prot · G309165 · 1979-12-31 00:00:00 — som förflutit har jag försöktfölja utvecklingen av varvsindustrin, och dä har jag rätt självklartkoncentrerat mig till varven i min hemstad . Jag är därför glad atl kunna säga att jag tycker att de göteborgska varven verkligen levt upp tillde förhoppningar som åtminstone vissa av oss i den här kammaren hade. Jag troralt del bör sägas atl det för ledning och anställda inte har varit något lättjobb. Det har krävt fina arbetsinsatser av varvsledningen, tjänstemännen ocharbetarna. Det återstår självfallet hårt arbete innan varven kanuppfylla de krav pä lönsamhet som vi från sida kommer alt ställa,men jag tycker att den dämpade optimism som t. ex. framgår av ensammanställning frän Arendalsvarvet kallad "Varven som fick chansen"är lovande för framtiden. I den sägs avslutningsvis; "Vi är nu igenom denstörsta förändringen, de stora förluståren har vi bakom oss. Vårt senastebokslut visar att vi är på rätt väg. Vi har betalt inträdeskostnaderna som nubörjar ge avkastning. Nr 165 riktningen klar och vi vill nufortsätta pä den inslagna vägen." den uttalande ger förhoppningar . 5 irrni1980 ' '' förhoppningarna skall kunnabli verklighet, fordras enligt min uppfattning alt det blir fråga om en Irevarvslösning. y. ef lipnr vi accepteratstrukturplanen, som ändå innebär att vi i nu återigen drabbashårt av kommande nedskärningar. Självfallet skulle jag gärna ha sett atl dethade gått alt rädda också varvet i . Jag förstår till fullo denbesvikelse och de farhågor inför framliden som landskronaborna känner. Det ärockså särskilt lätt för oss i , som redan har lagt ner två varv, att haden förståelsen och medkänslan. Tyvärr har jag ändå måst böja mig för de övertygandeargument som talar för en irevarvslösning. En fyravarvslösning har av mängabedömts som pä sikt förödande för hela vår svenska varvsindustri. Jag hoppasdärför, herr talman, atl utskottets hemställan i sin helhet vinner bifall. (vpk); Många orter kommer alt drabbas hårt, omriksdagen godkänner regeringens varvsproposition. är en av dem, ochdel kan finnas anledning all något teckna hur situationen ser ut där. Antalet personer som har lämnat arbetsmarknaden och fåttförtidspension har fördubblats . Del har främst gällt äldrepersoner. med den ökade förtidspensioneringen har antaletarbetstillfällen inom industrin minskat. Då dessa väntas fortsätta att minska,kommer det atl medföra all ännu flera förtidspensioneras. är mer än 15 %av befolkning i åldern förtidspensionerade. Om ökningenfortsätter som , kommer det all gälla för är 1985. Del finns ca 10 000 människor som harberedskapsarbete eller andra s. k. arbelsmarknadspolitiska jobb i regionen.Flera tusen går arbetslösa. Sysselsättningen inom byggnads- ochtillverkningsindustrin har minskat med ca 14 000 arbetstillfällen under1970-lalel. Den minskade efterfrågan på arbetskraft avspeglarstrukturrationaliseringen i samhället. De varuprodu-cerande sektorerna svararför en alll mindre del av den totala sysselsättningen. Näringslivssekretetariatets prognos över efterfrågan påarbetskraft är alarmerande. Den säger atl ca 24 000 arbetstillfällen kommer atlsaknas i regionen i mitten på 1980-lalet. Dä har man inle räknat medkapaciletssänk-ningar vid varven. Man har också räknat bort dem som väntas bliförtidspensionerade av arbetsmarknadsskäl. Man har inte heller tagit hänsyntill de effekter som ökad robotisering och datorisering kan tänkas få. De avgörande beslut som har skapat den nuvarandeindustrislrukturella bilden i och de kristendenser som följt av detta har fattats i slutna direktionsrum och med enbart förelagsekonomiska kalkyler som underlag. De politiska makthavarnas handlingar har kännetecknats dels av en total passivitet när del gällt planering av den framtida industristrukturen, dels av elt närmast obegränsat ekonomiskt stöd lill förelagen och dessutom 152 av en total anpassning till exportindustrinskonjunklurstyrda härjningar. Regeringensproposition oeh utskottels