prot · G309115 · 1979-12-31 00:00:00 — Vi har i våra motioner visat hur vi anser att man bör komma till rätta medavarterna i beskattningen, och vi vidhåller att våra förslag är debästa. Den socialdemokratiska reservationen tar alltså inte upp de förslag till inriktning av skattepolitiken som våra motioner syftartill, och därför kommer vi att avstå från voteringen avseende reservation 2. En annan fråga som debatterats ganska omfattande under desenaste åren är frågan om den s. k. inflationsskyddade skatteskalan. I sambandmed införandet av inflationsskyddet diskuterades att också en marginalskattespärrskulle införas. En sådan infördes . Det är förvånande attsocialdemokraterna nu frångått kravet på ett slopande av denna marginalskattespärr.Den gynnar ju endast ett fåtal höginkomsttagare. Till skillnad frånsocialdemokraterna har kommunisterna fortfarande denuppfattningen att marginalskattespärren skall slopas. Vi har tagit upp detta ivår motion, och vi kommer tydligen att få slåss ensamma för ett slopande avdenna orättvisa marginalskattespärr i fortsättningen. Systemet med inflationsskyddade statsskatteskalor bidrartill att skärpa inkomstskillnaderna. Genom systemet undantas generellt en likastor procentuell andel av de nominella löneökningarna från beskattning, ochdetta har flera negativa effekter. Framför allt leder det till obefogadeskattelättnader för höginkomsttagaren. För vpk är detta icke acceptabelt, ochdärför vill vi också i konsekvens med våra tidigare ställningstaganden slopainflationsskyddet. Vi anser att en övergång till en allmänproduktionsbeskattning bör utgöra ett av huvudmålen för en reformering av vårtskattesystem. Med allmän produktionsbeskattning avses användandet av flera skattebaser,t. ex. företagens omsättning samt råvaru- och energiförbrukning, i syfte att fåen skatteform som kan överta huvuddelen av ansvaret för indragandet averforderliga skattemedel till statskassan. Skatterna skall dock även bidra tillatt uppnå andra mål. Så bör t. ex. en differentiering med hänsyn tillproduktionens nytta kunna tänkas liksom hänsyn till energiförbrukning ochliknande. Den kan även tänkas fungera som ett element i allmänpolitiska ochregionalpolitiska strävanden. Tanken på en närmare utredning av dennaskatteform framförde vpk redan genom sin representant i 1972 årsskatteutredning. När den dåvarande regeringen äntligen tillsattebruttoskattekommittén kunde vi dock konstatera att man i direktiven i viktigaavseenden inte tagit hänsyn till de synpunkter som vi förde fram omutredningens inriktning. Med anledning härav får vi återigen begäratilläggsdirektiv. Produktionen utgör en naturlig bas för beskattning. Enviktig fördel är de förenklingar som kan vinnas i taxeringshänseende genomavlastning av den ordinära inkomstbeskattningen. kan dåi betydligt högre grad inriktas på att stoppa den kvalificerade skatteflyktenoch liknande avarter inom inkomstskattesystemet. Förutom ett förenklat förfarande för att administrerasamhällets inkomster finns andra fördelar. Ett produktionsbeskattningssystemhar i utbyggt skick en betydande styreffekt på samhällsekonomin. Detta kan medfördel användas för att uppnå önskvärda politiska mål. Exempelvis skulle enbeskattning av andra "produktionsfaktorer" än arbetskraften kunnaleda till en dämpning av tendensen att ersätta arbetskraft med datorer. Som bekant utnyttjas f. n. främsttvå typer av bruttoskatter i det svenska skattesystemet: mervärdebeskattningenoch arbetsgivaravgifterna. Vi anser att en produktionsbeskattning av den modellsom vi har föreslagit är en bättre lösning och en bättre typ av bruttoskatt. Vpk föreslår också skärpningar i det nuvarande systemetför företagsbeskattning till dess att detta i viss grad kan avlösas av ettannat system. Bolagsbeskattningen i är, som bekant, förhållandevis låg.Den har dessutom sjunkit betänkligt . uppgickbolagsskattens andel av den statliga inkomstskatten till . År 1977uppgick den till . Detta ger i korthet en klar bild av hurföretagsbeskattningen minskat i