prot · G30969 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:69 Förhandlingarna leddes av andre vice talmannen. § 1 Justerades protokollet för den 15 innevarande månad. S 2 Upplästes följande inkomna ansökan: Härmed anhåller jag om ledighet från uppdraget somriksdagsman den 6 februari-den 21 mars 1980 för publicistiskverksamhet. Kammaren biföll denna ansökan. vice talmannen anmälde all () skulle tjänstgöra som ersättare för HansLindblad. § 3 Ominternationella adoptioner Socialministern erhöllordet för att besvara () anmälda fråga,1979/80:257, och anförde: har frågat mig vilkakvalifikationer sorn krävs för alt en ideell organisation skall bliauktoriserad för att lämna internationell adoptionshjälp. Hon har också frågatonr det är förenligt med regeringens intentioner att man förutom höga kostnaderför adoptivbarnens ankomst till landet ockstr skall betala medlemsavgifter i eneller flera organisationer på , för all kunna accepteras somadoptivförälder. antog en lag om internationelladoptionshjälp. Enligt denna lag får internationell adoptionshjälp lämnasendast av ideella sammanslutningar sorn år auktoriserade enligt lagen. Förattfå auklorisalion krävs att sammanslutningen har stadgar, styrelse ochrevisorer, får ges endast otn sammanslutningen har lillhuvudsakligt syfte all lämna internationell adoptionshjälp och om del slårklart alt den kominer all lämna hjälpen på ett sakkunnigt och omdömesgilltsätt, utan vinstintresse och med barnens bästa som främsta riktmärke.Socialstyrelsen skall i samband med beslutet om auklorisalion utse minst tvåpersoner att företräda allmänintresset i sammanslutningens arbete tnedinternationell adoptionshjälp. Före lagens tillkomst utgick statsbidrag till den dä endagodkända organisationen, Adoptionscenirum, med , I stimband med Nr 69 riksdagsbeslutet höjdesstatsbidraget lill , all fördcltrs av nämnden Onsdaeen den o*" inlernationellti adoptioner bland de olika auktoriseradeorgtinisationer- Ett av syftena med riksdagsbeslutet var att genom ökat ekonomiskt stöd Ominternationella kanalisera de internationella adoptionerna i viaorganisationer som adoptioner står under insyn och kontroll avdel allmänna. Socialstyrelsenhar auktoriserat sex sammanslulningtir. har uppgivit all eltärende rörande auklorisalion har varit föremål för regeringens prövning. Besvärhar inkommit frän en sammanslutning. Dessa besvär har dock ännu ejprövats. Del är förenat med ganska höga kostnader all fåadoptivbarn från ett anntit land. Det kan nämnas all de totala kostnaderna, därresekostnaden är den tunga delen, ofta överstiger . I speciella fallktin de uppgå till mer än . De auktoriserade organisationerna har valtolika ersättningssystem för sina kostnader för förmedlingsverksamheten. Mantar ut medleirrs-avgift, anmälningsavgift och särskilt avgift föradministration, den senare endast i samband med all familjen har fält ta emotett barn. Den högsta medlemsavgift som har redovisats av de hittillsauktoriserade organisationerna uppgår till . Däremot harorganisationernti beräknat de totala administrationskostnaderna för den som fåradoptivbarn genom ifrågavarande organisation till mellan 500 och 2 500 kr.Dessti uppgifter lämnades innan statsbidrag tilldelades organisationerna. Någonuppgift om hur statsbidragen inverkar på dessa kostnader gflr ännu inle all fä.Kostnaderna är ju också beroende av hur mänga barn som genom organisationernakommer till landet. Den nya lagstiftningen började gälla . Delär ännu för tidigt all yttra sig ohi erfarenheterna av den nya lagstiftningen.Enligt vad jag har inhämtat har lämnat auklorisalion endast förett är för all möjliggöra förändringar om verksamheten inom en sammanslutning inågot avseende kan komma all framstå som mindre ändamålsenlig. Jag ber alt få lacka socialministern fördelsvar jag har fått på min fråga om de internationella adoptionerna och den nyaorganisationen för dessa. Jag tillhör dem som beklagar alt ansvaret för anskaffandetav adoptivbarn har fördelats på flera organisationer, som