prot · G309129 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:129 § 1Justerades protokollen för den 16 innevarande månad. S 2Upplästes följande inkomna ansökan: Härmed anhålles om ledighet från riksdagsarbetet undertiden den 12 maj-den 11 juni 1980 för enskilda angelägenheter. Jagförutsätter att ersättare inkallas , den 16 april 1980Ake Kammaren biföll denna ansökan. Talmannen anmälde att JohnJohansson (s) skulle tjänstgöra som ersättare för ÅkeGustavsson, Omåtgärder för att mildra skatteskärpningar med anledning av allmännafastighetstaxering §3 Om åtgärder för att mildra skatteskärpningar med anledning av 1981 årsallmänna fastighetstaxering Budgetministern ordet för att besvara i () anmäldafråga, 1979/80:421, och anförde: i har frågat mig vilkaåtgärder jag avser vidtaga för att undvika de orimliga skärpningar avförmögenhetsskatt, arvs- och gåvoskatt och andra skatter och avgifter som kanbli följden av den kommande fastighetstaxeringen. Redan i den proposition (1979/80:40) som låg fill grundför den nya fastighetstaxeringslagen sade jag att de nya taxeringsvärdenapåkallar särskilda åtgärder. Den s, k, villaschablonen måste ändras så, attsocialt oacceptabla effekter inte uppstår, väntas ett delbetänkandefrån fastighetstaxeringskommitté (Fi 1976:05) i denna fråga. Eftersedvanlig remissbehandling avser jag att lägga fram förslag till ändring avgällande regler. Som påpekar får emellertid också höjdaförmögenhetsvärden ett kraftigt genomslag i olika sammanhang. Även här måsteåtgärder vidtas, så att inte oacceptabla effekter uppstår. Sålunda måste t. ex.förmögenhetsskatteskalan och bestämmelserna för arvs- och gåvoskatt ändras,liksom de regler som bestämmer hur förmögenhet skall inverka på det extraavdraget för folkpensionärer. Också i dessa avseenden bör, såvitt Om åtgärder för att mildra skatteskärpningar medanledning av allmänna fastighetstaxering nu kanbedömas, förslag kunna föreläggas . Utöver dessa allmänna justeringar kan särskilda åtgärdervisa sig nödvändiga med tanke på familjeföretagarnas förhållanden, I förstahand är detta en uppgift företagsskattekommitté (B 1979:13), somser över beskattningsreglerna för familjeföretag. När det gäller tiden, så villjag erinra om att de nya taxeringsvärdena inte skall tillämpas vid skatteberäkningförrän vid taxering och vad gäller arv och gåvor först vid förvärvunder . Visst rådrum för sådana överväganden finns alltså . i (): Jag ber att få tacka budgetministern försvaret på min fråga. Det är helt klart att allmänna fastighetstaxeringkommer att medföra utomordentligt stora höjningar av taxeringsvärdena. Detaxeringsvärden som åsätts fastigheter används som underlag vid tillämpningenav flera skatteregler. Effekterna av de höjda taxeringsvärdena blir särskiltkraftiga då de används som underlag vid garantibeskattning, schablonbeskattningav en- och tvåfamiljsfastigheter, förmögenhetsbeskattning samt arvs- ochgåvobeskattning. Det är ingen överdrift att påstå att effekterna avfastighetstaxeringen väckt berättigad och stark oro hos fastighetsägare avolika kategorier. Jag vill med ett par realistiska exempel visa att den oro jagnämner på intet vis är ogrundad. Först har jag ett exempel - om än något förenklat - på hurfastighetsskatten kan förändras hos en högst vanlig familjejordbrukare: För ett jordbruk med en nettoförmögenhet på 400 000 kr.som avser fastighetens taxeringsvärde - övrig förmögenhet motsvarar skulder ochhar eventuellt varit föremål för reduceringsregeln - betalas en förmögenhetsskattpå . Vid en marginalskatt på krävs det ett "uttag" urjordbruket på . för att betala förmögenhetsskatten. 