prot · G309148 · 1979-12-31 00:00:00 — att riksdagenmed bifall till propositionen 1979/80:129 i övrigt skulle anta dels förslaget till lag om ändring i lagen (1974:371) omrättegången i arbetstvister, dels förslaget till lag om ändring i lagen (1937:249) ominskränkningar i rätten att utbekomma allmänna handlingar, 3, attriksdagen med bifall till propositionen 1979/80:92 skulle e/5 med ändring av vad tidigare beslutat (prop,1979/80:100 bil, 15 p, A 2, AU 1979/80:20, hemställan under A mom, 2) fill Kommittéer m, m, för /81 under tolftehuvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av ,, dels till Jämställdhet mellan kvinnor och män /81 under tolfte huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av ,, 4, attriksdagen med bifall till propositionen 1979/80:147 godkände FN;s konventionom avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor, ' 2 protokoll 1979/80:148-149 (vpk): Jag skall i mitt inlägg uppehålla mig vid enav de propositioner som behiindhis i arbetsinarkiiiidsutskottets betiinkiindenr 30, niiniligen propositionen om iiiidring i liigen om iiiinstiilldhetnielliin kvinnor och män i arbetslivet, m, m. Vi hade en priiicipdebiitt omliigen i deceinber månad i samband med iilt den iintogs, Vpk:s kritiskiisynpunkter på higen slår naturligtvis fast, men det är inte min iivsikt atl nuIii upp detta till förnyiid debatt. Vi har en liig och dennii propositioniniiehåller försliig till kompletteringiir och detaljregleringar av olikiifrågor i deniiii liig. Bland dessa föriindringiir finns det en frågii. diir vpkinte har kiiniiiit iicceptera regeringens förslag och diir vi alltså viickt enmotion. Det giiller frågiin om offentlighet vid förhandlingar införjiiinstiilldhetsniimnden, Ipropositionen säger inan så har om demiii frågii: ""Det finns enligt min mening inte skiil att pådet siittet jiiinstiillii muiitligii förhandlingar inför nämnden med rättegånginför domstol att förhandlingen skall som huvudregel vara offentlig (jfr 5kiip, 1 S riittegångsbalken). Det får ankomma på nämnden iitt i samråd medjiinistiilldhetsombudsmiinnen och arbetsgivaren bestämma hur det skallförfiiriis på den punklen, VIot iirbetsgivarens bestridande bör förhandlingen intekuniiii göriis offentlig,"" Enligt denna skrivning utesluter niiin alltså inteoffentligii fiii hiindlingiir inför jämställdhetsnämnden. Men niiin geriirbetsgiviiren något sliigs veloriitt att avgöra om förhandlingen skall varaoffentlig. Och skiill obserseras att iirbetsgivaren är den som är svariinde.Det är iirbetsgivarens iinderlåtelser i jiimsliilldhelsfrågor som kommer attbehandliis i jiiniställdhetsniininden. Från vpk:s sida anser vi det helt orimligt attarbetsgiviiren ensam skiill kunna avgöra denna fråga. Med de skrivningiir ettenhiilligt utskott ställt sig biikom kommer det ju att bli så atl när frågan omoffentlighet avgörs kan en arbetsgivare mot en enhällig jämställdhetsnämndsaga: Nej. den hiir förhandlingen skall inte vara offentlig, Jiig kan inteförstå att dettii hiir kunniit accepteras av ett enhälligt utskott. Ett rakare och mera logiskt synsätt hos utskottet hadeviil i så fiill varit att säga att förhandlingarna aldrig skall variioffentliga, Jiig skulle vilja fråga: När menar utskottet att de härförhandlingarnii skall viira offentligii? Det ges ju med denna skrivningmöjligheter till offentliga förhandlingar. När anser utskottet att sådana skallkomma till stånd? Någon tanke måste ju finnas bakom utskottets mening attförhandlingar skall kunna vara offentligii - men bara när arbetsgivaren går medpå det. Skall del månne \iirii niir arbetsgivaren kan få publicitet,goodwill och reklam för sitt företiig? Från vpk;s sida anser vi atl samma regler skall galla förförhandlingar infiir jämställdhetsnämnden som vid rättegångiir iiirbelstvister. Dettii regleriis, närdet gäller jämställdhetsfrågor, i 11 S ilagen, och den säger följiinde enligt propositionens förslag: ""I mål om tillämpning av 2-5 och 8 SS kan domstolenutöver vad som i övrigt gäller förordna