trlllid kanförvirnlas göra olikti bedömningar, även otn var och en handlar seriöst. Delhade varit tillräckligt om de frivilliga organisationerna fortsatt med stöd,utbildning och organisation av adoptivföräldrar i samband med barnens ankomstoch införlivande i det svenska samhället. Vi kan aldrig bortse frän en ökadkonkurrenssituation, eftersom vi alltid kommer att ha en begränsad tillgång påfosterbarn. Men man gav efter för trycket från organisationerna, rnedmotiveringen all man skulle förkorta väntetiderna och underlätta för barnen alt snabbare 88 komma hit. Jag vill fråga: Märks det någon förändring efler detgångnti halvåret? Har Nr 69 antalet adoptioner ökat som en följd av den nya organisationen? Har den väntetiderna förkortals? Det kan juutomlands upplevas som alt vi underlättar för svenskar att ta .. derasbarn ifrån dem. Ärdet inle fler länder som har reagerat negativt på det Ominternationella nya syslemef? De nya godkända organisationerna förväirtas arbeta seriöstrned uppföljningen av de adopterade barnens möjligheter att klara den nyasituationen. De första adoptivbarnen som kommit lill börjar bli stora,och skulle man kunna avläsa resultat och se vilkti fcjrstiirkiiingar sornbehövs när det gäller språk, kultur, skola m. m. Vad som trots allt är svårt för mig att acceptera är deekonomiska förutsättningarna för att bli adoptivförälder. Det kostar mångalusen till få hem ett barn, så ekonomiska skäl gör elt urval redan innanadoptionsorganisationen blir aktuell. Skall man sedan betala medlemsavgifter ien, ktinske flera organisationer för säkerhels skull blir det dvrt. Jag skulle vilja fråga; Måsteantalet barn som är tillgängliga för adoption kvoleras på organisationerna inedhänsyn till medlemsantal, eller hur arbetar man rent praktiskt inedfördelningen tiv adoptivbarnen? Jag delar uppfattning, såsorn hon uttryckte den här, all det är en väldigt ömtålig och grannlaga uppgiftvi ålar oss i vårt land, både när vi sorn samhälle aukloriserirr sådana häradoptioner och när vi som enskilda individer lar på oss ansvaret för alt lahand om barn från främmande länder och kulturer. Vi måste iindå i dagkonstalera att när beslutet om den nya organisationen togs här i riksdagenskedde det under stor enighet, eftersom vi ansåg all man måste komina tillrätta med de mänga adoptioner som genomfördes under omständigheter som vi intekunde stå lill svars för. håller den nya organisationen på all ta form. Jagtycker det ännu är för tidigt att utläsa något resultat, eftersom lagen sänyligen har trätt i kraft. Det är dock min uppfattning all vi kommer all få eltbra underlag för all kunira följa upp dels om adoptionernit går till på eltrikligt sätt. dels vad som hiinder med de adopterade barnen. efterlyser en utvärdering av vad som harhäirt rned de först adopterade barnen. Det pågår ett forskningsarbete på deltaområde, och snart kan vi alltså få bekräftelse pä hur dessti barn fatt det isitt nya hemland. Reaktionen på den nya organisationen från de liinder frånvilka de adopterade barnen kommer har inle vtirit negativ utan snarare positiv.Vad som har inträffat är däremot alt de länder som tillåtit adoption tillSverige har blivit alltmer återhållsamma över huvud taget när del giiller altlåta mäniriskor från främmande länder adoptera dertis barn. Vi följer också upp kostnadsaspekten i denna fråga. som jag antydde tidigare, en undersökning av hur inan fördeltir de oliktt avgifterna i samband med auktorisalionsansökan. Eftersomaukloristilioiren gäller bara ett är får man alltså en kontinuerlig uppföljningav kostnadsaspekten. Jag ber all få tacka socialministern fördessii kompletteringar. Del står i svaret alt allmänintresset skall ha minst tvårepresentanter, och jag vill fråga: Har de vetorätt i nämnden? En annan fråga som jag skulle vilja ställa rör ekonominför de här sex organisationerna. Den måste ju ha blivit avsevärt sämre iförhållande lill vad sotn gällde tidigare, när en organistilion fick ettstatsbidrag på . Hur kommer organisationerna