1981 årsfastighetstaxering.kan förväntas leda till att förmögenheten ökar till 900 000kr. Förmögenhetsskatten blir då , och det nödvändiga"uttaget" ökar till . -egentligen högre, eftersommarginalskatten ju ökar vid. ett höjt uttag i dennastorleksordning. Ett annatexempel belyser effekterna för arvs- och gåvoskatten: Två makar bor i ett småhus med ett taxeringsvärde på . Om man utgår från att fastigheten ej är skuldbelastad och att det finnsen övrig förmögenhet som - efter avräkning av giftorättsanspråket - motsvarardet grundavdrag på . som medges för make vid beräkning av arvsskatt,finner man att arvsskatten skulle uppgå till . Efter fastighetstaxeringenkan taxeringsvärdet beräknas till . Under samma förutsättningarskulle arvsskatten uppgå till . Exemplen belyser väl hur starkt progressiv den skatteskalaär som arvs-och gåvoskatten beräknas efter. Jag tillstår gärna attbudgetministerns svar vad gäller åtgärder för att dämpa skatteeffekterna har enpositiv ton. Jag har förbisett tidsbegränsningen, och jaghar faktiskt en del kvar av mitt anförande. Jag ber att få återkomma. I en frågedebatt är tiden för det första anförandet treminuter, för det andra och för de följande anförandena en minut. Låt mig med följande kommentar ge ArneAndersson i en chans till ytterligare ett kort inlägg. Det är riktigt att vi måste räkna med höjdataxeringsvärden, och det beror på att fastighetsvärdena i allmänhet har höjtsrätt väsentligt sedan den förra taxeringen 1975. Däremot vill jag , liksom såmånga gånger tidigare, betona att fastighetstaxeringen är en sak ochfastighetsbeskattningen är en annan sak. I debatten har man kanske iblandöverdramatiserat effekterna genom att jämföra de nya taxeringsvärdena med degällande skattereglerna. Och som framgår av mitt svar kommer vi på en radpunkter att förändra gällande skatteregler. väntar vi alltså påfastighetstaxeringskommitténs betänkande, som skall ge oss ett underlag, ochdet kommer vi sedan att komplettera pä olika områden. Jag tror alltså attriksdagen bör kunna ta ställning till ett sammanhållet förslag, somkommer att innebära att effekterna inte får sådana följder som det kanförefalla i den nu aktuella debatten. Om åtgärder för att mildra skatteskärpningar medanledning av allmänna fastighetstaxering i (): Det finns i svaret en passus som är litetoroande. Jag konstaterar nämligen att budgetministern säger att ändringarnaskall ske så att det inte uppstår "socialt oacceptabla effekter". Detkan möjligen tolkas så att budgetministern ändå kan vara beredd att accepterarätt betydande skatteskärpningar, och det är oroande. Jag vill också något beröra tidsperspektivet.Budgetministern säger att det finns ett visst rådrum. Jag vill nog påståmotsatsen, och det gör jag mot bakgrund av den situation som råder medutomordentligt stora farhågor för framtiden hos alla fastighetsägare. För attlugna de människor som berörs ytterligt allvarligt av det här måste ett beskedkomma relativt snart. Jag har talat här dels om de åtgärder som kan vidtas föratt man skall kunna minska effekterna, dels om tidsfaktorn i sammanhanget. Ifråga om tidsfaktorn vill jag slutligen säga att många människor säkerligenskulle tycka att det vore utomordentligt värdefullt att få en närmare preciseringav budgetministern vad gäller frågan om rådrum. kommer i dagarnaatt lägga fram ett delbetänkande. Jag tycker det är rimligt att detta isedvanlig ordning remissbehandlas. Först efter en sådan remissbehandling kanregeringen ta Omtillsättning av utredning om progressiv utgiftsskatt ståndpunkti frågan, och sedan blir det alltså sak att slutgilfigt besluta ihöst. Om frågan kan avgöras , så har besluten enligt minmening kunnat fattas i tämligen god tid, för som framgår av mitt svar är det juförst vid taxering som de nya reglerna skall tillämpas. Vi bör nu låtamängden av myndigheter, organisationer och andra intresserade i denna fråga fånågra månader på sig att på grundval av kommitténs material diskutera frågan. i (): Jag är självfallet glad att budgetministernvarit vänlig nog att lämna dessa bekymrade människor beskedet att avsikten äralt skall ta ställning till denna fråga. Jag har ocksåtacksamt noterat den positiva grundtonen i svaret, där det framgår att avsikteninte är att skapa nya och betungande skatter utan att man skall försöka fåtillämpningen sådan att människor också fortsättningsvis kan bebo sinafastigheter utan alltför stora belastningar. Överläggningen