att förhandling skall hållas inomstängdii dörriir. i den mån det kan antas att offentlighet skulle medföra riskför väsentlig skilda för part eller annan genom yppande av affärs-, drifts-eller diirmed jiimförligt förhållandehos företag eller organisation eller iiv enskilds ekoiioiniska eller Nr 148 personliga förhållanden."" skulle detta iilltså innebiirii att det blevjämställdhetsnämnden som avgjorde när en förhandling inte skall \iira offentlig,med de riktlinjer som jiig cileriide atl gå efter. Är inte det Jämställdhetsfrå- tillräckligt? Skyddar inte detta arbetsgivaren tillräckligt? Vad har då utskottet för motivering för sitt yrkiiiide omavsliig på denna motion? utskottet säger så här: ""Offentlighetsåsom huvudregel inför jämställdhetsnämnden skulle kunna ge en iinnan karaktäråt förfarandet iin det avsedda. Tvångsinslaget skulle träda i förgrunden påbekostnad av förhandlingsmöjligheterna. Förfarandet skulle därigenom också blimer inriktat på frågan om arbetsgivarens underlåtelser än på att söka nå ett isak gott förhandlingsresultat för framtiden. En sådan ordning gagnar kniippastjämställdhetsarbetet i stort."' Vpk är av precis motsatt uppfattning. Det äroffentligheten som kommer att gagna jiimställdheten. De frågor som behandlas ijämställdhetsnämiideii kommer att ha betydelse för utformningen av praxis. Dekommer också alt ha betydelse för de anställdas möjligheter att driva liknandefrågor på andra arbetsplatser - för ingen tror väl att enjämställdhelsombudsman med ett kansli på en handfull personer aktivt skall kunnabevaka iitt landets allii arbetsgivare bedriver aktiva jämställdhetsåtgärder,som ju föreskrivs i lagen. Det måste förstås vara de anställda och derasfackliga organisationer som har huvudansvaret att se till att lagen följs. Detär naturligt, riktigt och praktiskt den enda möjligheten. Då måste de anställdaoch deras fiickliga orgiinisationer också ha möjlighet att följa praxis idessa frågor och få veta hur jämställdhetsnämnden resonerar. Jag vill citera ur den ursprungliga pr-opositionen1978/79:175. där förfarandet inför jämställdhetsnämnden beskrivs. Jag vill göradetta för att göra kammaren uppmärksam pä att det är detta förfarande man nuavser att låta arbetsgivaren ensam avgöra orn det skall vara offentligt ellerinte. ""Förfarandet inför jämställdhetsnämnden tillhörvisserligen förvaltnings-förfarandet, men det står i realiteten rättegångennära. Skyldigheten atl vidta aktiva åtgärder för att främja jämställdheten ären arbetsrättslig förpliktelse och avser, som lagen utformats, förhållandetmellan enskilda. Förfarandet i mål om sådana förpliktelser närmar sigcivilprocessen. Huvuddragen ii\ förfarandet bör enligt min mening av nu angivnaskäl regleras i lag."" - Det är det som vi skall besluta om . "'I lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder har exempelvisförfarandet inför dessa nämnder blivit noggrant angivet. Att lagformen brukas är motiverat även av andra skäl. Iärenden inför jämställdhetsnämnden uppträder två motstående parter. Syftet i mal om föreläggande för arbetsgivare att vidta aktiva åtgärder är att främja jämställdheten. Målen kan komma att gälla åtgärder av mycket ingripande art. Nämnden skall därvid icke vara bunden av jämställdhetsombudets yrkanden och dennes utredning."" Nr 148 Jag skiill, för att inte triittiikiimniiiren. avstå från iitt fortsiittii iilt cilcrii ur Onsdagenden proposition 1978/79:175. men detviir dettii som skrevs i denna ursprinigligii 21 maj1980 proposition om förfiirandet införjiiinstiilldhetsniimnden. ar står iilltså enligt propositionen rättegången niirii. Jämställdhetsfrå- ''" gi'ha åtgärder av mycket ingripiiiide iirt, och förfiiriindcl niinnarsig nor civilprocessen. Men ett enigtutskott anser iitt sviiriiiidcn, dvs, iirbetsgiviiren. i dessaförhandlingiir skall ha ensidig möjlighel iilt miirkliiggii hclii frågiin. luiavgörandet om frågiiiis offentlighet. I propositionen till /79 hette det iilltsåatt förhiindlingariiii står riitlegången närii. I