . Deltaär naturiiglvis en sak som man får se på. Men med de kunskaper som vi har i dagär det inte rätt av interpellanten att sälta likhetstecken mellan svavelhalteni eldningsoljan och risk för cancer. MARGITODELSPARR (c): Det råder mycket delade meningarom humvida svaveldioxid framkallarcancer. Hittillshar det väl varit sä alt man avslöjat cancerframkallande ämnenmera av en slump. Man har inte gjorl någon kontinuerlig uppföljning ochkartläggning, somjag hoppas att den här kommittén kommer atl ägna sig ät ifortsättningen. Sedan vill jag ocksä säga att vi har utsläpp avmånga olika slag i . Inte minst alarmerande är det slorautsläpp benspyren från Aluminium som uppmärksammats. Men chefen förnaturvårdsenheten på anser ändå att svavlet är den värstaluftföroreningen inom länet, och han tycker all det finns skäl atl förkorta dispensiiden. Överiäggningen var härmedavslutad. Omkyrkans fÖr-väiy av skogsmark §6 Om kyrkans förvärv av skogsmark Jordbruksministern erhöll ordet förall besvara () anmälda fråga, 1979/80:114, ochanförde: har, med hänvisning till ett par aktuella ärenden, frågatmig om jag anser alt en förstärkning av kyrkans markinnehav med drygt 6 500 haskogsmark är förenligt med de riktlinjer som fastlade för denframtida jordbmkspoliliken. Enutgångspunkt för den nuvarande jordbrukspolitiken är att familjelantbruketskall vara den dominerande företagsformen. Rationaliseringspolitiken skalldärför främja uppbyggandet och vidmakthållandet av effektiva familjeföretag.Delta syfte ligger också till grund för den jordförvärvslag som trädde i krafti somras. Lagen skall också stärka sambandet mellan brukande och ägande ochfrämja strukturrationaliseringen inom jordbruket och skogsbmket. Enligtden nya jordförvärvslagen skall tillstånd vägras om marken behövs förjordbrukets eller skogsbmkets rationalisering. I fråga om större markförvärvmedför detta att betydande arealer av den förvärvade marken kan komma alt fåavstås till förmån för de aktiva jord- och skogsbrukare som behöverförstärkning av sina fastigheter. Jaguttalade i lagrådsremissen om jordförvärvslagen att balansen mellan olika ägarkategorierbör behållas i stort setl oförändrad. Lagen har mol den bakgmnden utformats säalt möjligheterna för t. ex. kyrkan att förvärva jordbruks- ochskogsfastigheter blir beroende av om man är villig att som kompensation avståredan ägd mark som är lämplig att överföra till aktiva jord- och skogsbrukare.Omfattningen av den mark som bör avstås blir givetvis beroende av förhållandenai det enskilda fallet. Deärenden som hänvisar lill i sin fråga beräknas komma intill regeringen. Jag är inte beredd att föregripa den prövning som då skallske. När fattade beslut om en ny jordförvärvslag slogsdel fast alt lagstiftningen skulle främja uppbyggandet och vidmakthållandet aveffektiva familjeföretag och därmed stärka sambandet mellan brukande ochägande. Vidare uttalade att rationaliseringspolitiken skulleutformas med utgångspunkt i familjelantbmket som den dominerandeföretagsformen. Kyrkansstora intresse av att förstärka sitt markinnehav är oroande och något somenligt min bestämda mening måste motverkas, om de riktlinjer förjordbrukspolitiken som gäller skall kunna fullföljas. Det är bra attskogsbolagen säljer ut delar av sitt markinnehav, men de bör då inte hamna i enannan juridisk persons ägo. I stället bör sådan mark användas på det sättet bereder aktiva jord- och skogsbrukare möjlighet att förslärka sina fastigheter.Enskilda lanlbmkare har ingen som helst möjlighet att konkur- reraprismässigt med kyrkan med tanke på de avsevärt bättre ekonomiskaförutsättningar som kyrkan har i förhällande till den enskilde lantbrukaren. Dearealer som och skall försälja lill kyrkan i en delSmålandskommuner är av beiydande omfattning. Jag är medveten om altlanlbruksslyrelsen har krävt en viss markkompensation från kyrkan. Det är bramen inte tillräckligt. En ulveckling innebärande ökat markinnehav för kyrkan ärnågot som jag inte kan ställa