betydelse och inte följt med i den allmännautvecklingen. En skärpning är därför nödvändig. Vpk föreslår att den utgåendeprocentsatsen höjs till . Vi förslår dessutom andraskärpningar som utgör betydande orättvisor. Exempelvis föreslär vi ettslopande av det s. k. Annellavdraget. Vidare föreslår vi begräsningar när detgäller möjligheterna till skattefria fonderingar inom företagen. Dessutomkräver vi att utdelningsbeskattningen utreds, och detta i skärpande syfte. Jag yrkar bifall till samtliga vpk-motioner.Beträffande yrkande 1 i motion 1109 avvaktar jag vad utskottets företrädare haratt framföra. Vidare yrkar jag bifall till det särskilda yrkande som delats utoch som har följande lydelse: att med anledning av motion 1979/80:1109yrkandena 2 och 3 samt motion 1979/80:1104 yrkande 1 beslutar hos regeringenbegära förslag om upphävande av dels inflationsskyddet på skatteskalorna, delsmarginalskattespärren, allt från , att bifaller motion 1979/80:1109 yrkandena 8,9och 11 samt med anledning av motion 1979/80:1597 yrkande 2 beslutar antaföljande Lag om ändring i lagen (1947:576) om stadig inkomstskatt Härigenom föreskrivs att 10 § 2 mom. lagen (1947:576) omstatlig inkomstskatt skall ha nedan angivna lydelse. 10 § 2 mom. Den statligainkomstskatten utgör: a) för svenska aktiebolag, sparbanker, sparbankernassäkerhetskassa, ekonomiska föreningar som ingår i jordbrukskasserörelsen, svenskaaktiefonder, svenska försäkringsanstalter som icke äro aktiebolag samt sådanautländska juridiska personer som ej beskattas enligt 1 mom.: av den beskattningsbara inkomsten, i denmån skatten icke skall beräknas enligt c) här nedan; b) för andra inkomsten. femton procent av den beskattningsbara Denna lag träder i kraft den 1januari 1981 och tillämpas första gången vid taxering, att bifaller motion 1979/80:1597 yrkandena 3, 5och 6 samt med anledning av motion 1979/80:1597 yrkande 4 beslutar antaföljande Lag omupphävande av lagen (1967:94) om avdrag vid inkomsttaxeringen för Härigenom förordnas att lagen (1967:94) om avdrag vidinkomsttaxeringen för viss aktieutdelning skall upphöra att gälla. Denna lag träder i kraft och tillämpaspå förhållanden som avser tiden efter ikraftträdandet. Förstevice talmannen (): I skatteutskottets betänkande nr 27 behandlasett flertal motioner om skattepolitikens inriktning m. m. I reservation 1 avErik m. fl. liksom i vpk-motionen 1109 tas indexregleringen avskatteskalan upp. Reservanterna menar att inflationens effekter på skatteuttagetbör neutraliseras genom återkommande sänkningar av marginalskatterna och integenom en indexreglering av skatteskalan. Indexregleringen har sin grund i uppfattningen att det ärriksdagen och inte inflationen som bör bestämma skattetryckets höjd ochutformning samt att skatteskalan bör ges en utformning som möjliggör ocksåfleråriga löneavtal. Låt mig också erinra om de justeringar av skatteskalan somårligen återkom , då vi hade socialdemokratiskregering, och som ledde till en allvarlig skärpning av marginalskatten från till för personer med genomsnittlig industriarbetarlön. Först sedan vifick borgerliga regeringar och en indexreglering har marginalskatten för dessainkomsttagare åter kunnat sänkas till . Reservanterna påstår vidare att indexregleringen bidrartill att påskynda inflationen och att den försvagar statsfinanserna.Låt mig då erinra om att lönekostnaderna under regeringen tre sista årsteg främst på grund av de höga marginalskatterna och de starkt ökadearbetsgivaravgifterna. Detta ledde i sin tur till mycket kraftigaprisstegringar och till försämrad konkurrenskraft, vilket resulterade i ettväxande underskott såväl i bytesbalansen som i den statliga budgeten. Slutligen påstår man, herr talman, i reservation 1 attindexregleringen skulle leda till orättvisor mellan hög- och låginkomsttagare,därför att inflationen skulle slå hårdare mot skattskyldiga med lägreinkomster. Om jag förstår socialdemokraterna rätt skulle inkomsttagare med lågaoch vanliga inkomster kompenseras för penningvärdeförsämringen;däremot