prot · G30951 · 1979-12-31 00:00:00 — Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärderösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gavföljande resultat: Ja - 299 Nej - 20 A nställningsskydd för långtidssjuka, m. m. § 19 Anställningsskydd för långtidssjuka, m. m. Föredrogs arbetsmarknadsutskottetsbetänkande /80:9 med anledning av propositionen 1979/80:4 om ändring ilagen (1974:12) om anställningsskydd m. m. jämte motioner. I propositionen 1979/80:4 haderegeringen (), efter föredragning avarbetsmarknadsministern , föreslagit att skulle dels anta ett inom upprättatförslag om ändring i lagen (1974:12) om anställningsskydd, dels godkänna den i propositionen förordade ändringenbeträffande bidrag till halvskyddad sysselsättning, dels godkänna den i propositionen förordade ändringenbeträffande bidrag vid utbildning i företag av äldre och handikappade. Beträffande propositionens huvudsakliga innehåll anfördesföljande: "I propositionen föreslås att anställningsskyddet förstärks förvissa långtidssjuka. Förslaget innebär att en arbetstagare, som får rätt fillhelt sjukbidrag, fortsättningsvis skall ha fullt anställningsskydd enligtanställningsskyddslagen. Lagändringen föreslås träda i kraft den 1 januari1980. Vidare föreslås vissa ändringar beträffande bidrag till halvskyddadsysselsättning och bidrag vid utbildning i företag av äldre och handikappade." I detta sammanhang hade behandlatsde med anledning av propositionen väckta motionerna 1979/80:115av () och 1979/80:117 av m. (vpk), vari yrkats att beslutade att 33 § lagen om anställningsskyddskulle ges en sådan innebörd att förtidspension ej kunde utgöra saklig grundatt skilja den förtidspensionerade från anställningen samt att med ändring iregeringens förslag anta av motionärerna framlagt förslag till lag om ändring ilagen (1974:12) om anställningsskydd. 1. beträffande frågan om förtidspensionärer skall omfattasav lagen att med avslag på motionen 1979/80:117 skulle anta det iproposifio- Anställningsskydd för långtidssjuka, m. m. nen1979/80:4 framlagda lagförslaget i motsvarande del, 2. beträffandeikraftträdandet av lagen att med avslag på motionen 1979/80:115skulle anta propositionens lagförslag i motsvarande del, 3. att riksdagenskulle anta det i propositionen framlagda lagförslaget i övrigt, 4. att skulle godkänna den ipropositionen förordade ändringen beträffande bidraget till halvskyddadsysselsättning, 5. att skulle godkänna den ipropositionen förordade ändringen beträffande bidrag vid utbildning i företagav äldre och handikappade. JANBERGÖVIST (s); Äntligen får de långtidssjuka sitt anställningsskydd.Men i glädjen över detta blandas en bitter fråga: Varför har det dröjt säförtvivlat innan genomfört denna enkla och självklarareform? Det vi nu skall besluta är ju egentligen bara att plocka bort tre ordur lagen om anställningsskydd. Vi skall stryka orden "eller heltsjukbidrag". Redan för fem är sedan presenterade socialdemokraternaEric och exakt det förslag som vi nu skall besluta om.I deras motion fanns en utarbetad och korrekt lagtext, färdig att antas avriksdagen. Jag vill inte ta irpp det här för att mucka gräl, men jagtror att vi riksdagsledamöter allvarligt måste rannsaka oss själva och våraarbetsmetoder. Det fanns alltså ett enkelt och klart förslag som höll måttet,men det tog för oss att nå fram till beslut. Hur många långtidssjuka harunder sparkats iväg från sitt jobb, hur många har alldeles i onödandrabbats av att ovanpå en allvarlig sjukdom få beskedet att de inte längreduger i jobbet? Åtskilliga som sysslar med rehabilitering har vittnat omhur snabba en del arbetsgivare har varit att göra sig av med personer som fåttsjukbidrag. De har också berättat om vilken påfrestning som det blev för mångaatt brutalt mista fotfästet i arbetslivet. Den otrygghet som det innebar kom imånga fall attförlänga sjuktiden och försvära rehabiliteringen. I självaverket, säger de, kunde många fler ha rehabiliterats, om de inte hadeavskedats. Hade de