prot · G309109 · 1979-12-31 00:00:00 — Men vi betonar att det kan vara värdefullt attutreda hur en registrering eller ransonering skulle gå till tekniskt, så att vihar en handlingsberedskap om så skulle behövas. Den som vill kan tolkautskottets betänkande som en liten varning. Om inte utvecklingen vänder, om detinte blir en nedgång i den allmänna alkoholkonsumtionen och en minskning avskadorna, och om inte åldersgränsen respekteras på ett helt annat sätt , kan det bli aktuellt att införa mera långtgående restriktioner. Men vi geralltså inte förord för några sådana. Man kan ju välja mellan olika åtgärder. Vi är medvetna om att alla de ytterligare skärpningar somhar diskuterats har nackdelar. Jag tror säkert att vi alla är överens om attdet vore bäst, om vi kunde undvika att ytterligare skärpa restriktionerna närdet gäller allmänhetens inköp av alkoholdrycker. På en annan punkt gör vi en markering, med anledning av enmotion av . Han säger att de flesta nog finner det stötande omalkohol serveras eller tolereras vid kurser, konferenser och andra arrangemangdär man får bidrag till information om alkohol och narkotika. Utskottet sägeratt vi anser det självklart att den verksamhet som bedrivs vid sådanaarrangemang äger rum i en alkoholfri miljö. Det betyder för det första att detnaturligtvis inte serveras någon alkohol och för det andra att den som ordnaren kurs eller en konferens, vare sig det gäller upplysning om alkohol ellerinte - men särskilt då - har ett ansvar för att bedriva en sådanopinionsbildning bland deltagarna att det blir en alkoholfri miljö. Den somförsöker låta bli att dricka alkohol skall inte behöva riskera att utsättas förfrestelser eller påtryckningar när han eller hon deltar i konferenser ochliknande. Alla vi som sysslar med politik vet att det här inte är någotskenproblem, utan det är något som verkligen äger rum. Därför är det viktigtatt alla organisationer känner sitt ansvar. Vi markerar också i utskottets betänkande attinformationen på alkoholområdet bör ha den inriktningen att man inte baravarnar för missbruk utan också belyser vår alkoholtradition i och vadden innebär av risker för alla som regelbundet dricker vin, sprit eller öl. Det här ärvad utskottet har sagt i sitt enhälliga betänkande. Låt mig bara avrunda med ett par personligareflexioner. Det finns många som anser att vi har haft entendens inom socialpolitiken att överlåta ansvaret för medmänniskorna tillmyndigheterna -till kommunen, den kommunala och andramyndigheter. Jag tror att det finns en sanning i den iakttagelsen. Vi har enuttunning av den personliga solidariteten, av solidariteten i vardagen, som ärallvarlig. Den är sannolikt en följd av omflyttningarna, av att vi inte längrehar det som man inom sociologin kallar social kontroll eller ett socialtnätverk kring människorna, utan de lever ofta rätt isolerade i nyabostadsområden. Missbruksområdet är ett av de områden där jag anser attden här utvecklingen måste vändas. Vi måste få större utrymme för personligasolidariska insatser och för en ny gemenskap mellan människor. Vi har just nu haft en folkomröstning. Det vore onaturligtatt inte anknyta till den. Den har givit många människor tillfälle till ettpersonligt ställningstagande och en engagerad insats. Inte minst från de nyabostadsområdena har det vittnats om att detta arbete, utöver självaengagemanget i sakfrågan, också har fyllt något av en social funktion. Man harplötsligt känt sig hemma i det bostadsområde där man bor, man har fått nyavänner och en ny gemenskap. Man har frågat: Vad händer , hur skall det gå medmitt engagemang, min möjlighet att göra en insats? Det är klart att många kommer att arbeta vidare för en godmiljö i mer traditionell mening, men jag skulle vilja säga fill alla dem somhar engagerat sig i folkomröstningskampanjen att det vore bra om de såg arbetetför en god miljö i vidare bemärkelse, så att det också innefattarmissbruksfrågorna. Det ger verkligen en uppfordran till ett personligtställningstagande