utskottets skrivning iiv idiig heter det iitt förfiiriindcl skall viira inriktat på att nå ett i sak gottförhandlingsresultiil för fraintiden. Det iir en vissskillniid. Det är som omman nu från utskottet menar iitl fiågiin dyker upp hosjämställdhetsnämnden. Så är ju inte fiillet. Det iir jujäniställdlielsonibudsiiiiiniien och de anstiilldii som skiill se till iittlagen följs och påtalii hos arbetsgivaren om hiin bryter emot den. Det är då mankiin lirka, förhandla, diskuterii och i sak försökii komniii överens. Det iirförst när en arbetsgiviire inte riiltiir sig efter jämstiilldhetsombudsmiimiensförelägganden en fråga kommer till jämstiilldhetsniimnden. Från vpk:s sida menar vi iitt offentligheten införjiinistiilldhetsniiinnden skiill följa samma regler som gäller viddonisiolsförhiindlingiir. Dettii hiir vi utvecklat i vpk-motionen nr 1965. somjiig vill yrkii bifall till. Jag tänker inte i (ivrigt gå in på depropositioner som behandlas i detta betänkande. Vi får nu en jämställdhetslag.och med detta betänkande godkänner också FN:s konvention omiivskiiffiinde iiv iillt sliigs diskriminering av kvinnor. Det må vara bra attha kigiir och konventioner bakom ryggen - det iir i alla lall bättre iin iilthii Uigiir som motverkar det man vill uppnå. Men erfiirenhetsmässigt vet viiitt kvimioniiis frigörelse, liksom iillii andrii förtrycktii gruppers, måstevara deriis eget verk. Det kommer iilt vara kvinnorniis aktiva kamp ute isamhiillet för högre löner, för fler dagisplatser, för ett bättre organiseriiliirbetsliv. för sex timmars iirbetsdag och över huvud tiiget för lika villkormclliiii kvinnor och miin som kommer att ha betydelse förjämsliilldhetsfrågoriiii. Formell siirbehandling på grund av kön ärreliitivt oviinlig på den svenska iirbetsmarknaden. Miin kan diirför förmodaiitl de företeelser som jämställdhetsombudsmannen och jämställdhetsnämndenkommer att få ta itu med mindre handlar om uppenbar diskriminering iin om vadsom orsakiis av de faktiska skilhiiiderna i iniins och kvinnors villkor. Delkommer sannolikt att visa sig att gamla attityder segt hiinger kviir på mångiiarbetsplatser. I dagkunde man i en tidningsnotis läsa om ett bussboliig i Fiiluii som inte Detta bolag säger bestämt nej till alla kvinnor även om dessii harbusskort och erfiirenhet iiv siimniii jobb. tidningsnotisen sin inställning - hör och hiipiiii! - med det urgamlii 20 argumentet att det finns bara entoiilett. Kvinnor har upplevt och upplever fortfariinde en lång radinformellii Nr 14» hinder. Redan när det gäller att söka jobb blir mångakvinnor avskräcktii den genom form och innehåll i de arbetskrav som ställs. slentrianmässigt.Man har inte tänkt igenom vad som verkligen krävs för att Man övervärderar manliga erfarenheter och räknar inte med de Jämställdhetsfrå- kvinnliga som en merit. Att göra arbetstiden mer flexibel stöter på hårt motståndpå många håll. En viktig åtgärd för jämställdheten måste vara iitt män i störreutsträckning tar på sig ansvar för barn och hemarbete genom iilt ta utföräldraledighet eller arbeta deltid. Detta rubbar det invanda mönstret, och man måste förståattdet särskilt på små arbetsplatser med få anställda kan skiipa problem. Men medgod vilja och samarbete i planeringen måste sådana problem kunna lösas. En viktig faktor när det gäller befordran på arbetsplatsentill mera krävande och ansvarsfulla uppgifter och därmed högre lön år viljanoch förmågan och den praktiska möjligheten att skaffa sig vidareutbildning iyrket. Här blir kvinnorna ofta hindrade atl t. ex. delta i internatkurser. Detår nämligen kvinnorna som har huvudansvaret för hemmet och barnen. Det måsteaktiva åtgärder till för atl eliminera ett sådant handikapp. På statenskursgård Sjudarehöjden har man en försöksverksamhet med särskildbarntillsyn. Barnstugeutbildad personal tar hand om medförda barn ,och bor barnen med sin mamma eller pappa. Den verksamheten skallutvärderas , men en preliminär utvärdering baserad påintervjuer med 92 föräldrar har visat en mycket