prot · G30980 · 1979-12-31 00:00:00 — Länsmyndigheterna har fått särskildamedel för att utveckla projektuppslag som kommer fram i länsplaneringsarbetet,utvecklingsfonderna har fått ytterligare personal och deras utlåningskapacitethar ökats. Även det regionalpolitiska stödet har byggts ut. Av de kommunerKjell tar upp i sin fråga tillhör ett av stödområdena, ochdärmed kan regionalpolitiskt stöd utgå för näringslivets utbyggnader ochetableringar inom kommunen. Enligt beslut ingår inteLessebo, eller i något stödområde. Regionalpolitiskt stöd kanemellertid, om särskilda skäl föreligger, lämnas utanför stödområde, bl. a. omallvarliga sysselsättningsproblem uppstår till följd av nedläggning i sambandmed omfattande branschrationalisering. Jag har i samband med att en nedläggning av Skrufsglasbruk aktualiserades vid överläggningar med ägaren,, framfört mina starka önskemål om att inga nedläggningsbeslutskall fattas, innan den utredning om den glasindustrin som pågår vidstatens industriverk har slutförts. Detta önskemål kvarstår än starkare ,när en nedläggning av Skrufs glasbruk inte har bedömts vara en tillräckligtlångtgående åtgärd för att säkerställa lönsamheten, utan även andradriftenheter planeras bli berörda. Totalt berörs 200-250 personer. KJELLNILSSON (s): Jag ber att få tacka industriministern försvaret på min fråga. Vi debatterade frågan om glasbrukens framtid i dennakammare så sent som . har det hänt att KostaBodakoncernen fortsätter MBL-förhandlingarna med de fackliga organisationernaom nedläggning i Skruf. Företaget önskar att verksamheten vid Skrufs glasbrukskall vara avvecklad till semestern 1980, alltså . sysselsättsdär ca 60 personer. Av dessa 60 kan 20 personer räkna med att få arbete delsvid ett litet försäljningsställe som man skall ha kvar i orten , dels vidandra Boda-ägda anläggningar. Det blir alltså ca 40 familjer i det lillasamhället som till semestern står utan arbete och möjlighet tillförsörjning, om planer går i verkställighet. Allt arbete på nedläggningen av glasbruket i Skruvfortsätter alltså trots vad industriministern sade i vår debatt den 30november. Statsrådet sade då: "Eftersom det statliga stödet kopplats tillplaner på att viss sysselsättning skall upprätthållas, har jag ansett detrimligt att för företagsledningen påtala att ett beslut om nedläggning i Skruvkan få konsekvenser för det givna lokaliseringsstödet." Detta uttalande har tydligen inte tillmätts någon somhelst betydelse av arbetsgivaren; man fullföljer planerna på en snabbnedläggning av Skrufs glasbruk. Statsrådet säger att hans önskemål är att inganedläggningar nu skall ske. Detta är än mer berättigat med tanke på attnedläggningar inte löser problemen. Jag tycker emellertid att"önskemål" är ett något svagt uttryck i detta sammanhang. Jag skullevilja be statsrådet att han tar ny kontakt med ledningen för ochframför det absoluta kravet från statsmakterna att ingenting sker . Här måste regeringen handla snabbt. Annars kommer den plansom industriverket arbetar på att bli färdig först när man avlövat stora delarav glasindustrin. Jag delar statsrådets uppfattning att det inte finns någonuppsjö av alternativa sysselsättningar. Det är så lätt att kräva alternativasysselsättningar, men det är svårt att finna dem. Därför är det angeläget attslå vakt om de sysselsättningstillfällen vi har. Utöver planerna på nedläggning i har ABnu planer på att lägga ned ytterligare enheter - inte mindre än två stycken.Vilka enheter det gäller har man inte angett. Det skulle därefter inom helaKosta komma att finnas kvar endast tre glasbruk. Då föreslås attytterligare glasbruk skall läggas ned och 250 ä 300 personer bli arbetslösa. På dessa orter, som är helt beroende av glasbruken, kommerglasarbetarna pä detta sätt att fråntas den enda möjligheten till arbete.Glasbruket är den enda arbetsplats som finns på orten, och orterna kommer attbli döda orter. Ett