inte de inkomsttagare som har nominellt högre inkomster, därför attdessa skulle ha bättre möjligheter att skydda sig mot inflationens verkningar.Nu föreligger inte något sådant automatiskt samband mellan inkomst och förmågaatt skydda sig mot inflationen. Två barnlösa makar kan båda ha relativt låginkomst - t. ex. . vardera - men ändå kan de ha betydligt störreskattekraft och betydligt bättre förmåga att skydda sig mot inflationen än enflerbarnsfamilj med en enda relativt hög inkomst på låt oss säga . Debarnlösa låginkomsttagarna ligger i det här fallet överexistensminiminivån, medan flerbarnsfamiljen trots en på papperet hög inkomstinte ens når upp till existensminimum om det finns fler än tre barn i familjen. Man kan således inte, som socialdemokraterna gör, sättalikhetstecken mellan inkomst och skatteförmåga och hävda att det skulle varasärskilt rättvist och socialt att skydda vissa inkomsttagare mot inflationensverkningar, däremot inte andra. Jag tänkte genom en tablå på bildskärmen visa vilkainkomster som behövs för att en familj skall kunna nå upp till existensminimumvid en resp. två inkomster. Det är bostadsbidragskommittén som har räknat framde här uppgifterna. Om två barnlösa makar tillsammans har , uppnår deexistensminimum. Men en barnfamilj som har en enda inkomst och fyra barn måsteha . för att uppnå existensminimum. Har familjen fem barn,måste den ha mer än . i inkomst för att uppnå existensminimum. Hur,, avser socialdemokraterna att kompensera dessa olikahushållstyper vid de årliga marginalskattejusteringar som de tänker sig? Nimenar väl ändå inte att man skall gå in individuellt och avgöra vilka sombehöver kompenseras för inflationen och vilka som inte behöver göra det? Utskottet menar därför att det är rimligt att defördelningspolitiska avvägningar som har uttryckts genom beslut omskatteskalan får bestå tills man fattar beslut om en ändrad avvägning. Det härinnebär också att utskottet avstyrker bifall till reservation 1 och tillvpk-motionen 1109. Utskottet finner inte heller någon anledning att, som vpkföreslår i motion 1109, upphäva den marginalskattespärr som innebär en garantiför att ingen skattskyldig skall behöva avstå av en inkomstökning iskatt. Underskottsavdragen tas upp i bl. a. reservation 2.Socialdemokraterna vill pröva ett system som bygger på den skiss till ettskattesystem som den norska s. k. Kleppemodellen innebär. Det vare mig fjärranatt i denna kammare tala om Norgehistorier, men socialdemokraternas storaentusiasm för denna skatteskiss förefaller något svårförståelig. Kleppemodelleninnebär en proportionell skatt i botten, där avdrag för räntor, underskott m.m.medges i samma omfattning som . Ovanpå detta läggs en progressiv skatt påhögre inkomster med begränsad rätt till avdrag. Men varken den norska skisseneller den socialdemokratiska partimotionen ger vid handen vilka avdrag somfullt ut skulle medges. När det gäller att hitta rimliga lösningar pågränsdragningen mellan berättigade och oberättigade avdrag ellermellan t. ex. personliga räntor och förvärvsräntor har ingenting blivit lättaregenom Kleppemodellen. Eftersom dessutom skattesatsen skulle stiga och den fullaavdragsrätten upphöra vid en och samma inkomst, uppstår ofrånkomligen en mycketbrant backe i skatteskalan med maiginalskatte-effekter som kan få Pomperipossaatt framstå som en ren idyll. Det skulle också innebära betydande risker för ökatskattefusk orn långivaren alltid blir fullt ut beskattad för sinaränteinkomster, medan låntagare i många fall endast skulle få göra ettbegränsat avdrag för sina ränteutgifter. Unga familjers möjlighet att skaffaoch behålla egnahem torde vidare radikalt försämras, om underskottsavdrag föregnahem inte får fullt ut kvittas mot andra inkomster. Framför allt skullenaturligtvis familjer med endast en inkomst drabbas. Får vidare företagareninte göra fullt avdrag för underskott i rörelsen, diskrimineras än mer den somvill starta eller bygga ut en verksamhet och som riskerar förlust. Modellen