var härmed avslutad. § 4 Om tillsättning av utredning om progressiv utgiftsskatt Budgetministern ordet för att besvara () anmälda fråga,1979/80:422, och anförde: har frågat mig när jag avseratt tillsätta den aviserade utredningen om progressiv utgiftsskatt. Som nämns i frågan har jag tidigare angett attutredningsarbetet beträffande den progressiva utgiftsskatten bör föras vidare.Jag är fortfarande av denna mening. Vårt skattesystem behöver emellertid utredas på åtskilligapunkter. Inte minst har önskerriål om nya utredningar uttalats av . Enrad nya utredningsuppdrag har också givits . Därvid harmed nödvändighet de områden måst komma i första hand där konkreta och angelägnareformbehov och mera entydiga önskemål om snara utredningsinsatser föreligger.Även bland utredningsuppgifter måste man ju göra en prioritering. Den fortsatta utredningen rörande utgiftsskatten hardärför ännu inte påbörjats. Jag räknar dock med att det skall kunna ske underinnevarande år. Jag vill tacka budgetministern för svaret. En utgiftsskatt skulle ju innebära en principiell ändringav vårt skattesystem, och det är uppenbart att införandet av en sådan skullekräva en mycket grundlig prövning innan man tar ställning. Det är emellertidtvå omständig- heter somgör att det verkligen vore önskvärt att vi tar reda på omutgiftsskatten går att använda som ett inslag i en mera grundläggande reform avvårt skattesystem. Den ena omständigheten är inflationen som har skapat enutbredd spekulationsekonomi. Om man hade en progressiv utgiftsskatt, skulle denmycket kraftigt begränsa möjligheterna att spekulera i inflation, att belånavärdestegring och att leva på skattefria kapitalinkomster, som man i storutsträckning kan göra . Den andra omständigheten är att den deklarerade inkomstenmed tiden har blivit ett allt sämre mått på de enskilda människornasskattebetalningsförmåga, framför allt när det gäller människor med högreinkomster som kan utnyttja avdragen och i fråga om människor som harförmögenhet. En progressiv utgiftsskatt skulle ändra på detta, och det vore braom det kunde ske. Principiellt och teoretiskt har en progressiv utgiftsskattav det slag som utreddes av skatteutredning flera viktiga fördelar.Vad vi inte vet är om den går att genomföra i praktiken och om det finns andranackdelar med den än dem som man har kunnat finna. säger budgetministern i sitt svar att han inte ser enutredning om en utgiftsskatt som en prioriterad fråga. Annat får gå före. Detmå vara hänt. Men jag kan inte underlåta att göra reflexionen att visat en mycket stor flinkhet när det gällt att tillsätta utredningar ochdriva fram förslag om att sänka skatter i vårt land. t. ex, beträffandeindexregleriiigen och den sänkning av aktiebeskattningen som han nu kräverskall vara klar . Så vill man gardet att påskynda det hela -det harherr Mundebo visat. Därför måste jag också ställa ett par frågor: Skall det härsvaret tolkas så. att budgetministern, och därmed hela regeringen, sernågonting positivt i en progressiv utgiftsskatt och därför verkligen vill få fråganutredd? När budgetministern säger att han räknar med att utredningsarbetetskall kunna påbörjas under innevarande år blir min fråga; År det ett löfte omalt den här utredningen kommer under innevarande år? Nr_129_ Om tillsättning av utredning-om progressiv utgifts-skan Svaret är att uppfatta som ett löfte om atten utredning kommer att tillsättas och att man skall försöka få fram detytterligare material som kan behövas innan slutgiltig ställning tas. Jag tror att vi är ense om att det inte innebär att varesig regering eller opposition har tagit ställning till om en utgiftsskatt skallinföras eller om tidpunkten och utformningen. Vi är alltså överens om att ettutredningsarbete bör ske. När det gäller tidpunkten har jag tagit intryck av attmånga myndigheter, organisationer och även partier - också detsocialdemokratiska - har varit tämligen skeptiska till tanken på en progressivutgiftsskatt. Jag har ändå önskat att få till stånd en fortsatt