mig bakom. Jagnoterar emellertid och sätter min lit till de uttalanden som jordbmksminislernhar gjort i samband med lagrådsremissen och som också återges i svarel,nämligen atl balansen mellan olika ägarkategorier bör behållas i stort settoförändrad. Jagär fullt medveten om atl jordbruksministern i del enskilda fallet inte kanföregripa den prövning som skall ske i regeringen, men jag tolkar ändå jordbruksministernssvar på det sättet atl man inte kommer att godkänna den av mig aktualiseradeöverlåtelsen av mark på nu gällande villkor. Jagflr slutligen, herr talman, tacka jordbruksministern för svarel på min fråga. Herrlalman!Jag vill erinra om alt grundprincipen är all juridiska personer som intebedriver skogsindustrien verksamhei, och dit räknas kyrkan, fårförvärvstillstånd endasi om de avslår mark av samma sloriek eller värde somförvärvet eller om annal skäl finns. När regeringen harmedgivit större kyrkliga markförvärv har en fömlsättning varil att stiftsnämndernahar varil beredda alt medverka lill alt avyttra tidigare innehavd mark förrationaliseringsändamål. ARNEFRANSSON (c): Jag lackar jordbruksministern fördel kompletterande svarel. Jag troratt det var värdefullt att jordbruksministern angav regeringens principiellainställning. Detär enligt min uppfattning hell rikligt alt överiätelse skall ske bara underförutsättning alt man då avstår mark av samma sloriek eller värde som förvärvetavser. På den punkten harjag ingen avvikande uppfattning. Jag hoppas därför attden prövning som regeringen gör av det aktuella ärendet kommer att leda tillett positivt ställningstagande och bereda möjligheter för unga lantbrukare attkomplettera sina redan befintliga fastigheter med ytteriigare mark. Överiäggningenvar härmed avslutad. § 7 Om bekämpningen avgranbarkborren Måndagen den 3 december1979 0/77bekämpningen av granbarkborren Jordbruksministern erhöll ordet föratl besvara () anmälda fräga, 1979/80:115, ochanförde: har frågat om de samlade erfarenheterna av detförsta bekämpningsårel är sådana alt jag anser all årets bekämpning avgranbarkborren skall fortsätta även . Han har vidare frågat vilkaytteriigare insatser Jag är beredd att vidta för att fortsätta kampanjen motgranbarkborren. lill förfogande förinventering av hur årets stora bekämpningsaktion mot granbarkborren harlyckats. Inventeringen visar att skadorna totalt setl har minskal väsentligt.Skogsstyrelsen bedömer dock atl bekämpningsåtgärderna måste få ungefär sammaomfattning nästa är och har begärt att pengar skall ställas till förfogande förstatsbidrag. Framställningen bereds f n. i jordbmks-departemenlel,ochregeringen kommer så snart det är möjligt att falla beslul i frågan. Jag tackarjordbmksminislern för svarel på min fråga. Fördet första kan vi konstatera atl kampen mot granbarkborren i och någraandra skogslän ärdet största projektet i landet när det gällerbiologisk kontroll av skadeinsekter. Fördelandra kan vi konstatera all den här kampen blirhemskt dyr men atl staten ändåknappast kan ha råd atl sluta delta krig mot granbarkborren. Årets satsning kannämligen inte fl vara en engångsföreteelse, om man över huvud taget skall fåbukt med insekterna. Avtotalt anvisade 24 milj. kr. har ca 18 milj. kr. förbrukats i millhemlän . ansöker om 30,3 milj. kr. Vid ettsamtal som Jag har haft med i och desstjänstemän uppgav man alt behöver ungefär hälften av detta belopp,dvs. ca 15 milj. kr. Dessa siffror visar att årets storskaligagranbark-borrebekämpning kommeratt fortsätta i samma skala även ,under förutsättning att medel ställs till förfogande. IVärmland har ca 250 000 fångstfällor placerats ut i skogarna, ochenligt beräkningarna skall ytteriigare 50 000 fällor sättas ut. Ävenom jordbmksminislern, vilket framgår av svaret, inte är beredd atlprecisera något anslagsbelopp i anslutning till äskande om 30,3milj. kr., vore del värdefullt om statsrådet ändå ville göra en klarviljeyttring, som garanterar alt kampen kan fl fortsätta efterungefär samma former