torde också medföra mycket tvivelaktigafördelningspolitiska effekter, eftersom de som har kapital alltid kan klara sigur problemen genom omdisposition av kapitalet, något som den resurssvage intehar möjlighet till. På vpk-håll är man tydligen inte så förtjust iKleppemodellen. Vpk lanserar i stället ett annat system, som innebär attavdragen skall räknas som avdrag från slutskatten. Jag tror att man skall tänka sig för utomordentligt nogainnan man går in för något sådant, därför att det skulle bryta den symmetrimellan den skattemässiga behandlingen av inkomster och utgifter av samma slagsom vårt skattesystem bygger på och som gör att det - trots att det utan tvivelhar många brister - ändå håller ihop någorlunda. Förslaget skulle också kunna innebära utomordentligt högamarginaleffekter. Vi kan tänka oss en person som har en inkomst av ettextraarbete på . och kanske nödvändiga utgifter för detta arbete på 950kr. Får då avdragen bara beräknas efter en lägre skatteskala skulle han kunnafå marginaleffekter på 300-400-500 % och kanske t. o. m. värre än så. Utskottet har därför inte kunnat biträda vare sigKleppemodellen eller vpk:s modell för avdrag. Däremot föreligger full enighetom att otillbörligt utnyttjande av avdragsrätt och underskottsavdrag skallförhindras. En utredning med det syftet kommer att tillsättas . Vad det gäller är att finna ett system som förhindrarmissbruk utan att drabba de korrekta avdragen eller slå motsmåhusägares ränteutgifter. Också avgränsningen av hobbyliknande verksamhettorde komma att behandlas i den här utredningen. Direktiven är ännu inte heltklara. Vad sammansättningen av utredningen beträffar tycks varamer informerad än vad jag är. Regeringen har också tillsatt en särskild kommitté för attse över beskattningsreglerna för familjeföretag. Där är en av uppgifterna attuppmärksamma delägares nuvarande rätt att avräkna underskott i bolagetsverksamhet mot egna inkomster. Utskottet vill också erinra om den s. k. realbeskattningskommitténsarbete. Med dettaber jag att få yrka avslag på reservation 2 och vpk-motionen Nr 115 Jag villockså med anledning av vad sade om villaägare g apf-ji 1980 kontra demsom bor i hyreshus påpeka att det är en mycket medveten ambition från regeringens sida att utforma både deräntesubventionerade Skatteoolitikens räntelånen och skattesystemet på ettsådant sätt att det skall råda neutralitet inriktnins mellan olikaboendeformer, så att inte den ena boendeformen gynnas på den andras bekostnad. I reservation 3 liksom i vpk-mofion 1597 tasfrågan om en produktionsbeskattning upp. I reservation 3 skriver desocialdemokratiska reservanterna: "Av ett väl fungerande skattesystem börkunna krävas att det av medborgarna upplevs som rättvist." Det bör bl. "effektivt motverka skatteflykt och skattefusk", och det "börvara utformat så att det uppmuntrar till arbete och sparande och inte gynnarspekulation och improduktiva placeringar". Eftersom man från socialdemokratiskt håll numera tycksinse vådan av höga marginalskatter, liksom vikten av att det måste löna sig attarbeta, är vi uppenbarligen helt överens så långt. Men intressant är att desocialdemokratiska reservanterna därefter konstaterar att det svenskaskattesystemet inte uppfyller dessa grundläggande krav på rättvisa ocheffektivitet. Ändå har det i sina huvudsakliga drag utformats dåsocialdemokraterna själva satt i regeringsställning. Också från borgerligt håll menar vi att det fortfarandefinns många brister i skattesystemet som vi successivt försöker rätta till, bl.a. genom de utredningar som jag fidigare nämnde och genom att fortsätta densuccessiva sänkningen av marginalskatterna i vanliga inkomstlägen. Men hur vill då socialdemokraterna komma fill rätta medbristerna? Förutom Kleppesystemet, vilket, som jag visat, knappast skullemotverka skatteflykt och improduktiva placeringar eller öka -rättvisan, ser manuppenbarligen en produktionsfaktorskatt, en proms, som lösningen på mängaproblem. Dess värre har det utredningsarbete som skett i fråga