belänkande om varvspolifiken bygger på bedömningenalt den svenska varvsindustrins kapacitet är alltför stor iförhållande till efterfrågan pä dess produkter. De innehåller förslag omåtgärder som syftar lill atl skapa förutsättningar för den svenskavarvsindustrin alt öka konkurrenskraften och lönsamheten. Och för att på siktuppnå detta väljer man en defensiv väg och hävdar alt kapaciteten måste skärasned. Den grundläggande uppfattning och del synsätt sombestämmer förslagets politiska inriktning delas av socialdemokratin. Regeringen sluter upp i ledet av tre tidigare regeringaroch fortsätter deras nedrustning av den svenska varvsindustrin. Det innebär entotal kapitulation inför och anpassning till de s. k. fria marknadskrafternamed deras kortsiktiga, snävt företagsekonomiska lönsamhetskalkyler. Dearbetandes och samhällets intressen betraktas som försumbara, och stora ochvitala delar av den svenska produktionsapparatens öde och framtid bestäms avokonlrollerbara konjunkturella förändringar. Avgörande beslut, som rörtusentals människors framtid, förs bort från demokratiskt politiskt inflytandeoch fattas i slutna direktionsrum, med kapitalistiska lönsamhetskalkyler somenda underlag. Del synsätt som förslaget bygger på innebär att riksdagensoch regeringens ansvar och uppgifter reduceras till att medverka till attskräddarsy oeh anpassa produktionen till den kapitalistiskastrukturomvandlingen och alt städa efter kapitalismens värsta härjningar.Nödvändigheten av alt från samhälleliga utgångspunkter utarbeta etl långsiktigtindustripolitiskl program för all använda produktionsapparaten till atltillfredsställa samhälleliga behov bortser man från. Man ser inle den storaproduktionskapacitet som varven har eller den yrkesskicklighet som devarvsanslällda besitter som värdefulla tillgångar för samhället, tillgångar somkan utnyttjas för atl tillgodose samhälleliga behov som onekligen finns. Nej,man ser detta som belastningar som med det snaraste genom nedskärningar ochnedläggningar måste anpassas till den rådande konjunktursituationen. Även det här synsättet delas av socialdemokratin. Dä ochdå kan man från del hållet få höra utfall mot marknadskrafternas destruktivainverkan på samhället och produktionsapparaten, liksom deras konsekvenser förde anställda. Men när det kommer till konkreta handlingar är skillnaderna meren fråga om grader än om principer. Utskottet är helt enigt med induslriministern när hansäger atl statens kostnader för varvsindustrin har uppgåtttill och att det frän industripolitiska ochsamhällspolitiska synpunkter är oförsvarligt att fortsätta atl satsa en så stordel av våra knappa tillgångar på stöd till varven. Men denna uppfattning ärfalsk. De här pengarna har inte satsats för atl stödja varven. De här pengarnahar inle salsals för att utnyttja varvens produktionskapacitet. De har intesatsats för att utveckla en samhällsnytlig, planerad produktion. Nej, de harsatsats för att skära ned, inskränka och anpassa produktionen lill denkapitalistiska strukturomvandlingen. Och detta är oförsvarligt. Vissa varvsfrågor, m. m. Nr 165 Pengarna har inle satsats för attutnyttja den kunniga arbetskraftens Vissa varvsfrågor m. m. yrkesskicklighetutan för att täcka de samhällsekonomiska kostnader som är förknippade med deanställdas avlägsnande från varven. Delta är oförsvarligt. Pengarnahar använts för att avveckla och inle för att utveckla varven. Sådan är innebörden och den politiska inriktningen avregeringens proposition och utskottets betänkande, och detta ansluter sigsocialdemokratin till. I sinmotion säger socialdemokraterna: "Slrukturplanens mening är atl utvecklingen vidstorvarven skall anpassas till marknadens krav och möjligheler. Som redanframgått delar vi den uppfattningen." Vidare heter det i motionen;"Om det visar sig att det omfattande program som inleds inte ärtillräckligt för all nå detta mål måste ytterligare åtgärder vidtas. Del slårockså klarl att dessa åtgärder kan komma att innebära