vetat att det fanns en arbetsuppgift för dem närde blev friska, att de kunde gå ner till arbetsplatsen och hållakontakt med sina kamrater, då hade livet gestaltat sig annorlunda än när de somnu fick mycket små chanser att någonsin återvända till arbetsmarknaden. behandlades och OlleGöranssons motion, och sade då att det är riktigt att delångtidssjuka skall ha anställningsskydd, men det är nog bäst att vi utrederinnan vi tar beslutet. Ja, tas frågan upp i en statligutredning. Utredningen jobbar ungefär en månad och kommer fram till just skall slopa de tre orden i lagen som jag nämnde. Och ,ett halvt årtionde efter det att frågan väcktes, kommer ett regeringsförslag,en proposition som försenats. Den föreslår alltså att riksdagenskall besluta precis det som och krävde redan ijanuari 1975. Så här får det ju inte gå till. Till följd av dennafördröjning och förhalning har många människor farit illa alldeles i onödan. Det var mot den här bakgrunden som jag väckte en motion ianslutning till propositionen för att ändå få med så många sorn möjligt ianställningsskyddet. I första hand krävde jag att lagen skulle träda i kraftomedelbart i stället för . är det ju rätt ovanligt med dentypen av ikraftträdandebestämmelser, men jag tyckte att frågan nu har fördröjtsså länge att det inte skulle vara alldeles orimligt att i det här fallettillämpa särbestämmelser. Utskottet vill inte ställa upp på det förslaget, men jagtycker nog att motiveringen för det går i en cirkel. Utskottet säger nämligenatt med hänsyn till de vanligen tillämpade principerna är det inte möjligt medett tidigare ikraftträdande. Men det var ju faktiskt en tillämpning av de meraovanliga ikraftträdandeprinciperna sorn jag begärde. Nå, nu är detta en sak. Men jag hade också ettandrahandsyrkande, och det är kanske viktigare. Det gäller att allalångtidssjuka som har anställning när lagen träder i kraft skall ha rätt tillanställningsskydd. Det är inget märkvärdigt med det. Det strider inte mot någralagstiftningsprinciper eller någon speciell praxis. kopplar propositionen anställningsskyddet bara till demsom får beslut om sjukbidrag efler . Det är ju intenödvändigt. Har man anställning när lagen träder i kraft borde man få ettanställningsskydd även om sjukbidraget beviljats . Speciellt medtanke på denna frågas bakgrund är det tråkigt att utskottet inte velat gå medpå en sådan generös utformning av ikraftträdandebestämmelserna attanställningsskyddet skulle gälla alla som har anställning . Ändå vill jag notera en positiv sak med utskottetsskrivning i förhållande till propositionen. Man gör här en särskild skrivningsom gäller hur lagen skall tolkas, och rned denna markerar man en betydelsefullsak. Man säger klart ifrån att det inte går att långdra med dessa uppsägningar.Om en arbetsgivare missar att göra uppsägningen direkt i övergångsskedet skallhan inte i efterhand, längre fram , få komma tillbaka och försöka fåvederbörande avskedad. Detta innebär en klarare markering av att allalångtidssjuka bör ha ett anställningsskydd. Det är rimligt och riktigt, och jaghoppas att vi in får en ordning där alla långtidssjuka somhar anställning också skall kunna finna att det är en trygg anställning. A nställningsskydd för långtidssjuka, m. m. LARS-OVEHAGBERG (vpk): Propositionen är en framgång genom att 33 Slagen om anställningsskydd tar bort möjligheten för en arbetsköpare att avskedanågon som uppbär sjukbidrag. Jag kan i sak i mycket instämma med vad föregående talaresagt om behandlingsordningen och innehållet i lagen. A nställningsskydd för långtidssjuka, m. m. Anställningen är ju viktig. Den som har anställning i dagoch drabbas av att inte kunna fullfölja sina arbetsuppgifter, utan hamnar inågon form av sjukskrivning, hamnar i utslagnings- och utsorteringsväsendet somi dag är så utbrett. Man kan avskiljas helt från arbetsmarknaden. Men vår målsättning måste ju vara att alla skall finnasmed på vår arbetsmarknad. Man skall kunna rehabiliteras på olika sätt. Har manarbetet