alt klara de ekonomiskafrågorna framgent? Jag hade också en tredje fråga, som gällde fördelningen avbarnen mellan de olika organisationerna. Jag undrar om socialministern harnågra synpunkter på detta. Slutligen vill jag säga alt jag tycker del är glädjandeall del finns en ptissus om att auklorisationen skall omprövas och all dengäller endast elt är i taget. Jag tror det är värdefullt om vi kan utvärderadenna verksamhet så ofta sonr möjligt. Företrädarna för allmänintresset har inledirekt vetorätt, men otn man i samband med ett auktorisationsärende inle blirenig och om allmänintresset haren motsatt uppfattning i förhållande till deövriga, så förs frågan lill nästa nivå, dvs, till , , Man kan säga all det på del saltet finns ett slagsvetorätt. När det gäller fördelningen av adoptionerna vill jag sägaalt man inte tillämpar kvotering, ulan fördelningen baseras pä tillgänglighetenav barn. 1 vilken takt man får fram handlingar och annat iir också avgörandeför hur många adoptioner som äger rum i den ena eller den andra sammanslutningen.Sedan ankommer det på alt fördela de pengar som står lill förfogande. Densenaste fördelningen ägde rum . Del skulle vara intressant alt också få veltrhur mångti adoptivbarn som har kommit lill ,om socialministern barden siffran med sig. vill jag lacka för de svarjag fått, och jag ber all få återkomma när utvärderingarna har gjorts. Jagkominer all tned intresse följa resultatet av den nya organisationerrs arbete. Jag kan ge ett exenrpel på hur nrånga btirnsom har anliint genom . och det giiller de koreanskabarnen, som har dominerat mycket . Man kan konsltilera alt det är ensjunkande kurva.Under 1978 kom det 289 barn, och var antalet 129, Nr 69 Utvecklingenvisas också av alt det sammanlagda antalet barn som anlänt den genom NIAär 1979 var 157 mot 1978. När detgäller de medel sotn fördelades genom under föregäerrde år------- De återstående medlen fördelades sedan Qmfosterbarns-på de övriga fem organisationerna. Den större delen gick alltså till vården Adoptionscenirum. Överläggningen var härmed avslutad. Socialministern erhöll ordet för an besvaraUlla () anmälda fråga. 1979/80:258, och anförde: har frågat rnig om jag kansvara på frågan huruvida uppgifterna om bolag som övertagit foslerbarnsvårdenär med sanningen överensstämmande och, om sä är fallet, vad jag avser att göraför alt förändra och förstärka fosterbarnens ställning. Uppgifter om att storfoslerhem av bl. a. skattetekniskaskäl bildar handelsbolag har förekommit i massmedia . Avvad jag har kunnat inhämta lyder inget på att del skulle vara en vanlig företeelsenär det gäller storfoslerhemmen. Del finns endast ett fåtal kända fall. har nya vårdformer vuxit frarn.Storfosterhernmen kan sågas utgöra en mellanform mellan traditionella fosterhemoch små institutioner. Storfoslerhemmen lar sig an mera vårdkrävande barn ochungdomar än fosterhemmen och har därför också högre ersättningar för såvälarbete som kostnader för vården. Det är naturligt att olika ersättningsformerprövas innan inan kommer fram till ett system i,om fungerar bra. En orsak till alt del förekommit och i viss utsträckningfortfarande förekommer olika ersiittningsformer till storfosterhem iir bl. ti.svårigheten alt skilja storfosterhemmen från mindre institutioner. Gränsen motinstitutioner har i vissa fall varit svär att dra. Enligt socialtjänsiproposilionen skall enskild ellersammanslutning sotn vill inrätta ett hem för vård eller boende söka tillståndhos . Till sådana hem räknas de privata storfoslerhemmen därverksamheten bedrivs yrkesmässigt eller där antalet vårdade barn överstigerfyra. berör också frågan om stödet lill ochtillsynen över storfoslerhemmen sarnt frågan orn fosterbarnens ställningbehöver förslärkas. Gjorda undersökningar visar att kommunernas stöd ochtillsyn beträffande bl. a. storfoslerhemmen är av skiftande slag och alt delmånga gånger iir begränsat. Storfosterhemmen torde dock htiutarbetat fastare kontakter rned de kommuner som anlitar dem. och det är minförhoppning