fortsattakapaeiletsneddragningar och nedläggningar av hela varvsenheter." Här finnsinte etl ord om nödvändigheten av atl ändra marknadens krav och ändra på dessförutsättningar och möjligheter. Här ställs inte en enda av de vitala frågorsom för oss kommunister har varit självklara alt ställa. Hur skall jobben vidvarven räddas? Hur skall de anställdas yrkesskicklighet tillvaratas till gagnför samhällets utveckling? Hur kan den fria varvskapaciteten utnyttjas? Socialdemokraternas ställningstagande innebär att mansluter upp bakom den strukturplan som betyder atl varvskapacitelen kommer attminska med tusentals arbetstillfällen fram lill 1984. Tusentals anställdakommer att drabbas av arbetslöshet-många av dem förläng tid, en del av dem föralltid, och för dem blir förtidspensioneringen det enda alternativet. Detinnebär inte bara att socialdemokraterna accepterar en enorm kapitalförstörelseoch nedläggningen av en hel produktionsgren. Del innebär också att socialdemokratinförknippar framtiden med den kapitalistiska samhällsutvecklingen. Den förevändning som socialdemokratin använder sig av, föratt ställa sig bakom de värderingar och politiska riktlinjer somborgarregeringen bygger sina förslag på, är att vi befinner oss i en ekonomiskkris. Vem befinner sig i ekonomisk kris? och på varvenbefinner sig inte i någon ekonomisk kris. Den svenska arbetarklassen befinnersig inte i ekonomisk kris. Den drabbas av krisen. Det är den kapitalistiskamarknadsekonomin som befinner sig i kris. Och så länge socialdemokratin inleöppet och klart erkänner denna grundläggande sanning ulan enbart försöker finnalösningar sorn ryms inom det ekonomiska fåtalsväldet och syftar till alt bevaraoch stimulera detta system på arbetarklassens bekostnad innebär del att manförsöker dölja de egentliga motsättningarna i samhället och att man bidrar tillatl passivera och avideologisera arbetarklassen. Vpk haren helt annan syn på varvspoliliken än de borgerliga partiernaoch socialdemokraterna ger ullryck för. Vi betraktar varven och derasarbetskraft som en värdefull tillgång, som måste utvecklas och 154 utnyttjas för att tillgodosesamhälleliga behov. Varven skall ingå som en del i elt långsiktigt industripolitiskl program. Vi kräver att regeringen utarbetar etl program därvarvens, rederiernas och hamnarnas verksamheter samordnas i en samhällsplan förutrikeshandel och transporter. Genom en aktiv statlig rederiverksamhel måslehandelsflottan bevaras och utvecklas, likaså måsle inrikes- och kustsjöfartenbyggas upp och utvecklas. Planer för en alternativ samhällsnytlig produktionmåste utformas, vilket innebär att varvens kapacitet kan utnyttjas exempelvisför produktion inom energisektorn och för att bygga ut det kollektivatransportnätet. Vi anser alt det ligger på regeringens ansvar att utarbetaetl sådant program. Om inte regeringen gör det - vem skall i sä fall göra det?Är del till den marknadsekonomi som befinner sig i kris som ansvaret skallöverlämnas? Är det den som skall bestämma förutsättningarna och villkoren förden svenska energipolitiken? Är det till den vi med varm hand och obegränsatförtroende skall överlämna vär framlida iransporlpolitik? Man får lätt delintrycket av de svepande formuleringar och den totala brist på nytänkandevarmed utskottet avfärdar vpk:s förslag. Vi accepterar inga nedläggningar, inga nedskärningar elleravskedanden vid varven. Kampen för varven och deras förnyelse är inte bara enkamp för att försvara en viktig sektor av svensk industri ocharbetsmöjligheterna där. Den är lika mycket en kamp i en betydelsefull allmänklassfråga. Den ingår i kampen mot storfinansens kapitalflykt och utarmningenav svenskt produktionsliv. Den är etl led i kampen mot den borgerligaregeringen och dess sätt att bedriva strukturpolitik med elt ensidigt främjandeav storfinansens intressen. Jag yrkar bifall lill vpk-motionerna. VLssa varvsfrågor, m. m. BERTILHANSSON (fp): När företrädare för går upp i denhär debatten är det inte för att ställa