positiv syn på den härverksamheten. Man har också i den statliga förvaltningen prövat att geersättning till deltagare i internatutbildning med . förmerkostnader för barntillsyn hemma. Jämställdhetsarbetet på själva arbetsplatsen iir oerhörtviktigt. Det gäller att bearbeta attityder både hos arbetsgivare och hosarbetskamrater. Det är viktigt att jämställdhetssynen finns med i allt fackligtarbete liksom i allt politiskt arbete över huvud taget. Bevakningen bör gällainte bara personalpolitiska frågor utiin också samhällsplanering, skolii.familjepolitik etc. Mot attityder kan det inte lagstiftas, brukar det iblandsägas. Men den lag om jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet som vinu lägger sista handen vid, sa alt den kan träda i kraft i är,kommer att ge oss det stöd vi behöver för att kämpa vidiire mot fördomar ochfastlåsta attityder. Bussbolaget i måste börja tänka om efter den 1 juli.På papperet har vi hunnit ganska långt med jämställdheten här i , men vibehöver den här lagen för att komma till rätta också med den/«/or/He//((diskrimineringen, den som gör att alla väl tänkta reformer ändå inte alltidfungerar. När det gäller tillämpningen av lagen är det viktigt attbetona att jiiinställdhetsombudet skall försöka få till stånd frivilliga åtgärder för alt främja jämställdheten på arbetsplatserna genom överläggningar med arbets marknadsorganisationerna och genom råd och information direkt till arbetsgivarna. har i sitt betänkande framhållit detta vid behandlingen av vpk:s motion, där det krävs attfrågan om offentlighet vid förhandling i jämställdhetsnämnden inte skall kunnaiivgöriis genom arbetsgivarens veto. Vpk menar att de diskussioner som kommeratt föras i nämnden måste få kommenteras av massmedia och nå ut och diskuterasockså på andra arbetsplatser. Vad det senare önskemålet beträffar, så bör detkunna tillgodoses genom all arbetrnarknadens parter finns med i nämnden - ochnaturligtvis har full frihet att diskutera vad sorn händer där. Resultaten blirdessutom också offentliga. I utskottet har vi menat att offentlighet motarbetsgivarens uttalade vilja skulle uppfattas som ett tvångsmedel, vilketskulle inverka menligt på förhandlingsklimalel. Det skulle inte gagnajämställdhetsarbetet i stort. Det är min övertygelse atl vi , genom alt rätt användaden här lagen, har fått ytterligare ett verksamt medel i jämställdhetsarbetet.Jag ber. herr talman, att få yrka bifall till arbetsmarknadsutskottetshemställan. MARIE-ANNJOHANSSON (vpk) replik: Mycket av vad sade ibörjiin av sitt anförande kan jag instämma i. Det finns fortfarande mångahinder på vägen när det gäller att uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män. Men jag tycker att försvaret för att avstyrka vår motionvar synnerligen tunt. sade själv attjämställdhetsombudsmannen från början skall försöka åstadkomma dessa aktivaåtgärder som lagen talar om. försöka få arbetsgivarna att frivilligt arbeta ilagens anda genom råd och information och även genom överläggningar rnedarbetsmarknadens parter. Detta är vi ju också införslådda rned. Det är välsvårt att nu säga hur det blir. men troligtvis kommer de frågor som tas uppinför nämnden att varti av principiell karaktär. Hur skall man exempelvis se påvidareutbildningen? Hur skall en arbetsgivare tackla de problemen för attaktivt arbeta för jämställdhet? Det är en intressant principiell fråga som kantänkas komina upp i jämstalldhetskommittén för bedömning. Jag tycker att det ärviktigt att sådana principiella frågor, som tas upp där. kan diskuterasoffentligt, att de kan tränga ut och bli föremål för debatt. Det räcker intemed att arbetsmarknadens parter har personer i den här nämnden - det blir intealls samma effekt. Framför allt tycker jag att det är tokigt attarbetsgivaren ensam skall kunna lägga hinder i vägen. Även om en enigjämställdhetsnämnd anser att frågan skall diskuteras offentligt, kan alltsåarbetsgivaren ensam avgöra att det inte skall ske. Här tycker jag att manresonerar fel. Jag fick inte