all dettti arbetssätt skall utvecklas vidare. Enligtregeringsförslaget till socialtjänstlag bör del direkta lillsynstinsvaret överflyttas frän vislelsekominunen lillplaceringskoirrrnuireir. Detta torde bl. a. innebiira elt öktit ansvar förplaceringskoirrnrunen niir del giiller stöd och handledning lill fosterhemmen.När del gäller de barn som vårdas mot sin eller föräldrarnas vilja torde förslageti lagen om vård tiv ungii om regelbunden omprövning av vårdbehovet varje halvårockså medföra öktide krav på uppföljning och tillsyn i fråga om geiromfördtrplaceringar av barir i fosterhem. arbetar f. n. med elt material som avsesbli ett hjälpir-redel för de socialarbetare som handhar foslerbarnsvården ikommunerna. a. föreslås att fosterföräldrar skall ges stöd och handledninggenom alt samlas i grupp för geineirsam diskussion under ledning avsocialiirbeltire. Det kan också ses som en form av studier och utbildning.Dessutom kan nämnas all f. n. utarbetar maleritil som skallairvärrdiis sonr underltig för diskussioner om metodutveckling inornfoslerbarnsvården. Även elt studieförbund har efter initiativ från fosterföräldrarinom utarbetat ett studiematerial för dem somarbetar med fosterbarn. Sådana insatser som de här nämnda torde bidrii lillall försliirkti fosterbarnens ställning. Jag ber att fä lacka socialministern ocksåför det här svaret. Jag har ställt min fråga av flera skäl. Det är sedttn fosterföräldrarna bildade sin riksorganisation, och jag varsjiilv inbjuden all närvara i vid det tillfället. Den enda diskussionvi därvid förde giillde den ekonornisktr sidan av foslerföräldraskapet. Vidiskuterade beskattningen av fosterlöner och över huvud laget kostnadsdelen.Sederinerii har dettti förbunds arbetsområde utvidgats lill att även omfattaandrti uppgifter, såsom kurser, konferenser, in. Efter all ha tagit del av uppgifter om all handelsbolagskulle ha bildats för alt åstadkomma lättnader ur skatlesynpunkt är jag litetorolig. var jag dock i kontakt med organiseradefamiljehem, och förslår jag att den här bolagsformen redan är föremål föravskrivning. I vissa fall har taxeringsmyndigheterna uppmanat föräldrarna allbilda sådana bolag. Men del har även förekommit fall där taxeringsmyndigheternahar avrått föräldrarna från alt bilda boltig. Vi får hoppas att uppdragsgivarna - i första hand kommuneroch landsting -tar över hela ansvaret för ekonomin, de sociala avgifterna etc,och därmed undanröjer grunden för bildande av handelsbolag med syfte attbedriva vård av fosterbarn. Det förhållandel att fosterföräldrarna kan fa ta emot upplill fyra svårt skadade barn gör mig dock litet bekymrad. Två vuxna skallalltså på heltid la hand om och hjälpa dessa barn lill elt tillfrisknande. Detär få människor förunnat att orka med en sådan uppgift och att kunnabehålla sin egen psykiska och fysiska hälsa. 1979 fick organiserade familjehem frånkommunerira ta emot 1 000 förfrågningtrr som giillde barn med placeringsbehov,nrerr mair kunde bara ttiernot 20 nya barn och ungdomar. Konrmunernti siitter tydligen en Nr 69 väldigtstor tilltro till de stora privaihemmen. men i de flesiti fiill saknas den sådana.Man kan dä frågti sig hur det skall bli med tilla barn och ungdomar 23januari 1980 som intekan placeras. De ungdomar sonr nyplacertis iir få lill anltilel. Dessutomfår foslerföräldrtirna ringa stöd och hjälp. Fosterföriildrtirna får t;i q fosterbarns-rådgivning och utbildningi egna hiinder. och i iriånga fall kiinner de sig vården utlämnade. Vem vet vadsom egentligen händer också med de ungdomtir som får en pUits genom i. exSveriges orgiiniserade firrniljehem? En del av dem konrnrer från institutioner,en del htir bvtt fosterhenr många gånger-och vem lar ansvaret för all de ochfosterföräldrarna får sådan hjälp att de sa fort och bra som möjligt kan lösakonflikternti? Finns det inget radikalt medel för en socitilininisler attskynda på kommunerna när det giiller all tti den kontakt medfosterföriildrarnti som behövs? I sådana här sammanhang, när det gäller