kvar blir det två krav som ställs: dels rehabilitering avarbetsförhållandena, dels rehabiliteringen av de arbetare som blivit utslagna. Att man inte gått längre än till den som har sjukbidrag ärnågot som vi kanske inte tänkt på tidigare. Vi vill gärna instämma medhandikapporganisationer och andra som säger attförtidspensioneringsinstrumentet utnyttjas på ett sådant sätt att man förde förtidspensionerade kan få en liknande situation. kan mannämligen enligt 33 S sägas upp om man är förtidspensionsherättigad. Man kan dåsägas upp från anställningen av arbetsköparen, och då skiljs man därifrån. Varför anser vi då att det är så viktigt att ta bort denmöjligheteir? Jo, den som står i tur att bli förtidspensionerad har ett tryckpä sig från olika håll, från de statliga institutionerna och frånarbetsköparna, att ta förtidspension i stället för att gä in i enrehabilitering. Det kan dessutom i glesbygderna vara ett tryck på grund av attdet är smått om arbete att man skall ta förtidspension. Människors möjligheteratt i det läget göra en bedömning av sin framtid är mycket små. De väljer dåden enklare vägen att ta förtidspension. Om de är förtidspensionsberättigade,kan de sägas upp. Vi får ett system där de som motsvarar dem som harsjukbidrag kan sägas upp. Och vi kommer att få ett system där människornasnabbt kommer över perioden med sjukbidrag och allt fler blir förtidspensionsberättigade- och därmed kan skiljas från sin anställning. Vi ser denna fara som uppenbar.Därför tycker vi att det är lika bra att i samma andetag som den ena biten tasbort också ta bort den andra. Det finns inga skäl för att en arbetsköpare av dessaorsaker skall kunna skilja någon från anställning. Naturligtvis skiljs man idagens läge från anställningen om man har förtidspension. Menhandikapporganisationerna har påpekat att man kan vara förtidspensionerad visstid och sedan återkomma till arbetslivet. Och jag vill här poängtera att vimåste hitta instrument för att underlätta denna återgång till arbetslivet. Jag yrkarbifall till vpk-motionen 117. ELVERJONSSON (fp): Vi i utskottet har med tillfredsställelsehälsat att frågan om anställningsskyddet för de långtidssjuka med heltsjukbidrag nu får sin lösning. Vi har också menat att den föreslagnalagändringen kommer att medföra mänga och betydande fördelar. En viktig sak är attmotivationen för rehabilitering bör öka. om en arbetstagare med sjukbidrag harmöjlighet att återgå till den gamla arbetsplatsen. utropade när han här inledningstalade:Äntligen! och frågade varför lagändringen har dröjt så . Han gav självsvar pä den frågan närhan gjorde mycket häftiga utfall inte bara mot utan också mottidigare regeringar, såväl socialistiska som andra. Till slut konstaterade dockockså att detta förslag är positivt och att denna fråga ändåblir löst. har, som sagts, , bl. a.redan 1975, uttalat sig positivt för att vi skulle komma fram på detta område.Riksdagen framförde då skriftligen dessa synpunkter till den dåvarandearbetsmarknadsministern i den socialdemokratiska regeringen. Men det dröjdefram till 1977 innan det gavs direktiv till anställningsskyddskommittén att taitu med denna fråga. Sedermera har också arbetsmarknadsutskottet påpekat attdenna fråga bör tas med förtur, vilket nu också har skett. synpunkter att vi skulle gå ännu snabbarefram kan man känslomässigt instämma i. Problemet är bara att vi så många andragånger i denna kammare har påtalat att det inte är bra att vi lagstifiar medett ikraftträdande som ligger alltför nära klubbslaget här i kammaren. Det ärnågonting som i egenskap av ledamot av konstitutionsutskottetockså har instämt i. Utskottet har avvisat kommunistmotionen om att de förtidspensioneradeskall omfattas av anställningsskyddslagen. Vi har sagt att man inte kan bortsefrån den principiella skillnaden mellan sjukbidrag och förtidspension. Helförtidspension bygger ju på en mer långsiktig bedömning att vederbörande saknararbetsförmåga. Jag vill också framhålla att det görs en mycket stor