som . Med ett sådant uttalande skulle statsrådetinstämma i den bedömning som gör, nämligen atl bekämpningsåtgärdernamåste få ungefär samma omfattning som de hade . Får jag erinra om att bekämpningsaktion var denstörsta sedan verksamheten startades . För första gångensatsades i stor skala också på ferromoner, som hade prövats endast i mindreomfattning tidigare. Då kan man dra den slutsatsen, som hargjort, alt årets bekämpning har givit värdefulla erfarenheter på mångaområden. Man kan också dra den slutsatsen att den ökade trenden i angreppen,som visade sig 1977 och 1978, nu harbmtits. Skadorna är totalt nere på 1977 årsnivå. I alla inventerade län har skadorna minskal, med undantag av län.Glädjande är naturligtvis den kraftiga minskning som skett i , somi en följd av år varil svårast drabbat. Frändessa utgångspunkter bereds ärendet om fortsall stöd i . Omtillverkningen av öl- och läskburkar av aluminium GUNNAROLSSON (s): Det är ett riktigt konstaterande av statsrådet att den kampanj somgenomförts har varit till alla delar lyckad. Ulplaceringen av fångstfällor harblivit en klar framgång. Denna smått unika kampanj bör därför fä fortsätta. Menkampanjen är ingalunda avslutad. För ell par veckor sedan gavs ett TV-program-jag vet inte om statsrådet hade tillfälle att se del - som gav en skrämmandebild av hurdet ser ut i framför allt , där de allra störstaskadorna finns. Bara har 325 000 granar - det motsvarar - dött av de här angreppen. Jagvet inte om statsrådet haft tillfälle all se kalaslrofområdet i Värmland.Anders företrädare gjorde ett besök på platsen, och del ledde lillalt 24 miljoner ställdes lill förfogande. Jag skulle vilja föreslåstatsrådet atl vi i gott samarbete planerar in ett sådant besök i norraVärmland , så får statsrådet på ort och ställe se den stora katastrofsom drabbat skogsbruket där. Del är riktigt, som säger, all kampanjen inte äravslutad. Om den hade varit avslutad skulle inte ha begärtytteriigare 30,3 miljoner . Överiäggningen varhärmed avslutad. § 8 Om tillverkningenav öl- och läskburkar av aluminium Jordbruksministern erhöll ordet förau besvara Hans Alséns (s) anmälda interpellalion, 1979/80:50,och anförde: har frågat mig vilken uppfattning Jag har om riskerna förett ökat energibehov och en växande nedskräpning genom 6 protokoll l979/,S0:4l-43 0/77 tillverkningen av öl- och läskburkar av aluminium tillverkningen av öl- ochläskburkar av aluminium och om jag är beredd att vidla ålgärder för alt hindraeller förebygga eventuella dylika risker. Bakgmndenlill Hans Alséns frågor är bl. a. alt PLM efter en överenskommelse med Prippsbryggerier beslutat bygga en förpackningsfabrik, vari man fr. o. m. är 1982skall tillverka 900 miljoner dryckesförpackningar av aluminium . Avsiktenär i första hand att ersätta den nuvarande burken av bleckplåt. räknarman med att aluminiumburken skall ta en större del av dryckesmarknaden än vadbleckplätsburken nu har. De berörda förelagen samverkar i elt projekt föråtervinning av aluminiumburken. I projektet, som följs av en styrgmpp medföreträdare för bl. a. naturvärdsverket, och , avser man atl bedriva försöksverksamhet i en kommun med attsamla in tomburkar frän hushållen i anslutning till insamlingen av returpapperoch textilier. Isamband med behandlingen av proposition 1975:32 om återvinning ochomhändertagande av avfall uttalade atl det bör vara klarlagt innanproduktionen av en vara påbörjas hur varan skall omhändertas sedan den haranvänts och blivit avfall. Vidare uttalades att del är producenten som i förstahand har ansvarei för att avfallet tas om hand på ett riktigt sätt från miljö-och resurssynpunkt. Ulanen väl fungerande återvinning skulle en övergång lill aluminiumburken kommaatt medföra inte bara en ökad energiåtgång utan också miljöolägenheter i formav ökad nedskräpning. Dessa problem kan komma att växa om burken tarmarknadsandelar från returglaset. Det ankommer på de berörda företagen attsvara för atl frågan om återvinningen av