region mot region eller grupp mot grupputan för att det kan vara nödvändigt all i diskussionen, som ganska klart ärkoncentrerad kring andra varvsorter, påminna om vad som har skett under denhittills gångna delen av den svenska varvskrisen. har fått bära dentunga delen av bördorna. Vi är beredda atl också bära vår del av degemensamma bördor som måste bäras, eftersom vi realistiskt inser alt densvenska varvsindustrin måste arbeta i den verklighet som den internationellautvecklingen lett fram lill. Vi accepterar därför den plan som näringsutskottet stannatför. Men vi är oroliga för att en förändring i enlighet med socialdemokraternasförslag väsentligt skulle öka riskerna för hela den svenska varvsindustrin. Denoron kvarstår, även om riksdagsbeslutet skulle innebära en förändring enliglsocialdemokraternas önskemål bara pä en enda punkt, nämligen i fråga omÖresundsvarvet. Den svenska varvsindustrin lever etl farligt liv. Denlever så pä marginalen alt frågan är om den tål en förändring av den art somhär har antytts som möjlig. Vissa varvsfrågor, m. m. slag har genom varvskrisen drabbat Göteborgsarbetsmarknad och näringsliv över huvud taget. Två stora varv är hellutraderade, och . Ett nybyggnadsvarv, Cilyvarvet, har fåttgöra en svär oeh smärtsam omställning till enbart reparationsverksamhet. , har gjort enradikal omorientering, en total helomvändning beträffande både sortiment ochmarknader. Slora färjor byggs i slället för tankers. Borrjiggar ochbostadsplattformar är de nya produkterna. Denna omställning har skett under enperiod då ledning och anställda har kastats mellan hopp oeh förtvivlanbeträffande framtiden. Bostonulredningen utfärdades sä sent som i november 1979en total dödsdom över Arendalsvarvet. Ändå har varvet under den här svåra tidenarbetat oförtrutet med blicken riktad mot framtiden. Under de senaste fem årens nedskärningar har antaletarbetstillfällen på varven i minskal från 15 000 lill 5 000, och tvåslorvarv - jag upprepar det - har hell utraderats. förestår nya prövningar. Det är därför litet egendomligt att regeringen enligtvissa formuleringar i propositionen tagit så lätt på vad som skulle kunna bliföljden för arbetsmarknad av de nedskärningar som strukturplaneninnebär. Det sägs i propositionstexten att effekterna pä sysselsättningentroligen bör kunna bemästras med sedvanliga sysselsättningspolitiska medel ochatl regeringen har för avsikt atl återkomma med förslag omvad som eventuellt kan behövas av sysselsättningsskapande åtgärder. Detta synsätt har vi från sida inte kunnatacceptera. Därför är del med tillfredsställelse som vi nu konstaterar attarbetsmarknadsutskottet och näringsutskoltet enstämmigt uttalat: "När detgäller Projekt 80 vill utskottet - med hänsyn till all höstens riksdagsbeslutkan väntas tämligen sent - tillfoga att utskottet inte har något att erinra motatl regeringen får besluta om alt projektet får fortsätta nägon tid in på 1981om det bedöms lämpligt." Det kunde annars finnas risk för atl det heltabrupt avbröts vid utgången av är 1980. Vad utskottet anfört föreslås ge regeringen tillkänna, och det uppfattar vi från sida som ett mycket betydelsefulltuttalande. Den andra punkt som är tillfredsställande är alt riksdagenbegär att i samband med den aviserade propositionen få en redovisning averfarenheterna av Projekt 80. Jag är övertygad om att denna redovisning kommeratt innehålla elt material, som visar hur svagt underbyggda de kritiskauttalandena kring Projekt 80 har varit och är. Därför är det nyttigt atl ensådan redovisning kommer att ges. Den tredje punkt i utskottets skrivning som måstebetraktas såsom mycket positiv är det som även Per har erinrat om fråndenna talarstol, nämligen de påminnelser som görs beträffande de kommandebeställningarna av militära broar från Cilyvarvet. Dessa tre posiliva drag i utskottets skrivning gör alt jagvill hell yrka bifall fill utskottets hemställan i samtliga moment. I detta anförande instämde (). Den plan för omstrukturering