satsning pårehabiliteringssidan. Skulle vi bifalla det yrkande som vpk här ställer, blirdet fråga om en utomordentligt stor volym. Hur stor den blir har inte ensvpk-motionen gett besked om. Det finns ett problem till, som inte heller har tagitsupp. Det är vikariesituationen, som skulle bli i det närmaste helt ohållbar.Vad som skulle bli den enes trygghet skulle naturligtvis i allra högsta gradbetyda otrygghet för den andre. Slutsatsen är att vi från utskottets sida är glada överatt detta förslag har kommit fram och att det blir ett snabbt ikraftträdande avdenna reform. Jag vrkarbifall till utskottets hemställan. Anställningsskydd för långtidssjuka, m. m. LARS-OVEHAGBERG (vpk) replik: Det kom , det som egentligen ärgrundvalen för avslagsyrkandet. Det gäller en för stor grupp och det är förkostsamt - det är vad man kan utläsa av det säger. Sedan kommerhan med ursäkten att det är vikarier som drabbas. Jag är mycket väl medveten omatt det är sä. Men hur vill lösa problemet? Skall vi låta det gåut över dem som är handikappade och dem sorn har det svårt på arbetsmarknaden?Det är alltså dessa som får bära konsekvenserna av förslaget. Det går också att lösa problemet med vikarier. Det är ettmindre problem än att människor ställs utanför vår arbetsmarknad och slussas ini förtidspensioneringen. Därmed ställs de utanför i stort sett hela samhällslivet,men det är tydligen det alternativ som och arbetsmarknadsutskottetväljer i detta läge. Egentligen har man väl inte ägnat många Nr 51 tankar åthandikapporganisationernas propåer om att detta system skall Det intrycket får mannär man lyssnar till vad 13december 1979 'gsr, för han reser sådana hinderatt det vi pekar pä i motionen nästan Jag vill verkligen vädja tillElver att tänka Anställninssskvdd ""'' arbetsmarknadsutskottet egentligen säger om detta. förlånstidssiuka 'årna om dem som har det svårast påarbetsmarknaden och stifta lagar 1 och regler så att de kan komma in där? Sedan får vi ta itu med attlösa nästa problem. () replik: Detär beklämmande att höra talahär. Honom bekommer det inte det minsta att åren har gått och att mångamänniskor har råkat illa ut på grund av att frågan har förhalats. Lika väl somjag talade orn att jag var beredd till självrannsakan i olika sammanhang tyckerjag att möjligen kunde fundera över orn inte också han har ett ansvari denna fråga. Speciellt tänker jag pä 1977, när röstade motsocialdemokraternas krav på en förtursbehandling av frågan om de långtidssjuka;anställningsskydd. Det var djupt beklagligt att man på det sättet hindrade entidigare lösning av frågan. Jag är förvånad över att inte har uppfattatvilket missnöje som finns ute bland de långtidssjuka och bland dem som jobbarmed rehabilitering, över att tiden har fått gå utan att någonting har hänt. Attsedan efter fem är förklara sig mycket nöjd är att ha väldigt små anspråk. Jag tog upp detta med tanke på att om det kan gå till såsom har skett i detta fall är det mycket möjligt att det finns andra fall därvi i har gått fram för sakta. Det borde vara en tankeställare för oss.Vi borde göra allt vi kan för att angelägna frågor så snabbt som möjligt skallkomma till beslut. () replik: Visst kan vi rannsaka vad vi har missat underårens lopp, det har såväl som andra gjort. Och jag kan instämmai att vi naturligtvis kunde ha varit raskare. Men om detta har berott på attflera regeringar har missat en del tåg skall vi självfallet inte ha en storpalaver orn att detta kan hänga . Vi fick propositionen omkringden . Vi har behandlat den i utskottet så raskt det har gått, och vihar också gått till mötes i hans motionsyrkande. är viberedda att fatta beslutet, och reformen skall gälla från . En annan sak som är intressant i fråga om denna anklagelsefrån gentemot mig som utskottsordförande är att han inte fåttsina partikamrater i utskottet med sig. Vi har gjort samma bedömning, nämligenatt det är angeläget att få fram reformen, och är närden tidigastkan träda i kraft. JANBERGQVIST (s) replik: Min