gammalt fint konsthantverk kommer att försvinna i vårtland, om vi inte slår vakt om det. Att marknadskrafterna så här fritt får härjatrots att så klart har uttalat att vi skall slå vakt om och bibehållavår glasindustri är anmärkningsvärt. Jag vill fråga industriministern: det klara beskedetfrån fast att en nedläggning nu av Skrufs glasbruk kommer attfå negativa konsekvenser för företaget? Kan vi räkna med ett starkt agerandefrån statsrådets sida mot den planerade fortsatta nedläggningen av glasbruk ivårt land? Därest andra ägarförhållanden, eventuellt med löntagardeltagan-de,blir aktuella,' kan man då räkna med statligt stöd och med attregionalpolitiska åtgärder av "särskilda skäl" kan vidtas? Om sysselsättningen inom glasindustrin Får jag då först och främst vitsorda vad jagsade redan i mitt svar, nämligen att när det finns speciella skäl - och detfinns mycket som talar för att de här berörda kommunerna haren sådan situation- är jag beredd att medverka till ett regionalpolitiskt stöd för att främjautvidgningen av befintliga företag eller nyetableringar. När det gäller just glasindustrin vill jag understryka vadjag sade i mitt svar, nämligen att det är ett bestämt önskemål från industridepartementetatt det inte sker några ytterligare nedläggningar av enheter inom den manuellaglasindustrin innan industriverkets utredning är klar. Den utredningen pågårför fullt. Den referensgrupp som finns arbetar kontinuerligt. Här förekommeren fortlöpande kontakt både med företagsledningar och med facket. Om sysselsättningen inom glasindustrin vilket göratt ingen kan sväva i okunnighet om att detta arbete blir av avgörandebetydelse för den glasindustrins framtid. Jag vill gärna i dettasammanhang vitsorda detta. vill jag rätta till ett litet missförstånd somKjell råkat ut för när det gäller riksdagsbeslutet våren 1979.Riksdagen gav då regeringen som sin mening till känna att en samlad plan församhällets insatser på glasområdet bör upprättas. Vad det gäller den manuellaglasindustrin uppställdes som mål att bevara denna industris långsiktigakonkurrenskraft och konstnärliga kvalitet, så att den nuvarandesysselsättningsnivån kunde bibehållas. beslut innefattade däremotinte - vilket har angett - någon målsättning att föra uppbranschen till den omfattning den hade 1975. KJELLNILSSON (s): Jag ber att få tacka statsrådet för det kompletterandebeskedet att regionalpolitiskt stöd kan utgå. Det är mycket positivt. Lessebokommunstyrelses arbetsutskott kommer att föreslå kommunfullmäktige att inköpaden fastighet som inrymmer Skrufs glasbruk. Det innebär att stöd kommer attkunna ges för bedrivandet av en glastillverkning i den hyttan under nyaägarförhållanden. Vi skall komma ihåg att glasindustrin i vårt landvisserligen är liten men ändå mycket betydelsefull ur många synpunkter.Åtskilliga turister dras till glasbruksområdena i vårt land på grund av densärpräglade tillverkning som där förekommer och den höga kvaliteten på svensktglas. Glasindustrin är också en plogbill i, våra exportansträngningar. Detsvenska glaset är en hantverksprodukt vars fina kvalitet är erkänd i storadelar av världen. Skall vi kunna upprätthålla dess konstnärliga nivå fårglasindustrin inte bli särskilt mycket mindre än vad den är . Den måste istället ökas ut. eftersom människorna annars kommer att förlora intresset förglashanteringen. Detta gäller både konstnärerna och de mycket skickligayrkesarbetare som finns inom glasindustrin. Jag hoppas att statsrådet håller kontakt med företagen, såatt inte glasbruken redan är nedlagda när industriverkets planer blir färdiga.Under sådana förhållanden finns det ingen möjlighet att leva upp till deintentioner som eventuellt kan komma att innefattas i industriverketsplanering. I så fall har planeringen inte varit till någon nytta. Som bekant ärdet mycket svårt att återuppliva en verksamhet när den en gång är nedlagd. Jaghoppas att statsrådet