av Svenska Varvsom framlagts i regeringens proposition nr 165 och i näringsutskottelsbelänkande nr 69 innebär för del atl produktioninriktas på offshore och prefabricerade anläggningar och all GötaverkenCityvarvet ägnar sig åt konventionell reparafionsverksamhet och kompletterandeproduktion. Planen medför jämfört med en reduktion med 2 400arbetstillfällen. Detta innebär en minskning av antalet sysselsatta vidstorvarven i sedan millen av 1970-talel med ca 10 000.Härfill kommer ett stort antal sysselsättningstillfällen, som bortfallit hosentreprenörer och underleverantörer till varven. Även om har en jämförelsevis'stor och varieradarbetsmarknad, har denna utveckling inneburit och innebär - vilket ocksåtidigare har framförts här i debatten - mycket stora påfrestningar för såväl deberörda människorna som kommunen i stort. En analys av den förväntadebefolknings- och arbetsmarknadsulvecklingen i , som utförts avGöteborgs kommun, visar att del är realistiskt att räknamed atl ca 30 000 personer inte kommer alt ha möjlighet atl få arbete inomregionen, under förutsättning att arbetstiden förblir oförändrad och de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna ligger kvar pä samma nivå som . Härtillkommer atl antalet förtidspensionärer , inte minst på grund av detidigare neddragningarna vid varven, uppgår lill ca 26 000. Även om arbetsmarknad f. n. uppvisar enbetydligt ljusare bild än , innebär utvecklingen påsikt att det finns små förutsättningar att utan särskilda åtgärder absorberaett stort antal friställda från varven. Det är därför väsentligt att regeringeni det förslag som den avser att förelägga beträffandesysselsättningen på varvsorterna särskilt beaktar den långsiktiga utvecklingeni Göleborgsregio- Vissa varvsfrågor, m. m. Såsom framgår av arbetsmarknadsutskottets betänkande finnsdet tecken som lyder pä alt anställningsgaranlin, såsom den hanterats genomProjekt 80 i , inneburit fördelar från både företagsekonomiska ochsociala utgångspunkter. Jag ansluter mig helt till den bedömningen och anserdet värdefullt atl Projekt 80 fär en möjlighet alt bedriva sin verksamhet ocksåen bit in på 1981 så att det arbete som pågår kan fullföljas på ett socialtacceptabelt sätt. Cityvarvets kapacitet anpassas tillmarknadsförutsättningarna, dvs. verksamheten inriktas mot i huvudsakkonventionella reparenter inom den regionala marknaden. För att inte äventyravarvets framlid genom en så kraftig nedskärning av verksamheten att detriskerar utarmas pä kompetens fordras också kompletterande produktion. Ibetänkandet nämns möjligheterna att erhålla order från försvaret på militärtbromaterial, s. k. Ribbon , som har utvecklats inom Cityvarvet. Ett aktivt arbete måste bedrivas för alt finna lämpligaobjekt inom såväl reparationsområdet som den kompletterande produktionen. fsjr 265 manhang kan del vara lämpligt all isamband rned förhandlingar om Vissa varvsfrågor m. m. handelsavtalundersöka möjligheterna alt skaffa reparenter lill de svenska reparationsvarvenfrän statshandelsländerna kring . Det har uttryckts farhågor för atl den statliga satsningenpå Cityvarvet kan innebära risker för andra svenska varv. Det kan vara enriklig invändning, men dä är det också väsentligt att åtgärder vidtas så atldessa risker elimineras på sådant sätt atl de svenska varv som opererar inomsamma marknadssegment tillförsäkras likvärdiga konkurrensmöjligheter. Den inriktning som Arendalsvarvet fär på offshore ochprefabricerade anläggningar innebär elt stort risktagande. Prefabriceradeanläggningar anses vara ett mycket intressant framtida område, men det är ännuytterst osäkert om Arendalsvarvet skall lyckas hävda sig på denna marknad. I fråga om offshore har Arendalsvarvet på myckel kort lidlyckats med prestationen att skaffa sig ett gediget kunnande och atl göra etlgenombrott på marknaden. Jag vill gärna se det som elt bevis på vad svenskt företagandeoch svenskt kunnande även under ogynnsamma betingelser kan åstadkomma genomöppenhet