invändning gäller inte i första handfrågan om att använda den speciella undantagsbestämmelsen om omedelbartikraftträdande. Däremot frågar jag: Varför skall man inte i dettaanställningsskydd inbegripa alla dem som har anställning? Detfinns inga lagtekniska hinder eller några principiella invändningar. Det ärbara att bestämma sig för att reglera det så. Och med tanke på att underflera år har haft den principiella uppfattningen att långtidssjuka bör haanställningsskydd vore det naturligt att ta med alla. Att utskottet ändå gör en klar markering i sin skrivningbeträffande det mer långsiktiga problemet är bra. De människor som fortfarandehar anställning och kanske 1981 skall inte kunna sparkas ut med stödav gamla regler. På denna punkt är utskottsskrivningen en klar förbättringav propositionens förslag. Och jag tar väl inte alldeles fel om jag förmodaratt den socialdemokratiska gruppen i utskottet har varit aktivt pådrivande föratt få fram den skrivningen. Jag inbillar mig ändå att mina partivänner hararbetat i min riktning. Att de sedan är i minoritetsposition och inte kan fåprecis som de vill, som en majoritet kan, är en annan sak. kan tyvärr aldrig komma ifrån sitt egetmycket stora ansvar när han rned berått mod röstade emot enförtursbehandling av den här frågan. Hade han handlat annorlunda den gångenskulle de långtidssjuka ha haft sitt anställningsskydd för länge sedan. A nställningsskydd för långtidssjuka, m. m. LARS-OVEHAGBERG (vpk) replik: vill tydligen inte berörafrågan om hur det egentligen går med dem som har det svårt pä arbetsmarknaden,som de handikappade. Det gäller ju dem som slås ut - och som har anställning.De som inte har jobb berörs ju inte direkt av den här lagen. Är det inte så, , att om man bara undantardem som får sjukbidrag och inte dem som förtidspensioneras så uppstår faran attalla instrument i samhället snabbt pressar på mot en förtidspensionering avdessa människor? Då hamnar man ju i samma läge igen, att de skiljs frånarbetsmarknaden. Det är väl ingen tillfällighet att arbetsköparna i dagsäger upp dessa personer? Det gör de väl inte för ro skull eller bara därföratt de har den rätten, utan därför att de vill bli av med dem? Vad vi vill är att ta bort rätten för arbetsköparna attbli av med dessa människor. Men det vill tydligen inte göra. Hanhade invändningar i sitt första inlägg som tydde på det. Vi skall väl hjälpa dem som är handikappade och har detsvårt? Varför skall vi dä ha en lagstiftning som erbjuder arbetsköparna ibestämda områden i landet-i glesbygden, därarbetsrnarknadsläget ärsvårt-möjligheter genom att proklamera: Här förtidspensionerar vi och löserarbetsmarknadspolitiken pä det sättet. Det är ju detta det handlar om . Detkommer uppgifter från bygd efter bygd att det blir lätt att förtidspensionera -här skall problemen 9 protokoll 1979/80:51-53 A nställningsskydd för långtidssjuka, m. m. Ochdå pressas människorna in i den situation som jag beskrivit. Vill inte ElverJonsson-göra någonting åt det? Jag har begärt ordet i efterhand, närmast medanledning av de slängar sorn gav i sitt anförande åt den tidigaresocialdemokratiska regeringen och dess verksamhet på det här området. Jag vill dä säga att en ändring i lagen omanställningsskydd så att de anställda som erhållit sjukbidrag inte skall kunnasägas upp från sin anställning bara därför att de erhållit sjukbidrag harvarit, som tidigare framhållits, ett socialdemokratiskt krav sorn vi drivitsedan flera är tillbaka. Vi i den socialdemokratiska gruppen iarbetsmarknadsutskottet är tillfredsställda med att frågan nu får sin lösning.Men det betyder inte att vi är tillfredsställda med takten i behandlingen avdessa våra krav. Lagen om anställningsskydd fick sin praktiska tillämpningden , och det är kanske milt uttryckt, om man säger att de flestaarbetsgivare och deras organisationer var mycket kritiska till lagenstillkomst. Men när lagen genomförts blev det rättning i ledet inomarbetsgivarvärlden, och man studerade säi'skilt vilka