aluminiumburkarna löses pä ett från samhälletssynpunkt tillfredsställande sätt. Regeringen kommer alt noga följa utvecklingenpå detta område och är beredd all vidta erforderiiga åtpärder för atlsäkerställa atl en sådan återvinning kommer till stånd. HANS (): Lät mig först få tacka jordbruksministern för svaret pä mininterpellalion. Det är enligt min och, tror jag, många andras uppfattning och viktig energi-, resurs- och miljöfråga som behandlas i interpellationen. Jagbrukar inte göra reklam för , men man kostade på sig ett uppslag i denhär frågan i gårdagens tidning. Självfallet harjag, som det litet skämtsamtbrukar hela, inga barn med , men jag tror ändå all man där är på rättväg i sammanhanget genom att peka på del här problemet på ett säll som i varjefall inte jordbruksministern har gjorl. Jag tvingas tyvärr mot bakgrunden avinterpellationssvaret säga att jordbruksministern svarat i knapphändigastelaget. Men jag hoppas att statsrådet är beredd att komplettera ochvidareutveckla sig i den efterföljande diskussionen. Jag kommer nämligen attställa vissa frågor i det fortsatta resonemanget. Låtmig inledningsvis fä konstatera atl emballageutvecklingen inomlivsmedelsindustrin gått mol en alltmer ökad andelengängsförpackningar. Underde har en seriös diskussion upptagits beträffandeemballageutvecklingen. De direkta orsakerna till della är två: dels energikriseni början av 1970-talel, dels miljö- och livskvalitetsfrågornas ökadeaktualitet. Jagkan tänka mig atl de förelag som är aktuella i den här speciella frågan -PLMoch - har väl så seriösa avsikter med sin diskussion om och sluUigasatsning på en återvinningsbar aluminiumburk. Det är bara beklagligt att manfrån deras sida under utredningsarbetets gång inte funnit anledning atlkontakta företrädare för konsumenterna. De små bryggerierna har tydligen hellerinte varil intressanta samtalspartner i sammanhanget. Nej, man har faktisktvall att över huvudena på flertalet andra intressenter fatta sina beslut. Medhänsyn till atl till sin huvuddel ägs av samhället och alt PLM är ettdirekt monopolföretag på den aktuella marknaden är jag mycket intresserad avjordbruksministerns synpunkter pä den här speciella aspekten. Får det gå lillså här i elt samhälle, där ändå har ett beiydande inflytande ochdär samma centerparti ständigt upprepar atl del är de små företagen man skallslå vakl om, att man skall ha ett decentraliserat beslutsfattande osv.? Ärdetta ett rimligt handlingssätt, tycker jordbruksministern, av ett förelag somi hög grad är samhällsägt och ett annat företag som är ett direktmonopolförelag? Allbegagna aluminium som förpackningsmaterial för drycker är faktiskt ingen ny idéens i . Redan i mitten av 1960-talel umgicks kooperativa WårbyBryggerier med planer pä atl använda dryckesburkar av del materialet. Enligt deuppgifter jag fått av ansvariga personer hos Wårby avstod manemellertid från aluminiumburken efter samtal med generaldirektören vidnaturvårdsverket och experten där Hans Palmslierna, som båda ställde sigavvisande till tanken. Så lyckerjag alt det skall gå till i sädana här frågor. Ilinje med Wårbys politik pä det här området har de kooperativa butikerna i storutsträckning underiättat för konsumenterna att återlämna sina tomglas. Som jagser det hade del från olika utgångspunkter - inte minst från samhällets ochkonsumenternas - varit angeläget alt PLM och parallellt meddiskussionerna om tillverkning av aluminiumburken åtminstone hade övervägtmöjligheten att utveckla glasemballaget. Det har man dock - på det tyder deuppgifter jag har - helt avstått ifrån. Jag tror mig veta att man valt denlinje i viss strid med övriga medlemmar i - ocksåett exempel pä atl den store kan gå sina egna vägar. Ja,sä kan det alltså gå till när- om uttrycket tillåts - de stora elefanternadansar. Resultatet har inte vare sig ur samhälls- eller ur konsumentintressetssynpunkt blivit i alla delar särskilt tilltalande. Verkningarna härav kan kommaatt visa sig långt fram i