för ny teknik och genom beredvillighet lill omställningar. Offshore är en enorm och krävande marknad, elt nutidaKlondyke där ' ofattbart slora belopp är i omlopp. Fram lill 1995 väntasefterfrågan på leveranser till oljeproduktionen pä enbart den nordiskakontinenlalsockeln uppgå till per är vidhittills beslutad oljeproduktion. Härtill kommer ännu inte beslutade investeringar,bland vilka kan nämnas en trolig framtida gasledning pä . Utvinningen av olja och gas i haven kräver inte baranyinvesteringar till svindlande belopp utan också mycket omfattandeunderhällskostnader. har visat sig ställa högre tekniska krav påkonstruktionerna än tidigare exploaterade oljefält till havs. Ytterligarekomplikationer kommer atl uppstå vid borrningar på större djup, då delvis heltnya system måste utvecklas. Produkter för kraftförsörjning, transporter, rörledningssystem,förankringssystem m. m. behöver utvecklas, marknadsföras och produceras.Dyktekniken behöver utvecklas. Exploateringen av de arktiska områdena kommer atl ställaytterligare krav pä ny teknik och för dessa förhållanden anpassade produkter.På detta sistnämnda område har Arendalsvarvet redan engagerat sig. Svenska förelag, inle minst varven, har på dessa nyaaffärsområden möjligheter atl hävda sig. Det finns dock anledning alt också utveckla andra områden som kan bli föremål för satsningar från svenskt håll och som kan ersätta delar av offshoreinduslrin den dag utvecklingen pä planar ut och går in i ett lugnare skede. Också då erbjuder havstekniken stora möjligheler. Odlings- och fiskeleknik, energiteknik och miljöskydd är några av de områden där dessa nya möjligheter erbjuds. Del tekniska kunnandet är redan avsevärt men behöver utvecklas. För att nä slagskraft inom dessa områden behövs en samordning av havsforskning och tillämpad marin 158 teknologi. Jag vill här erinra omdet förslag som utarbetats av den s. k. Göteborgsdelegationen om inrättandet av etl havsteknisktinstitut och elt dykcentrum i . Förslaget handläggs f. n. avregeringen. Ny teknik och djärva satsningar är emellertid inle nog föratt de svenska varven skall kunna hävda sig. Konkurrenterna är många. Skall vilyckas, krävs det att vi också kan konkurrera prismässigt. Vi har här alt mötakonkurrens frän länder som med samma höga teknik och service kan erbjudaavsevärt mycket lägre priser än . Det är ett överlevnadskrav alt vi kankompensera vårt höga kostnadsläge med en högre produktivitet. Produktivitetenvid varven har givetvis påverkats negativt under den länga och kompliceradeomstruktureringsprocessen och den upprivande debatt som har pågått. Det förslagsom nu ligger pä bord ger varven en möjlighet atl på längre siktplanera sin verksamhet oeh därmed få den kontinuitet och den arbetsro som ärförutsättningar för förbättrad produktivitet. För att uppnå detta fordras,förutom satsningar på forskning och utveckling av nya produkter, sä alt viständigt kan ligga elt steg före konkurrenterna, också att vi skapar etl klimatdär del lönar sig för de enskilda människorna alt skaffa sig de kunskaper som behövsoch atl göra en helhjärtad arbetsinsats. De svenska varvens framlid kommer altbestämmas av de enskilda människornas insatser, deras förmåga att skapa lönsamhet. Det är givet, herr talman, att alla göteborgare med tungthjärta ser att varvsproduklion i traditionell mening i det närmaste upphör iGöteborg för atl ersättas med en produktion om vars framtid vi vet ganskalitet. De varvsanslällda i har fält bära en myckel stor del avnedskärningarna i varvsindustrin och står inför ytterligare storanedskärningar. De har genomlevt en lång och plågsam omställningsprocess som numåste föras vidare ännu etl steg. Många varvsanslällda har fåll ställa om sigtill nya arbetsplatser och nya arbetsuppgifter gång pä gäng. Alltför mänga harställts hell utanför. Ändå visar man från de anställdas sida en insikt omförhållandena och en vilja att medverka till atl skapa en hållfasl grund för enframtida lönsam varvsrörelse.