utredning,eftersom jag menar att det är värdefullt att få alla uppslag och alternativprövade och belysta. Det finns så mycket värdefullt och intressant i tanken påen progressiv utgiftsskatt att vi Om tillsättning av utredning om progressiv utgiftsskatt verkligenbör undersöka detta alternativ närmare för att se, om vi kan hantera de mångaproblem som ändå är förknippade även med den skatteformen. Med anledning av att nämnde två skäl tillutredningsuppdraget- det första var alltså inflationen - vill jag framhållaatt det redan pågår ett utredningsarbete i en annan kommitté som gäller fråganom reala lån och real beskattning. Slutligen, herr talman, när sade att jaghar varit flink när det gäller att tillsätta utredningar för att sänkaskatterna tar jag inte detta som kritik utan som beröm. Budgetministerns belåtenhet över sinabedrifter när det gäller skattesänkningar är kanske en del av förklaringen tilldet budgetunderskott som han om kommer att redovisa för ,liksom till den statsfinansiella kris som han har åstadkommit. Sedan är det kanske befogat att fråga om budgetministerns- och framför allt regeringens - syn på den här saken, eftersom två tillfällen har utlovat denna utredning och det nu har gått avsevärd tidsedan det senaste löftet gavs. vill jag veta om han - tredje gången somhanen gal - är beredd att ge detta löfte någon substans. Det är riktigt att det finns många oklara punkter när detgäller utformningen av en progressiv utgiftsbeskattning. Också för min delkvarstår tvekan om huruvida detta är en lösning på de problem vi har. Men lägetär ju sådant, herr budgetminister, att vi faktiskt behöver varje uppslag, varjeidé, när det gäller reformeringen av vårt skattesystem. Dels fungerar det illai flera avseenden, dels är varje krona välkommen som kan användas för attförstärka den budget som löper med ett stort underskott. Är det nu så att har övervunnittveksamheten hos sina regeringskolleger-och jag tror att det framför allt är därsom problemet har suttit - så är det bra. Då får vi hoppas att den härutredningen kommer till stånd och att den ges en så klar inriktning att den kandrivas fram till ett praktiskt förslag. Sedan får vi studera om det går attförena med de krav vi har på våra skatter och de mål vi vill ställa upp förfinanspolitiken. Besked i fråga omKjell-Olof Feldts funderingar i det senaste inlägget framgår av mina tidigareavgivna svar. KJELL-OLOFFELDT (s): De tidigare avgivna svaren har ju haft denegenskapen att de inte har lett till någonting, och därför var det viktigt attfå veta om dagens besked är någonting att ta fasta på jämfört med de tidigare.- Sedan noterar jag bara att är mycketförsiktig med att uttala något som helst värdeomdöme om huruvida utgiftsskattenskulle hjälpa oss att lösa några av våra problem. Det är en försiktighet somkanske Men låt inte det avspegla sig i ytterligare dröjsmål och ialltför Nr 129 snäva och besvärliga direktiv för den här utredningen! Denbehöver en viss den frihet för att kunna nå fram till förslag som är praktisktanvändbara, Än en gång vill jag hänvisa till minafidigare svar, av vilka klart framgick att ett fortsatt utredningsarbete i denhär frågan skall ske. Jag vill också än en gång påminna om att på ettväsentligt delområde pågår ett utredningsarbete. Jag upprepar att det hjälperinte om man tidigareharsagt att man skall göra en sak, om man inte gör den.-Det var detta som det handlade om. Sedan får jag säga att jag inte betraktar det så attutredningen om reallån innebär något alternativ till en lösning enligt deriktlinjer som skulle finnas när det gäller progressiv utgiftsskatt. Det kanvara bra att den frågan utreds på nytt. Vi utredde den , men gördet gärna en gång till! Fast jag tror inte det löser de här problemen. Om åtgärder för att förhindra tvångsförflyttning avpolismän Överläggningen var härmed avslutad. § 5 Meddelande om interpellationssvar 1979180:173 om tryckning och försäljning nvvåldspornografiska skrifter Jag vill meddela attjag på grund av tjänsteresor inte inom föreskriven