fortsatta möjligheter delfanns för arbetsgivaren att ensidigt häva anställningen. rned tillkomsten av lagen om anställningsskyddinrättades inom sjukförsäkringssystemet delvis nya principer förförsäkringskassornas möjligheter att utanordna sjukbidrag till långtidssjuka.Detta innebar exempelvis att sjukbidrag vid sjukdomsfall med långkonvalescenstid blev mera vanligt som en ren utbetalningsadrninistrativ åtgärd.I dessa fall gavs sjukbidrag i stället för dagsjukpenning, därför att det varmera praktiskt för de långtidssjuka. Som en följd härav fick vi här i landet en ganska starkökning av antalet sjukbidragsfall. Men därvid inträffade också att antaletarbetsgivare som trängtade efter att kunna säga upp en anställd som varlångtidssjuk blev allt större. Troligtvis fick arbetsgivarna en uppmaning frånarbetsgivarorganisationerna. Sä kunde vi se att stora företag som Volvobörjade tillämpa en generell uppsägning av anställda med sjukbidrag. Dä ansågvi att det var tid att ändra lagen, så att uppsägning av långtidssjuka kundehindras. Jag vill erinra om att densocialdemokratiska regeringen planerade att införa nyalagbestämmelser, men när regeringsansvaret övergick till de borgerliga drogdet hela ut , sä att reformen inte är klar att realisera - sedansocialdemokratin i denna fråga så att säga har drivit bor-gerligheten framförsig. Varför har det då varit så segt? Jag tror att detta berorpå att samtliga borgeriiga partier talar om behovet av en översyn av lagen omarrställnings-skydd med utgångspunkt i att arbetsgivarna vill ha en uppluckringav lagen. Då en översyn av lagen om anställningsskydd har motiverats med altdet måste bli en uppluckring har socialdemokratin alltid sagt nej. I ställethar vi hävdat att vi måste fylla igen de luckor som kan finnas i lagen när detgäller individens rätt till anställningsskydd. I fråga om sjukbidrag har det funnits en sådan lucka somnu, på vårt initiativ, täpps till. Det är tillfredsställande. Det finns säkerligenflera luckor som man har anledning att se på . Beträffande frågan om dem som redan har sjukbidrag anservi att utskottets skrivning klargör och nu som lagstiftare slår fast,att har en arbetsgivare känt till att en anställd i mer än en rnänad haftsjukbidrag, är arbetsgivaren förhindrad att tillgripa uppsägning enbart pägrund av sjukbidraget. Detta kan man säga är en preskriptionsregel av sammakaraktär som den som fanns i den ursprungliga propositionen orn lagen omanställningsskydd 1974. Men regeln fanns även införd i den s. k. äldrelagstiftningenav . Vi tycker att detta är en tillräcklig, eller i varje fall enacceptabel, garanti för de sjukbidragsfall som redan finns här i landet. Vi socialdemokrater anser att vi i detta lägekan yrka bifall till utskottets förslag, så som det föreligger , mendärmed har vi icke sagt att vi är tillfredsställda rnedutformningen av lagen om anställningsskydd, åtminstone inte om lagen framdelesskall anpassas till realiteterna på arbetsmarknaden, realiteter som kommer attförändras dag för dag på samma sätt som sä mycket annat runt omkring oss i vårtsamhälle. Anställningsskydd för långtidssjuka, m. m. Om vi bortser från takten - harju fördömt såväl socialistiska som andra regeringar, medan sägeratt den socialdemokratiska regeringen hade en planering- kan man möjligen frågasig om förändringen var så enkel som socialdemokraterna säger här ikammaren. Varför lät man då gå utan att göra någonfing åt saken?Men bortsett från den debatten kan jag konstatera att både ochSune är tillfredsställda med att vi får ett reformförslag, som kanvinna kammarens bifall här . Låt mig också säga att hela arbetsmarknadsutskottet stårbakom de förändringar som har skett i utskottet, som har gått den ena motionentill mötes. Låt oss gå tillbeslut, så att beträffande lagen omanställningsskydd kan komma ut i sådan tid att lagen också kan gälla från dentidpunkt som utskottet på pi-opositionens förslag har ställt sig bakom. Jag tog upp en diskussion om riksdagensarbetsformer.