ompromsen - där socialdemokraterna också varit representerade - inte i någotavseende kunnat bekräfta de förhoppningar som socialdemokraterna fäster vid ensådan skatt. Promsen skulle innebära ytterligare krångel och byråkrati för deskattskyldiga och för myndigheterna. Promsen skulle också kraftigt urholkalöneutrymmet. Kan inte promsen övervältras pä löntagarna - och allt talar välför att det inte är möjligt - så måste promsen i stället läggas ovanpå övrigakostnader. Detta skulle ytterligare driva på inflationen, och eftersom promseninte kan avräknas vid export skulle det ytterligare försämra svenska varorskonkurrensförmåga här hemma och på utlandsmarknaden. Visst behöver vi skatter-och t. o. m.ganska höga sådana.Men detär ändå inte skatterna som skapar vårt välstånd, utan det är produktivt arbete och produktiva investeringar. En proms i en situation då vi behöver förbättra - inte försämra - näringslivets konkurrensförmåga och hålla nere priserna vore nog inte den allra bästa medicinen. betänkandehar varit på remiss och är nu föremål för överväganden inom regeringskansliet.Det är mycket sannolikt att dessa överväganden leder till att utredningsarbetetkommer att fortsätta. Med hänvisning till det anförda ber jag att få yrka avslagpå reservationen 3 liksom på vpk-motionen. Låt migtill sist nämna ytterligare ett par vpk-motioner. I vpk-motionen 1597 begärs att bolagsskatten höjs från 40till , att Annellagen upphävs fr. o. m. , att möjligheternatill skattefria fonderingar i form av avskrivning och nedskrivning begränsas,att driftkostnadsbegreppet ges en snävare innebörd och att beskattningen avutdelningar skärps genom en egenavgift på utdelade vinster. I en annan partimotion från vpk, nr 1109, yrkas att denstatliga förmögenhetsskatten i stort sett fördubblas. antog ändrade regler för beskattningav företag med bl. a. möjligheter för olika kategorier rörelseinnehavare attbygga upp obeskattade reserver och att fördela inkomsterna mellan olika år.Även det s. k. Annellavdraget berörs av de nya bestämmelserna. Utskottet menaratt det inte finns någon anledning att nu ompröva dessa bestämmelser, som tillstor del träder i kraft först vid nästa års taxering. Tvärtom finns detanledning att vidta ytterligare åtgärder för att minska dubbelbeskattningen påaktier. Förmögenhetsbeskattningen är också föremål för prövning iden kommitté som har tillkallats för att se över beskattningsreglerna förfamiljeföretag. Också de höjda taxeringsvärdenas inverkan på kapitalskatternakommer där att behandlas. Med detta ber jag att få yrka bifall fill utskottetshemställan på samtliga punkter. VALTERKRISTENSON (s) replik: Låt mig först få säga till hon läser våra reservationer till skatteutskottets betänkande som en visspotentat läser . Hon läser in mycket, mycket mer än vad som står i dentext som reservationerna innehåller. Hon tar också in lönerörelser 1974, 1975och 1976, precis som om det var den dåvarande socialdemokratiska regeringen sombestämde lönepolitiken i landet. Vi har hela fiden slagits för attarbetsmarknadens parter skall ha frihet att göra upp avtalet. Det är skillnad idessa dagar med en borgerlig regering som t. o. m. hade tänkt lagstifta om ettlönestopp - men efter nej från olika håll ångrade man sig. Det hade verkligen varitatt klampa in i arbetsmarknadens parters fria förhandlingsrätt. Jag skulleförmoda att de lönehöjningar som genomfördes och 1976 hade godkänts bådeav LO, TCO, , , staten, kommunerna och landstingen.Det var alltså flera parter inblandade, däremot inte den socialdemokrafiskaregeringen. I vår reservation nr 1 har vi pekat på vilka dåligaeffekter en indexreglering av skatterna får. Dels gynnar den höginkomsttagarepå bekostnad av människor med låga inkomster, dels leder den till - vilket ärmycket allvarligt - dåliga statliga finanser. hade vi, fruTroedsson, en samlad statsskuld på ungefär 65 miljarder. har vi borgerligt regerande en samlad statsskuld på ca 190 miljarder - denhar t. o. m. varit över 200 miljarder. Det är i stor