och en egen insats - i första hand naturligtvis ställningstagandetfill om man skall använda alkoholdrycker eller inte. Men låt det inte stannavid det. De flesta svenskar är inte nykterister, och de är inte beredda attavstå från att i festliga sammanhang dricka alkoholdrycker. Men även de som serdet så har rika möjligheter fill ett personligt ställningstagande. För det första kan man solidariskt respektera denåldersgräns som vi har satt upp, dvs. låta bli att medverka i den omfattandeöverlåtelse till ungdom som förekommer. Det är inget bekvämt och enkeltställningstagande om man har tonåringar hemma eller om man är äldre kompis tilltonåringar, men det är en möjlighet till konsekvent handlande med en socialinnebörd. För det andra är det också, även om man inte är nykterist,möjligt att visa att man av och till kan ha fest och ha roligt utan att detserveras alkohol. Om vi inte är beredda till det, utan om vi vuxna i prakfiskhandling visar våra ungdomar att så fort vi har fest, så fort vi skall hatrevligt, måste det finnas alkohol, hur kan vi då tro att de unga skall dranågon annan slutsats för egen del? Hur kan vi då inbilla oss att de skallacceptera att ha sina fester utan alkoholdrycker? Ett tredje ställningstagande är att i alla sammanhang däralkohol serveras också tillhandahålla ett alkoholfritt alternativ - och ettalkoholfritt alternativ på lika villkor, inte något som man måste tjata sigtill, som man måste ställa till besvär och dra uppmärksamheten till sig för attfå, utan som skall serveras på helt likvärdiga villkor, lika festligt och trevligtoch lättillgängligt som alkohol. Det är också ett ställningstagande som var ochen kan göra, och naturligtvis också ett ställningstagande mot alla ansatsertill påtryckningar. Var och en av oss vet att spritpennalismen har varit värrei det svenska samhället än den är , men vi vet också att den finns kvar i mereller mindre oskyldiga former, t. ex. att man visar förvåning över att den somman normalt känner som en glad broder plötsligt inte vill ha alkohol - hanmåste förklara sig. Vi skall sluta med det. Det ingår också i det personligaställningstagandet i alkoholfrågan. Den egnainsatsen kan också bli större eller mindre. De som kanske inte förut hardemonstrerat, men som har blivit vana att göra det, kan ställa upp i dedemonstrationer som kommer att anordnas utanför systembutikerna mot attöverlåta alkohol till ungdomar. Det är alltid en påfrestning att gå omkring medplakat. För många känns det säkert mera avigt att stå utanför systemet och demonstreraän att gå i ett demonstrationståg mot kärnkraft, men det är inte mindreviktigt. Man kan ställa upp och arrangera gårdsfester, tillställningar påarbetsplatser och andra ställen, utan servering av alkohol. Man kan ställa uppsom ungdomsledare, idrottsledare, scoufledare osv. För den som vill ha utrymmeför en egen arbetsinsats på ett viktigt område i syfte att skapa god gemenskapoch bättre miljö ger alkoholfrågan ett fint arbetsfält. Jag beratt få yrka bifall till socialutskottets förslag. EVERTSVENSSON (s): Jag vill först beklaga att socialministernKarin Söder på grund av engagemang i inte kan vara med idebattens inledning. Men hon kommer att få ett betänkande att läsa, och honkommer också, förmodar jag, att läsa vad vi har att säga i den här debatten -som i och för sig är litet remarkabel därför att vi här har ett enhälligt betänkandesom vi trots allt får en diskussion om . Utskottets talesman, , betonade i sittanförande här något som jag gärna vill stryka under. Han sade nämligen meddirekt adress till regeringen att det har gjorts en del markeringar i dettautskottsbetänkande. Om regeringen inte tar hänsyn till de markeringarna,kommer socialutskottet tillbaka. Jag kan på den socialdemokratiska gruppensvägnar lova att vi i det här avseendet kommer att noga följa vad som händerinom regeringen och att vi skall återkomma om vi ser att de åtgärder som vidtasinte går i den riktning som vi vill. Vi har - alltsedan den alkoholpolifiskaproposifionen