tid kan besvarainterpellationen av om tryckning och försäljning avvåldspornografiska skrifter. Efter överenskommelse med interpellanten avserjag att besvara interpellationen . § 6 Omåtgärder för att förhindra tvångsförflyttning av polismän Justitieministern ordet för att i ett sammanhang besvara dels (),dels7o/i« (vpk) anmälda frågor, 1979/80:412 resp. 413.och anförde; Mot bakgrund av ett beslut att två polismän iStorumans polisdistrikt skall kommenderas att tjänstgöra i annat polisdistrikthar frågat mig om jag kommer att vidta några åtgärder för attförhindra att polismän tvångsförflyttas på grund av samarbetssvårigheter, JohnAndersson har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för ättförhindra situationer av detta slag. Om åtgärder för att förhindra tvångsförflyttning avpolismän Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. Vakanserna i är besvärande. Förstärkningbehövs särskilt i polisdistrikt. har därför eftersamråd med länspolischeferna i och beslutatatt två polismän från skall tjänstgöra som polisförstärkningi polisdistrikt . har medhänsyn till rådande förhållanden i polisdistrikt ansett attpolisförstärkningen bör tas från detta distrikt. F. n. tjänstgör flera polismänfrån andra polisdistrikt i . har därefter med stöd av 24 § första stycketpolisinstruktionen (1972:511) hemställt hos polisstyrelsen i Storumanspolisdistrikt att två polismän från distriktet skall beordras att tjänstgöra iHuddinge polisdistrikt . Med anledning av beslutet har polisstyrelsen i distriktetinlett förhandlingar med arbetstagarorganisationerna om att två namngivnapolismän skall beordras till tjänstgöring i polisdistrikt. föremål för central förhandling. Det kan tilläggas att har ett relativtstort antal polismän utöver gällande personalplan. Att en polisman beordras att tjänstgöra i annat distrikteller län är ingentifig ovanligt. Tvärtom är en sådan kommendering ibland enförutsättning för att polisverksamheten skall kunna fullgöras på rätt sätt. Enligt vad jag har erfarit prövas den tilltänktakommenderingen f. n. av justitieombudsmannen. Till detta kommer, som jag harnämnt, att frågan är föremål för förhandling. Det finnsdärför inte någon anledning för mig att uttala mig vidare. LILLYHANSSON (s); Jag tackar för svaret på min fråga, eller åtminstone förden redogörelse som justitieministern har lämnat. Jag har inte ställt dennafråga därför att jag tagit ställning för den ena eller andra parten. Men jaganser att förfaringssättet mot dessa två polismän är beklagligt, och därförville jag ha justitieministerns syn på den saken. Även om det ingår ianställningsvillkoren att man måste acceptera tvångskommendering, brukar detväl ändå inte gå till på det sätt som det gjort i , där det står klartatt det är på grund av samarbetssvårigheter som det blev just dessa två. Ännuunderligare blir det när man vet att den ene av polismännen nedgraderats frånen fyra till en etta i betyg, vilket såvitt jag förstår betyder att han ärklart olämplig som polisman. Det står nämligen också i det här betyget attJohansson inte visat ansvar och lojalitet mot kolleger, att han har dåligtomdöme och att detta skadar poliskårens anseende samt att han visat prov påsamarbetssvårigheter. Jag kan väl ändå inte tänka mig att man har lägre krav påpolismäns /lämplighet i än vad man har i , Indignationen bland'.befolkningen i är också mycket stor, och man har klart tagitställning för dessa två polismän. Efter vad jag erfarit är de populära. Jag anser mig faktiskt inte ha fått svar på den fråga jagställde, som nämligen handlar om att polismän tvångsförflyttas på grund avsamarbeis-svårigheter, som skett i det här fallet. Det är det som är detväsentliga i min fråga, och jag ställer den nu på nytt. Det justitieministernhar redogjort för i sitt svar är korrekt, men det visste jag faktiskt förut, (vpk): Även jag får tacka justitieministern för svaret. Jag villockså klart säga ifrån att inte heller jag är nöjd med svaret, det är ettundanglidande från den centrala frågeställningen - varför skall jag helt kortberöra. Ett helt län står undrande över vad som har hänt ochhänder, nämligen att tvångsförflyttar poliser för att lösasamarbetsproblem. där problemet tycks vara att dessa poliser är fackligaföreträdare och fackligt aktiva, att man nedklassar poliser som odugliga, menatt dessa skall iiiiielia polisassistenttjänster i Stockholm.Rikspolisstyrelsen säger att det är helt klart att det handlar omtvångsförflyttning. Vi slår två flugor i en smäll, säger länspolischefen. Hur skulle det bli om man löste personalfrågor på sammasätt på den övriga arbetsmarknaden? handlar det tydligen inte bara om detta fall. Också iSkellefteå har en polis blivit underrättad om att ifall han vidhåller sinuppfattning kunde det bli aktuellt med tvångsförflyttning. Även i är detliknande problem, enligt tidningsuppgifter. Förflyttningen av dessa två polismän strider helt mot detavtal som gäller för sådana kommenderingar, Misshälligheterna verkar ha ensådan omfattning att en ordentlig undersökning bör göras. Det handlar tydligenhär om fackliga rättigheter, medbestämmande och demokrati, ja, det handlar ävenom människornas förtroende för ordningsmakten. är ärendet föremål för förhandlingar, och en JO-anmälanhar gjorts. Om de förhållanden som råder inte rättas till och om intedenna affär får en godtagbar lösning, är justitieministern då beredd atttillsätta en parlamentarisk utredning för att gå till botten med det här? Låt mig först säga att harfrågat mig om jag avser att vidta några åtgärder och att harfrågat mig om jag vill förhindra situationer av detta slag. Jag har belyst detaktuella fallet och sagt att det f. n. inte finns någon anledning för mig attgöra någonting. Jag har också motiverat detta. Det står i polisinstruktionens 24 §: "Länsstyrelsenkan beordra polisman som är anställd inom länet, att för visst uppdragtillfälligt tjänstgöra som polisförstärkning i annat län och för sådantjänstgöring i länet begära polisförstärkning från annat län," Här har tagits upp ett alldeles speciellt fall. Detfallet är föremål för förhandlingar, det har de båda frågeställarna ocksåkommenterat, och det har anmälts till justitieombudsmannen för prövning - jagtror av åtminstone Om åtgärder för att förhindra tvångsförflyttning avpolismän Om åtgärder för att förhindra tvångsförflyttning avpolismän en avfrågeställarna och av andra ledamöter i denna kammare. Jag anser att det dåvore felaktigt av mig att gå närmare in på fallet och att konkret ge uttryckför några synpunkter. Jag har redan gjort en principiell deklaration om vad detär som gäller och vad som inte gäller. Sedan får vi se vad JO:s prövning avfrågan leder fill, Jag vet att ärendet granskas av JO, men det bör rimligeninte hindra justitieministern att ha en uppfattning om tillvägagångssättet.Justitieministern glider undan från den konkreta frågan, som gälldeatt förfaringssättet grundade sig på samarbetssvårigheter. Det stårfaktiskt i justitieministerns svar: "har med hänsyntill rådande förhållanden i polisdistrikt ", Jag skulle viljafråga: Vad är det för "rådande förhållanden" där somrikspolisstyrelsen har hänvisat till? Det finns flera oklarheter, som också strider mot fackligaförhållanden och avtal. Polismännen har bara fått på sig. De hardessutom tio resp, tjänstgöring. De skulle förflytta sig 100 mil bortoch förbereda sig för ett arbete på annan ort - och för allt detta fick de baraen vecka på sig. Är det ett förfaringssätt som är oklanderligt? Nog borde man rimligen ha vetat om vakanssvårigheterna iHuddinge i ett tidigare skede. Jag tycker faktiskt att det är överdrivenförsiktighet av justitieministern att inte uttala sig. Det är alltså inte JO:sslutsats eller förhandlingsutgången som jag frågar efter, utan det jag villveta är justitieministerns personliga syn på förfaringssättet. (vpk); Kommenderingar till från harförekommit tidigare, men då har man alltid följt vissa grundprinciper föruttagningen av polismän, I det aktuella fallet vet jag helt säkert att dessatvå poliser inte stod i tur.