kommer att göra kraftfulla insatser på detta område. Överläggningen var härmed avslutad. § 5 Om användningen av asbestcementrör somvattenledningsrör Nr 80 Jordbruksministern ordet för att besvara () anmäldainterpellation, 1979/80:118, och anförde: har frågat mig hur jag bedömermöjligheten att utan hälsorisker även fortsättningsvis nyttja asbestcementrörför transport av dricksvatten och vilka åtgärder jag avser att vidta för att fåfram ett fullgott beslutsunderlag, om det inte finns tillräcklig kunskapför att göra en säker bedömning. Asbestcementrör har använts förvattenledningar på många håll i världen. Också i vårt land har en stor mängdsådana rör använts för distribution av dricksvatten. De har hos oss gått underfabriksnamnet eternitrör. Tillverkningen av asbestcementrör i harnumera upphört men vissa lager finns fortfarande. Så är bl. a. fallet iHalmstad, såsom också berörs i interpellationen. Produktkontrollbyrån vid arbetar f.n. med frågan om klassificering av asbest som gift. Därvid har man också attbedöma asbest i asbestcementrör. I den skrivelse som Franzénnämner i sin interpellation och som var ställd till , haromgivningshygieniska avdelningen vid redovisat en radamerikanska undersökningar om asbest i dricksvattensammanhang. Resultaten avundersökningarna är dock enligt avdelningen inte entydiga, varför det är svårtatt säkert bedöma om det är några hälsorisker förknippade med asbest idricksvatten. Höga halter av asbestfibrer har konstaterats i en del amerikanskavattenledningsnät beroende på att vattentäkterna tillförts betydande mängderasbestfibrer genom olika verksamheter intill vattentäkterna. Utländskaundersökningar kan därför inte utan vidare överföras på svenska förhållanden. Asbest förekommer i förening med silikater och kan därförallmänt återfinnas i naturen i varierande halter och därmed också i vatten somanvänds som råvatten för framställning av dricksvatten. Stora fyndigheter ivilka asbest förekommer har vi dock enligt omgivningshygieniska avdelningenknappast i . Höga asbestfiberhalter i svenska råvatten borde därförenligt avdelningen vara mindre sannolika. Vatten kan emellertid ha sådana egenskaper att detangriper ledningsrör och t. ex. löser ut cement ur ett cementrör. Dennaledningsangripande verkan är störst om vattnet har ett för lågt s. k.aggressivitetsindex, dvs. om vattnet har ett förhållandevis lågt pH-värdesamtidigt som kalciumhalten och alkaliteten är låg. Om cement löses ut urasbestcementrör kommer även asbestfibrer att lösas ut. Detta kan förhindrasgenom att höja aggressivitetsindex till en viss högre nivå. Man kan ocksåförse rören på insidan med en typ av ytbeläggning som förhindrar att ettangrepp kan ske. Vidare kan filtrering av vattnet tillgripas. Filtrering är etteffektivt sätt att ta bort asbestfibrer ur vatten. Omgivningshygieniskaavdelningen har tagit vattenprov från tre anlägg- Om användningen av asbestcementrör som vattenledningsrör Om användningen av asbestcementrör som vattenledningsrör ningar iSverige, där man har lagt ner asbestcementrör och har aggressivt grundvatten.Prov är tagna såväl innan som efter det att vattnet passerat ledningssystemet.Eftersom det i saknas tillräcklig kompetens och utrustning för att göraasbestbestämningar i vatten har proven sänts till ett laboratorium i ,där man har erforderlig analysutrustning. Avsikten med proven är att få bedömtdels hur stor asbestfiberhalten i vattnen är, dels om halten ökat undertransporten genom ledningsnätet. Enligt vad jag inhämtat har preliminäraanalysresultat nu kommit. Enligt dessa har råvattnens halt av asbestfiber intevarit mätbar. Av de prov som tagits av vatten som passerat ledningssystemen harendast ett prov visat en halt av någon betydelse. Men det gäller alltså ettledningsnät där vattnet inte undergått någon behandling. i har meddelat att man avser attbehandla vattnet från den nya grundvattentäkt som man