kom 1977 - i den alkoholpolifiska frågan knackat på denborgerliga majoritetens dörr och sagt att det nu måste tas krafttag. Vi harockså föreslagit åtgärder, och vi har återkommit gång efter annan. Så mycketmer har emellertid inte hänt än att regeringen har sagt att detta är vårstörsta sociala fråga fillsammans med narkotikaproblematiken. har vi dockmärkt att vi får in några miljoner till en kampanj mot langningen. Viunderstryker i utskottsbetänkandet värdet av en sådan kampanj och hälsaranslaget med tillfredsställelse. Vi har på socialdemokratiskt håll begärt ett treårsprogram.Det skulle kosta ungefär 106 milj. kr., därav 34 milj. kr. uppgörelsei socialutskottet och av dessa 34 milj. kr. fått ut 10 milj. kr. Den enahälften av det beloppet går till vårdsidan och den andra hälften till defolkrörelser som ju är så utomordentligt intresserade av den här frågan och somvill göra insatser beträffande såväl information och upplysning somaktiviteter. Den andra begäran som vi har fått stöd för ärtillsättandet av vad vi kallat en kommission, direkt underställd regeringen,och som här har kommit att betecknas som ett samordningsorgan. Det betyder attalla de frågor som vi har tagit upp i vår motion och även de frågor som andrahar tagit upp i de 22 motioner som utskottet haft att behandla kommer att tasupp - det utgår vi ifrån - i detta samordningsorgan. Vi har för vår del inte sagt att vi vill ha enparlamentarisk utredning - det finns ett sådant krav i en av motionerna -därför att en sådan utredning skulle lägga sig i vägen för det som behövergöras. Här måste alltså handlas; det är inte framför allt nya utredningar sombehövs. Men när man går igenom de olika ärendena kan det ju visa sig att mankan ta upp vissa saker nu och att man kan dröja med vissa andra. Vi har ibetänkandet skrivit att samordningsorganet skall arbeta snabbt och först tafram de frågor som vi kan besluta om redan nästa budgetår, medan andra frågorfår ha en mera långsiktig karaktär. Jag vill gärna uttrycka min tacksamhet överatt vi har kunnat nå denna överenskommelse och att det här betänkandet ärenhälligt. Jag vill också ta upp ett par andra frågor. Den ena är attvi har gjort ett par tillkännagivanden utöver att vi vill ha kommissionen,eller samordningsorganet, och den andra gäller att vi får ut dessa 10miljoner. Vi talar om den spritfria representationen. Jag har tagit upp detämnet tidigare men tycker att jag då har fått undvikande svar, varför vi nu haraktualiserat det på nytt i motionen. Utskottet säger på den punkten;"Utskottet anser därför att all statlig representation bör vara spritfri.Staten bör vidare visa stor återhållsamhet i fråga om användningen av andraalkoholhaltiga drycker i representafionssammanhang. Utskottet anser att enrestriktiv inställning från statens sida då det gäller alkohol irepresentationssammanhang är ägnad att påverka landstings- och primärkommunertill motsvarande återhållsamhet på området." Det är klart att vi intetror att detta skall förändra det alkoholpolitiska läget i vårtland. Man skall i stället tolka det så här: När vi nu i olika sammanhang begäråtgärder är det ganska självklart att samhället går före med gott exempel ochsäger att "vi är beredda att visa den återhållsamhet som är nödvändig föratt nå resultat". som finns inom och i vilkeningår representanter för de mest framträdande folkrörelserna i vårt landbeslöt att skriva fill regeringen och begära attstatliga myndigheter och organ åläggs alkoholfri representation. Detunderstryker vad sade, att det finns många som vill gå längre.Dessutom gick ut med en sådan rekommendafion till kommuner ochlandsting liksom till organisationer. Här finns således, det vill jag skickamed till regeringen, en stor uppslutning bakom detta krav. Jag skall inte säga så mycket mer idenna fråga - utskottsbetänkandet talar för sig självt. Det kommer också atthållas många tal här, och regeringen har fått sitt besked: Handla! Ni har enenhällig riksdag bakom er. Socialministern