liden. De kan bli ödesdigra pä olika områden. Det kanbli fråga om skador i vår miljö, om en oansvarig energiförbrukning och ombesväriiga konkurrensförhållanden inom bryggerinäringen, som redan är hårtdrabbad. Både kammarens ledamöter och flera tidigare regeringar har haftanledning alt sysselsätta sig med problemen inom denna näring. Bryggerinäringenharju stora problem ur sysselsältningsmässiga och Omtillverkningen av öl- och läskburkar av aluminium 0/77tillverkningen av öl- och läskburkar av aluminium andra synpunkter, vilketär av betydelse i detta sammanhang. Lålmig litet närmare och i varierande omfattning få utveckla mina synpunkter pådessa tre huvudområden. Underförsta hälften av 1981 kommer PLM:s nya fabrik i i att börjaleverera aluminiumburkar lill i varje fall bryggerier. Fabriken kommer,som också framgår av interpellationssvaret, alt ha en årskapacitet av 900miljoner förpackningar. Jag vet inte om ell så stort antal burkar skulle rymmashär i plenisalen, men jag skulle knappast tro det. Det är alltså inte fråga omnågra småposter. Man kan förstås lill att börja med trösta sig med atl alltinte kommer att säljas i vårt land - men nog blir det fråga om stora tal. Vilär ha en percapiiakonsumtion i på 70 burkar. Allt tyder påatl denna konsumtionsnivå kommeratt stiga. Som Jämförelse kan nämnas atlkonsumtionen i ligger på 250 burkar per person och år. Vi brukar ju när delgäller vad som skall ske i fråga om utvecklingen i vårt land ofta hämtauppgifter från den amerikanska marknaden. Låtmig dröja kvar med exempel jusl från . Där har nämligen aluminiumburken enmycket stor marknad. I har byggts upp system för tomburkens återtagningvilka varierar mellan olika stater. har planerat ett system förinsamling av tomburkar frän hushällen i anslutning lill insamlingen avreturpapper och textilier. Om utfallet av denna insamlingsform vel vi i dagslätt intet. Låtmig i detta sammanhang åberopa ett annat tidningsorgan, som jag själv och jagförmodar även Jordbruksministern studerar med stort intresse ,nämligen tidningen . I dess senaste nummer, nr 48, inrymdes en stor artikelpä två sidor om bl. a. jusl denna fråga. Artikeln var rubricerad "Eltenergislöseri utan like?" - frågetecknet är kanske berättigat. I denartikeln sägs beträffande den kommunala verksamheten avseende insamling avpapper och textilier: "Kommunalpappersinsamling blir obligatorisk . Men är det bara en månadkvar och fortfarande har bara ett fåtal kommuner genomfört insamlingen. För omde inte anser sig ha råd slipper de nämligen, och burkarna hamnar troligen ävende bland soporna." Jagvet inte hur väl underrättad tidningen är, men jag förmodar attjordbruksministern sitter inne med mera ingående informationer. Hur slår dellill ute i kommunerna pä den här punkten? material och kanske även inågon mån interpellationssvaret ger elt intryck av alt man ute i kommunerna haren fantastisk beredskap för att la emol burkar, tidningar och andra typer avavfall. Jag tillåter mig tvivla på detta och lutar åt atl Land har rätt, menjag vore tacksam om jordbruksministern kunde korrigera mig på den punkten. Jaghyser alltså minst sagl dubierom huruvida denna insamlingsverksamhet kommeratt fungera. Något som vi vet är ändå hur det har gått i . Erfarenheterdärifrån visar att man får tillbaka, generellt i hela , ca 26 96 av denförsålda kvantiteten aluminiumburkar. Räkna efter vad ca 30 96 - om vi skallvara litet generösa - på 900 miljoner burkar kan bli! Det blir inget ansenligtantal burkar, om vi skulle hamna på samma nivå här i landet. stater där burkar belagtsmed hög pant är återtagningen betydande. Den sker dock genom butikerna ochförorsakar där stora svårigheter, då säljställena inte är planerade för ett såstort tomburksåterlämnande. Vad jag kan förslå finns del i ingenmöjlighet att via butikerna samla in tomburkar. Handlarna har nämligen-och härharjag uppfattat del som om man är hell överens - sagt ifrån pä den punkten.Man har ingen möjlighet att ta emol burkar.