svar på frågan när diskussionen skall varaoffentlig. Varför har man inte sagt från början att inga förhandlingar skallvara offentliga? Det är alltså arbetsgivaren som kommer att stå för avgörandet.I vilka frågor anser utskottet att förhandlingarna skall vara offentliga? () replik: Jag tycker det är viktigt att notera attMarie-Ann Johiinsson sade att det koinmer att röra sig om principiella frågorsom har stor räckvidd Det är precis så som vi har sett på detta i Nr 148 arbetsmarknadsutskottet - det viktiga är att man får kännedom om de den principiella ställningstagiindena i nämnden. Det önskemålet tycker jag tillgodoses,som jag sade tidigare, genom att arbetsmarknadens parter är Vidare kan jag inte tänka mig annat än att Jäinställdhetsfrå- jämställdhetsombudsmanneneller jiiniställdhetsniininden sä småningoin por kommer attpublicera prejudikatsamlingar som belyser vad som generellt har skett inämnden och vilken ställning den har tagit till just sådana frågor som ex. riilten till utbildningoch biist skallfrämja jämställdheten där. Del kommer säkert iitt bli möjligt atl ha en offentligdebatt om det. Just i principiellt viktiga frågor kommer det atl vara ettarbetsgivariiitresse att handläggningen blir offentlig, när man har olikauppfattningar. Något annat skulle vara förvånande. Vad arbetsmarknadsutskottetoch propositionen har tagit hänsyn till är enskilda fall där behandlingen avolika anledningar inte främjas av att den är offentlig. (vpk) replik: tror att det kommer altvara etl arbetsgivarintresse att ha offentliga förhandlingar niir principielltviktiga frågor står på spel. Det tror inte jag, och erfarenheten koinmer välatt visa vem som har rätt. Jag tyckte faktiskt att Mariiinne i sin replikpläderade för det förfaringssätt som vi föreslär i var motion, nämligen afthuvudregeln skall vara att förhandlingar i principiellt viktiga frågor skallvara offentliga. Men precis som vid rättegångar skall jämställdhetsnämndenkunna avgöra om en förhandling av olika skäl bör hållas inom lyckta dörrar -för att skydda enskilda, för att skydda affärshemligheter osv. Om har det synsätt som hon gav uttryckför i sin replik, tycker jag att hon borde ha gått på vår motion och inte påden linjen att arbetsgivaren skall avgöra frågan om offentligheten. () replik: I utskottet tror vi att vi gagnarjämställdhetsarbetet bäst på detta sätt. Vi tror inte på de tvångsmetoder somMarie-Ann gör sig till tolk för. Vi vill i varje fall börja arbetetmed att på frivillig väg försöka komma ett stycke längre med jämställdheten. Talmannen anmälde att Marie-AnnJohansson anhållit att till protokollet få antecknat att hon inte ägde rätttill ytterligare replik. Kammaren har att ta ställning till trepropositioner som alla behandlar jämställdhetsfrågor. I samtliga fall är det ett enigt utskottsom tillstyrker propositionerna. Det rader med andra ord stor enighet kring jämställdhetsfrågorna - åtminstone när det gäller det begränsade område 23 som vi behandlar . De jämställdhetsmotioner som väcktes trnder' den iillmännamotionstiden har utskottet uppskjutit . Då hoppiis vi att vi skallfå en debatt i anledning av den aviserade propositionen, som skall ta upp denhandlingsplan som jämstalldhetskommittén har utarbetat. Eftersom utskottet är enigt om de framlagdapropositionerna finns det egentligen ingen anledning att starta en stor debatthäri dag. Jag vill i alla fall peka på den risk som finns när vi nu startar enny organisiition och tillsätter en jämslälldhetsombudsmiin och en jämställdhetsnämnd.Det ligger nära till hands att vi nu drar en lättnadens suck och anserjämslälldhetsfrågan därmed vara ur världen. Så får det inte bli och inte hellerså att vårt arbete, när vi sanilokaliserar jämställdhetsombudsmannen och denneskansli med jämstalldhetskommittén. vårt arbete i fortsättningen begränsas tilljiiniställdhet på arbetsmarknaden och där inom ett avgränsat område, nämligende arbetsplatser där kollektivavtal inte är slutna, Jämställdhetsoinbudsmannenskompetensområde