vårdav människor, är del tyvärr ofta svårt alt ta verkligt radikala grepp för attkomma till rätta med problem. Icke desto mindre rnåste man arbeta intensivt föralt komma till rätta med olika problem. Den nya ordning som skall gälla efterdet alt det förslag som ligger på bord har behandlats- i varjefall kominer väl den del som gäller kommunernas ansvar alt antas - kommerförhoppningsvis att innebära en bättre kontinuitet i vården av fosterbarn. Jagdelar helt uppfattningen all det är oerhört betydelsefullt att fosterföräldrarfär det stöd och den hjälp sorn är nödvändig både för deras personliga del ochför alt de skall orka vara goda föräldrar. Som jag sade tidigare är systemet alt bilda bolag i delhär sammanhanget pä tillbakagång. Såvitt vi vet existerar f. n. bara fyrastycken. Del får därför ses som en provisorisk lösning, som man har använt sigav. Även onr det hiir systemet har haft en mycket begriinstid omfattning iirdet enligt min mening önskvärt att bolagsfornren för vårdinstitutioner upphöroch att vi får andrti lösningar, sonr bättre fyller de krtiv som nran htir rättatt stiillti. Detär helt riktigt att del är brist på fosterhem. Jtrgtror titt lösningen på del problemet ligger just i alt fosterföräldrarna gesökat stöd och utbildning. Det finns många som skulle vilja åtaga sig den hiiruppgiften, men vet man inte att man får stöd och hjälp och en nära kontakt medde ansvariga för btrrnavärdeir i kommunen vågar rnttn inle göra del. Diirför ärdet betydelsefullt all åstadkomma större närhet mellan kornrnuneirs ansvarigaoch fosterförttld-rarna. Det iir uppenbart till det iir något felniir fosterföriildrarirti 1. ex. själva skall reda ut sin arbelssilutiiion genom att orgtinisertiavbvtar- svstein. utbildning, rådgivning etc. och vi inte fiån stiinhiillets sidti htirriklig insyn i verksamheten. Vi måste kunna paverkti helti situationen för fosterbarnen på ett annoi lundti sätt. Jiig hopptis att de hiir frågorirtrkonnner 93 all lösas ordentligt genom den nya . Jaghoppas att också fosterbarnen kominer titt få kiinna öppenhet från samhälletssidti, all de får känna all man bryr sig om just dem. Mänga fosterbarn sornutsätts för samhällets stöd och hjälp känner nog inle alltid den värme somegentligen borde strörnina emot dem. De svårtisl skadade barnen, de soiri harplacerats för titt få en ordentlig hjälp, har vi inte kunnat klara. Kan viklara de litet tnindre skadade barnen, som för liingre eller kortare lidplaceras i fosterhem därför att fiitniljen behöver hjälp? Jagtror att vi med allvar måste se över de här frågornavid behtindliirgen av propositionen om den nya . Vi får aldrigtillålas alt inle ta ansvar för våra barn. Vi ktrnske skulle ha ökat insatsernalitet mer - del internationella barnåret - för att visa tittvi brydde oss om dem ordentligt. får socialarbetarna det nya studiematerialet frånsocitilslyrelsen. Vi hoppas alt del kommer att leda lill alt baltre kontakterinleds mellan samhällets sociala myndigheter, fosterföräldrarna och barnen. Vi hoppas att den här htilvårsprövningen niir det gällervården skall leda till all man åtminstone får de besök som behövs för all göraden prövningen och att man fårsådanti kontakter all man ser vad som inträffarmed barnen. Vi får hoppas alt det blir fler besök och alt del blir tillfälleför barnen och fosterföräldrarna all söka upp samhällets myndigheter. Vi har juinle direkt avvisat dem, men vi har heller inte hälsat dem välkomna. Vi rnåstese lill alt fosterbarn och fosterföräldrar fär ett mycket bättre stöd än dehittills fått. Jag tror liksom socialministern att del då blir lälttire alt fåfosterhem. Sådana htir vi en enorm brist på ute i kommunerna. Det är alldeles klart att det är kommunensstöd och tillsyn som är den viktigaste förutsättningen för att man skall rrppnågoda vårdresultat. Jag tror också all det är på den punkten inan måste sökaorsaken lill all så många fosterbarn måste byta fosterhem ett stort antalgånger och därmed kommer in i en mycket olycklig kedja. Men del är