har en stor ochbetydelsefull uppgift framför sig, och jag hoppas att jag inte missförstås närjag säger att detta verkligen fillhör socialministerns verksamhetsområde. Medan debatten om den fredliga användningen av kärnkraftenhar diskuterats i alla tonarter dog kanske 5 000 människor avalkoholskador utan att någon egentligen brydde sig om det. 300 ä 400 barnföddes missbildade på grund av mödrarnas alkoholbruk. Det beräknas att avvåra sjukhussängar upptas av människor hos vilka alkoholskadorna utgör enväsentlig del av sjukdomen. På våra mentalsjukhus är siffran säkert . Vad vi nu begär är alltså en akututryckning, och vi sägeratt den bör ske genom ett samordningsorgan som är direkt underordnat regeringenoch där generaldirektörerna för och finnsmed. Detta samordningsorgan bör stå i nära kontakt med nämndför alkoholfrågor, som har en mycket stark folkrörelsekontakt. Jag inledde mittanförande med att säga, och jag vill gärna upprepa det , att vi kommerfillbaka om vi finner att det inte händer något väsentligt. Innan jag slutar vill jag summera vad densocialdemokratiska riksdagsgruppen säger i sin mofion om vad denna kommission,som kommit att heta samordningsorgan, skall syssla med. - ges mandat attgenomföra det av socialdemokraterna föreslagna flerårs-programmet för attangripa missbruksproblemen, - fillsammans medutbildningsmyndigheterna och under medverkan av fackföreningsrörelsen och andrafolkrörelser genomföra en studieoffensiv i landets alla skolor kring densociala utslagningen och missbruket av alkohol och narkotika, - genom SverigesRadio stimulera radio- och TV-företagen att behandla missbruksproblem ochutslagning". Man kan här göra följande parentes: Tänk om massmedia ochSveriges Radio ägnat den här frågan en hundradel av det intresse som de undersenare tid har ägnat kärnkraftsfrågan! Kommissionen skall vidare "- starta och stödja endebatt i landets kommuner, som resulterar i kommunala handlingsprogram mot densociala utslagningen, - samordna olikasamhällsinsatser inom vårdområdet mot målet: alla människor medmissbruksproblem skall erhålla den vård och det stöd de kan behöva, - i samverkan medfolkrörelserna ta initiativ och framlägga förslag om ytterligareinsatser." Det är vad vi vill, och det är vad vi kommer att bevaka.Vi är tacksamma för att vi har ett enhälligt betänkande, som ger beskedtill regeringen: Handla! Nr 109 (): DnsHaopn rlen Herr talman! Jag hade i den gamla folkskolan enutomordentlig 96 mars1QS0 folkskollärare, som varnykterhetsman och som påverkade årgång efter Han blev omsider hedersledamot i nation av studentkåren. Alkohnlnolitik " nationen var ingen nykterhetsförening. Men man skrev där omdenne och missbruksvård '"' ° '°' '' : Han är absolut absolutist och rolig. Ja, det är bra medglada predikanter, för de förmår mycket. Jag vill anknyta till vad sade. Han taladehär om hur viktigt det personliga engagemanget är, och det är så sant som detär sagt. Människor är nu en gång mycket mer betydelsefulla än pengar ochparagrafer. Det personliga engagemang som är oundgängligen nödvändigt hoppas viockså skall kunna animeras fram i den här väsentliga frågan. Det är med tillfredsställelse jag konstaterar att vi äreniga i utskottet om betänkandet. Som redan har sagts är detta vårväsentligaste samhällsfråga. Då är det viktigt att står enig. Detbehövs en enig front om vi skall kunna bekämpa det svåra missbruk det härgäller. Om man läser betänkandets inledning, får man en ganskaskrämmande bild av läget. Det är frestande att lägga till ytterligareuppgifter, men man skall ju inte trötta. Jag tänkerpå vad sade om de 400 barnen som föddes alkoholskadade. Detinnebär ju en grym tillvaro. Så säger man att det beror på att kvinnorna har missbrukatalkohol. Ja, det är sant. Men männen har också del i detta, för det är klartvisat att männen också bidrar härtill; ett missbruk kan bidra till att detuppstår kromosomskador på sädescellerna. Det finns också anledning, när detgäller ungdomsproblemen, att framhålla den enkät