utsträckningindexregleringen av skattesystemet som på ett avgörande sätt har bidragit tilldenna samlade statsskuld, som kommande generationer får betala. Vi harföreslagit den modell som tillämpades av riksdagsmajoriteten i början på1970-talet, nämligen att vi ändrar skatteskalorna . För att kompenserastaten för de minskade inkomster som staten då får ökar man skatterna på någotannat område så att staten totalt sett har samma inkomster. När det gäller reservationen om reformering avavdragssystemet ber jag eller att tala om förmig var i reservationen eller mofionen som det står att Kleppemodellen skullevara det allena saliggörande för det fortsatta utredningsarbetet. TOMMYFRANZÉN (vpk) replik: Jag måste börja med att rätta sade att hade talat om likställighet i boendet, men det varfaktiskt jag som gjorde det. Beträffande avdragen sade att detotillbörliga utnyttjandet skall utredas. Sedan utskottet har relaterat vad somsägs i bl. a. vår motion om avdragssystemet säger man på s. 13: "Av detanförda framgår att de frågor om begränsningar i avdragssystemet somaktualiserats i motionerna är eller kommer att bli föremål för särskildprövning." Det är där jag menar att det finns en motsägelse mellan vadbudgetministern har sagt och vad vi i vår motion anser bör tas upp idenna utredning. säger att det är otillbörligtutnyttjande som skall utredas. Då vill jag ställa en konkret fråga tillIngegerd , och jag hoppas att jag får ett konkret svar. Vad innebärotillbörligt utnyttjande i detta fall? Innebär det exempelvis att man lånar uppför lyxkonsumtion? Innebär det att man lånar upp för konsumtion rent allmäntmed hjälp av kreditkort och liknande med höga räntor som man kan göra avdragför i sin deklaration? Det är en frågeställning som måste belysas om vi skallkunna ta ställning till huruvida det som står i utskottsbetänkandetöverensstämmer med vad egentligen menar. Ett slopande av underskottsavdragen för egnahem drabbarunga människor, säger . Jag tror att det skulle vara ytterstfördelaktigt med ett räntetak och en skärpning av realisationsvinstbeskattningen,för det skulle definitivt motverka den spekulation som förekommer påbostadsmarknaden och framför allt på egnahemsmarknaden, en spekulation somdriver upp priserna på egnahem, så att vanliga människor får svårt att köpasådana. Vi i vpk kan tänka oss en övergångsform som innebär att nuvarande ägarekan få behålla sina ränteavdrag, även om räntekostnaderna överskrider ett tänkttak. Detta får alltså vara en övergångsbestämmelse som gäller så längenuvarande ägare bor i fastigheten. Därefter får man tillämpa regler om etträntetak. Förste vice talmannen () replik: Jag vill först försäkra attjag med största uppmärksamhet läser inte bara socialdemokraternas reservationerutan också de bakomliggande motionerna, tog upp friheten att träffa avtal påarbetsmarknaden. Den friheten hoppas jag verkligen skall bestå. Men när detgäller indexregleringen av skatterna säger socialdemokraterna i sin reservationatt den bidrar till att påskynda inflationen. Vad jag i mitt inlägg villepåvisa var att socialdemokraternas årliga justeringar av marginalskatternaledde dels till en mycket kraftig höjning av marginalskatterna i vanligainkomstlägen, dels till betydande lönehöjningar för att kompensera skatterna,vilket i sin tur drev på inflationen i en takt som vi tidigare inte hadeskådat. Indexregleringen är i motsats till socialdemokraternasskattejusteringar en garanti för att marginalskatterna inte knuffas upp. Jag tycker också, , att man bör beaktasociala skäl. Menar socialdemokraterna verkligen att man inte skall kompenserat. ex. en mångbarnsfamilj med en enda inkomst på kanske . förinflationens härjningar, medan man däremot skall ge full kompensation åt tvåförvärvsarbetande barnlösa makar med betydligt lägre inkomst? Orn sä är fallethar vi inte riktigt samma uppfattning om begreppet solidaritet. Sedan hälsar jag med stor tillfredsställelse attsocialdemokraternas orimliga förtjusning över Kleppemodellen nu tydligen harlagt sig.