omfattar ju. i varje fall i stort sett, bara det området. Jag vill, herr talman, passa pa tillfället att än en gängframhålla att jäniställdhetspolitiken måste vara en del av allmänpolitiken förjämlikhet mellan alla människor. Den måste genomsyra alla samhällsområden. Utanen medveten och konsekvent förd jämställdhetspolitik på alla områden finns riskför att orättvisor kommer alt kvarstå både inom arbetslivet och i samhället iövrigt. Jag yrkar bifall till utskottets hemställanmen vill göra kammaren uppmärksam på detta förslags begränsademöjligheter att åstadkomma en reell jämställdhet mellan kvinnor och män. KARINAHRLAND (fp): Kvinnorna är av jordens befolkning. Deutgör av all officiell arbetskraft i världen, men den tredjedelen utföri verkligheten två tredjedelar av all arbetad tid. För allt sitt arbete fårkvinnorna iiv världens samlade inkomster, och de äger tillsammans avall egendom. De siffror jag just nämnt kommer från Förenta nationernasofficiellii statistik, och de är i sig själva så talande att vtterligarekommentarer knappast behövs. Det är inte så mycket ord ulan mer av ettmålmedvetet aktivt handlande som krävs över hela jorden för att ändra på sådanaorättvisor som de här siffrorna vittnar om - sådana orättvisor som medfört attjust kvinnor överallt är dubbelarbetande. underbetalda och nästan heltegendoinslösa. Den konvention om avskaffande av allt slags diskrimineringav kvinnor som skall godkännas av får vi se som ett officielltbevis på att erkänner att det trots många stolliideklarationer om alla människors lika värde förekommer en utbredd diskrimineringav kvinnor och att den diskrimineringen måste bekämpas. Därför är det bra alt FN:s medlemsstater efter åratalsdebatterande i kvinnokommissionen. i ECOSOC och i generalförsamlingen äntligenhar kunnat enasom en konvention. Det är bra ;itt den innehåller bestiiinmelser Nr 148 om en övervakningskommitté - någonting som vi från svensk sidii i Onsdagenden kvinnokommissionenåtminstone till en börjiin tvingades arbeta mycket hårt för att fåtill stånd. Det är också bra att rediin har undertecknat konventionen och att vi faktiskt var den andra stat somgjorde det. Man kan naturligtvis - som mångii remissinstanser hargjort - beklaga att por konventionen i varje fall till namnet främst syftar till alt avskaffa diskrimineringen av kvinnor. Men vi kankanske trösta oss med atl det i texten också sägs atl en iindring av den konventionella mansrollen är nödvändig. Jag har tagit till orda därför att jiig iFN:s kvinnokommission varit med om att skriva den engelska texten. Jag tyckeralt det är angeliiget iitt här kommentera vad statsrådet nog sa talandebeskriver som ""svepande formuleringiir"" när det gällerskydd för moderskap. Jag tror att jag har ägnat ungefär en veckaav mitt liv åt att försöka förklara för vissa staters företrädare ikvinnokommissionen att alla barn har både en far och en mor, att vi i Sverigeinte förstår varför niiiininor skall skyddas mer än pappor - det är barnen somskall skyddas. Efter den debatten, som var segare och envisare än de flestiidebatter här i kammaren, blev det så småningoin en kompromiss, där ordet""inotherhood"" ändrades till ""maternity"".Vi förklarade från svensk sida att vi med uttrycket"maternity"" förstod just den tid när modern är havande ellerammar. Vi förklarade det inte bara i ord utan också i åtbörder för densovjetryska delegaten. Hon log och höll med oss. Det mötte alltså ingainvändningar. Därför bör vi från svensk sida kunna räkna med att uttrycket inteskall kunnii avse alla kvinnor som en gång fött barn. - Del ville jag gärna hatill protokollet. Ingen av oss här eller i FN tror väl atl denhär konventionen skall åstadkomma någon sådan revolution sorn behövs för attiindra den beklämmande statistik som jag inledningsvis återgav. Men denstatistiken ar så upprörande att det bör slå klart för alla att vi måsteintensifiera arbetet för jämställdhet också i utrikespolitiken. Det bör ävenstå klart fiir oss att iilla medel måste användas.