som klart gav vid handen attföräldrar ibland förser sina barn med alkoholhaltiga drycker, agerar somlangare. Det är något som de kommer att ångra, föreställer jag mig. Det är faktiskt så att antalet alkoholister fördubblas . Det betyder att vi , om utvecklingen fortsätter, har enmiljon människor med dessa svåra problem. Vi vet också att dödligheten är 15 gånger större imedelåldern för alkoholister än för andra. , när vi gjordeoss av med motboken, var det knappt någon skillnad i mortalitet mellan de härbåda grupperna. Det kan naturligtvis vara ett argument för restriktioner. Hela25 % av vårdkostnaderna på sjukhus gäller alkoholskadade människor. Vi vet att skadeverkningarna ökar i takt med den totalakonsumtionen. Det finns en populär inställning att det gäller en statisk gruppsom inte förändras av åtgärder på det här området, men så är det ingalunda. Ivissa fall ökar skadeverkningarna med kvadraten på konsumtionsökningen. Detgjordes en dansk undersökning som omfattade . Man noterade däratt konsumtionen av alkohol hade fördubblats men att dödligheten på grund avskrumplever hade fyrdubblats. Till allt detta kommer den personliga tragedisom sällan syns i statistiska uppgifter. Tusentals familjer är drabbade, makar och barn. 20 knyter vi de bästa förhoppningartill det här samordningsorganet, som skall planera insatser och komma fram med etthandlingsprogram och som har ett rikhaltigt förråd av förslag i de mångamotioner som har väckts om missbruksvården. Låt mig bara kommentera ett par punkter i betänkandet sommåhända kan ge anledning till meningsskiljaktigheter. För att krympa konsumtionen av alkohol och i någon månockså komma åt langningen till ungdom har motionärer från alla partierföreslagit någon form av registrering av inköpen. Utskottet avstyrkermotionerna och säger att man inte nu vill göra någon sådan beställning. Men manuttalar att det är en uppgift för samordningsorganet att undersöka effekternaav ett sådant arrangemang och de tekniska möjligheterna, så att man kan hadetta i beredskap om problemen fortsätter. Jag skall inte utveckla dettanärmare -det gjorde på ett utmärkt sätt. Den andra punkt som folk måhända kan ha olika meningar omgäller den spritfria representationen. Utskottet anser att den statligarepresentationen bör vara spritfri. Vi vet helt och fullt att en sådan åtgärdinte löser problemen. Den förändrar inte läget inom vårt folk. Vi omvänder intesvenska folket genom att riksdagsmän och utländska diplomater vid festligafillfällen avstår från sprit - självfallet inte. Men detta har en psykologisk betydelse. Vi vet själva hurdet är ute bland folk. Riksdagsmän är inte så väldigt högaktade - de sittergärna och lagsfiftar för andra. Men här är ett fall där vi tar upp vår egensituation. Och det gäller att skapa opinion. Jag är alldeles övertygad om att om en politiker intesjälv går in i de politiska idéer som han rekommenderar andra är han helt utanslagkraft utåt. Det är hyckleri att anbefalla andra det man inte är beredd attgå in under själv. Därför skall man inte underskatta förslaget om spritfrirepresentation. I samma betänkande uttalar utskottet att om enorganisafion på någon konferens får bidrag till alkoholinformation så skalldenna konferens arrangeras i spritfri miljö. På ett annat ställe föreslårutskottet att man skall ha en liknande spritfri miljö när det gäller försök mednöjesverksamhet. Där vill vi anslå ytterligare 2 miljoner utöver vad regeringenföreslagit. Detta måste på något sätt få konsekvenser för oss själva. Jag menar att det är allvarligt att gå emot förslaget omden spritfria representationen, som gäller oss själva. Vi måste själva viddessa officiella tillfällen kunna ålägga oss den återhållsamhet som vi kräverav andra. F. ö. står det i betänkandet att utskottet anser att allstatlig representation "bör vara spritfri". Om någon skullemissförstå det och tror att där står "skall vara spritfri" så är intenågon stor skada skedd. Men där står alltså bara "bör". Jag tror att det här