naturligtvis också viktigt att det material somnu kommer fram genom försorg blir så utformat, att delunderlättar kommunernas arbete med alt utbilda sin personal på delta känsligaområde, och alt vi har en helhetsbild av vad det egentligen är som vi villåstadkomma med fosterhem. Det år en rehabilitering av barnen så att de får dentrygghet och den ro under känsliga är som de har rätt all fä. Det hjälper somsagt inle att bara stödja barnet och se till all det får materiell omvårdnad,utan inan måste också stödja föräldrarna så all de blir den resurs som de haren önskan all fä vara men som de inte alla gånger orkar leva upp till. Vi är alltså eniga om alt vi skall arbeta vidare med dessafrågor för barnens bästa. ULLAJOHANSSON (s); Del jag egentligen vill ined min frågti iiratt understryka att vi bör återgå lill den situation då vi htide ett absoluttinsvar för våra fosterbarn. har vi under lång lid liimnat dem åt sill öde.Vi nråste tti hand om dem igen. Överläggningen var hirrrned avslutad. Om sista tidpunkt för avlämnande av allmän självdeklaration § 5 Om sista tidpunkt för avlämnande av allmänsjälvdeklaration Budgetministern ordet för att besvara () anmälda fråga,1979/80:263, och anförde: har frågtit mig otn jag iirberedd titt tnedverkti till all liden för avlämnande av allmän självdeklarationförlängs till tned hänsyn lill alt i årinfaller på en fredtig. Deklarationstidpunkten den 15februari giiller sedtin tillbtiktt och är viil inarbetad iallmänhetens medvetande. Den omsliindighelen till vissa årinfaller är enligt min mening inle något tillräckligt skäl förattflytta fram deklarationstidpunkten de.ssti år. 1 frågti om årets deklarationergäller dessutom att den 15 februtiri är angiven som sista deklarationstidpunkli tillt del infortntitionsmaterial som redtrn har siints ut. ANNAELIASSON (c): Jag ber att fä lacka budgetminislern försvaret på min frågti. Det som budgetminislern sade innebar i sak ingentingnytt. Men har det ju via massmedia framkommit all riksskatteverketkominer all utfiirda anvisningar med innebörd att förseningsavgifter intekonimer att påföras några deklarationer som är skattemyndigheterna till händasentisl irrorgonen . Jtrg utgår från att budgetminislern har nåtts tiv de häruppgifternti. Jag vill därför be budgetminislern att kommentera dem. eftersomdet har stcr betydelse för alla deklaranter. 1 praktiken kommer sådana hirranvisningar nämligen att få samma resultat som en förlängning avdeklarationstiden. De uppgifter som har framkommit från viamassmediti till alla de människor som har börjat eller mycket snart kommer allbörja sitt deklaralionsarbete är välkomna. 1 stället för attskattemyndigheterna skall ha alla sjalvdeklaralioner liggande hos sig under etthelt veckoslut iniitin granskningsarbelet kan inledas, skulle därmed den bredtitilliniinhelen få möjlighet all utnyttjtr tjden för all slirtförti ochkontrollera sinti mödosamt hopplitade deklarationer. Del är utan tvivel en ordning som rimmar bättre med suntförnuft och strävandena alt förbättra koirtaklenra mellan inyndigheterna ochallmänheten att mtin ktin förfarti på del hiir siillel. i stiillet för tittdet skall varti ett Om sista tidpunkt för avlämnande av allmän självdeklaration. absolutkrtiv att alla deklarationer skall vara irryndigheterna till htinda förelördngsdygnets inbrott. Det kommer alt innebärti till cnskildti miiniriskorslipper oroa sig för hur just deras egen lokala skiittemyiidighet kominer altagerti. om den kominer att slrtiffa under helgeir inkoirrnadekltiriitioner med förseningsavgifter eller inte. Alldeles oavsett hur man tekniskt går till viiga närsådana situationer uppstår är det tingelägel att del ktin råda fullständigklarhet, sä att deklaranter behandltis lika oavsett var i Itindet tie bor. Härbör samma regler gälla överallt. Del är inle första gången jtig tar upp denhär frågtin i . ställde jiig en frågti ined samma innebördlill finansminister . Även då utfärdades - onr iin inle förränsent omsider - -anvisningar av begärt slag frän .