förslaget har psykologisk effekt såtill vida att det skulle uppskattas inte bara av organiserade nykterister utanockså av våra många skattebetalare. När det gäller radio och TV vet vi att vi inte har någonrätt att dirigera programverksamheten. Men man må kunna uttala förhoppningen omsådan Nr 109 vakenhet i styrelsen att den härkampanjen får bästa möjliga bistånd. den "' ''" ''' talman, citera överläkaren vid alkoholklinikenpå 26 mars1980 , , alltså en som står i främsta ledet när det gäller kampen mot alkoholmissbruket: Alkoholpolitik "dör flera tusensvenskar en för tidig död på grund av hälsovådlig Trots detta finns det inte ett enda politiskt parti somtagit upp systemafiska konsumtionsbegränsande åtgärder på sitt program. Om mangör tankeexperimentet att kärnkraften avlivade lika många människorårligen, skulle partierna troligen tävla om att komma med det mest restriktivaprogrammet, därtill påhejade av de flesta i massmediagruppen. Men när detgäller alkoholmissbruk så sviker man alkoholisten och hans anhöriga." Det häruttalandet av en i frontlinjen andas inte några större förhoppningar om åtgärderfrån polifikerna. Jag hoppas emellertid att de människor som satsar sig självahelt och fullt i det här arbetet skall få se att politikerna vill ge allt stödde kan. Jag ber med detta att få yrka bifall till utskottets hemställan. Utskottets enighet bör bli en manifestation ikampen mot drogerna, en manifestafion som följs upp runt om i landet, i arbeteti kommunerna, i landstingen, i organisafioner och bland enskilda. Det är inte bara fråga om politiska beslut - det är frågaom hur vi som enskilda deltar i det här arbetet. Vi löser inte problemen om vivarje dag står och talar i den här talarstolen eller fattar beslut, utan detmåste sedan följas upp. Vi hjälper här till att skapa förutsättningar. Vad vi behöver är en ny folkkampanj för att skapa enopinion mot drogmissbruket, som är ett hot mot nationen. En sådanfolkkampanj borde huvuddelen av det svenska folket kunna ställa sig bakom. har här redovisat utskottetsställningstagande, och därför skall inte jag ta upp den saken. Låt migemellertid slå fast att utskottets enighet bygger på att vi nu ytterligareskall kämpa för att följa upp de målsättningar som drog upp föralkoholpolitiken 1977. En enig riksdag sade då ifrån, att vi måste vidtaåtgärder som minskar den totala alkoholkonsumtionen. uttalade riksdagenatt samhället inte kan acceptera någon form av narkofika som inte är medicinsktbetingad. Ett enigt utskott står bakom detta betänkande, och jagskall därför inte polemisera mot någon. sade attsocialdemokraterna krävde krafttag mot missbruket, och det ärriktigt. Det var också det året som den borgerhga regeringen lade fram sittprogram. Det hade behövt tas krafttag - det fanns problem dåockså. är vi alltså eniga, varför det inte finns någon anledning förpartierna att disputera sinsemellan. gäller det att följa upp besluten, ochdet skall jag säga några ord om. Debattklimatet i dessa frågor har blivit sådant att detbör finnas 22 förutsättningar för ett helt annatarbete och engagemang än fidigare. debattklimatet hade vi inte 1977 eller 1978, utan detbörjade komma- vågar jag säga - och har sedan utvecklats. Vad det främst handlar om är rehabilitering ochförebyggande åtgärder. Det görs f. n. stora satsningar på vårdsidan när detgäller narkotika- och alkoholskadade människor. Vad som behövs är flexibiliteti vården och en vårdkedja som leder till att människor inte vandrar in och utpå de olika behandlingshemmen och vårdcentralerna, vilket så många f. n. gör.Vi måste ta till vara de vårdresurser som finns. Jag hoppas också att familjevården, där försöksverksamhetpågår, skall utvecklas och bli ett bra komplement till de övrigavårdinrättningarna. Vi måste satsa mer på organisafionerna. Det oerhört storaoch betydelsefulla vårdarbete som organisationerna bedriver måste samhället tatill vara. Man måste satsa på det engagemang som dessa organisationer ochenskilda människor inom dem har.