skall ta i anspråk så attvattnets aggressivitetsindex höjs till tillfredsställande nivå. Man övervägerockså att förse insidan av rören med en ytbeläggning av ett material somförhindrar att rören angrips av vattnet. Detta kan ske till en måttlig kostnad.Man har tagit upp delar av tidigare lagda asbestcementrör som försetts med sådanbeläggning och funnit att rören är intakta. Alternativet är att till ledningenfrän den nya vattentäkten använda rör av helt annat material, vilket skullemedföra en ökad kostnad. Kommunerna är själva ansvariga för vattenförsörjningen.Praktiskt taget alla landets kommunala vatten- och avloppsverk är anslutna (). Föreningen har meddelat har tagit upp problematiken med asbestcementrör på sitt program och att mankommer att avsätta medel för närmare undersökningar av sådana rör i bl. a. deavseenden som interpellationen avser. De bedömningar som görs av berörda myndigheter innebärsåledes att risker frän hälsosynpunkt att använda asbestcementrör i Halmstadknappast torde föreligga, under förutsättning att man vidtar deförsiktighetsmått som kommunen själv angett. Enligt min uppfattning är detemellertid nödvändigt att berörda myndigheter följer frågan med uppmärksamhetockså i, fortsättningen. Jag räknar med att tillsammans medlivsmedelsverket, och Svenska vatten- och avloppsverksföreningenkommer att ta upp frågan om särskilda råd och anvisningar för driften avvattenförsörjningsanläggningar där asbestcementrör används. Jag vill också idetta sammanhang nämna att arbetarskyddsstyrelsen har utfärdat detaljeradeanvisningar, som bl, a. gäller nyinstallation av asbestcementrör. IVARFRANZÉN (c): Jag tackar jordbruksministern för svaret. Detger en klar redovisning av dagsläget i denna för många kommuner mycket viktigafråga. På två punkter vill jag ändå ha ytterligare preciseringar. Betyder statsrådets svar att i de fall då vattnet -naturligt eller genom åtgärder, t. ex. sådana som föreslagits i Halmstad- hargjorts icke aggressivt. så är detenligt myndigheternas nuvarande bedömning inte förenat med någon hälsorisk attanvända asbestcementrör för transport av dricksvatten? Om det bedöms motiverat med särskilda råd ochanvisningar för skötsel av vattenledningar av asbestcementrör, hur snart kan iså fall kommunerna få sådana anvisningar? Jag vill dessutom betona att även om statsrådets svar fåtten nära anknytning till problemen i är förhållandena där bara ettexempel i ett mycket stort problemkomplex som berör flertalet svenska kommuneroch deras invånare. Detta är orsaken till att jag anser det mycket viktigt attsamtliga ställningstaganden i dessa frågor, så långt som det över huvud tagetär möjligt, bygger på alla kända fakta. Om användningen av asbestcementrör som vattenledningsrör EVERTHEDBERG (s): Som representant för den kommun som har röntuppmärksamhet för sin handläggning av frågan om asbestcementrör vill jag säganågra ord. Isamma mängd inköptes segjärnsrör. Det var en tidigareläggning avindustribeställningar, och man fick då statsbidrag. Annars hade det intevarit aktuellt att göra köpet . På allra har frågan om asbestcementrörenslämplighet som vattenledningsrör tagits upp till förnyad prövning. har berört frågan i skrivelse till hälsovårdsnämnden. Jag skallkanske först säga några ord om orsakerna till att man tagit upp den. Som påpekades i jordbruksministerns svar har naturligavatten olika egenskaper. Vissa vatten är aggressiva mot betong, vilket får tillföljd att cementen till viss del kan urlakas ur betongen, medan andra vattenhar sådan beskaffenhet att kalkutfällning kan ske på rörväggar och ivarmvattenberedare. Man befarar att cementutlösningen kan medföra attasbestfiber frigörs och följer med vattnet. Risken för detta minskas om mantillsätter kemikalier. har uppmanat att göradet och pekat på vikten av en effektiv övervakning när det gällerkemikaliedoseringen. har i ett svar till kommunuttalat följande: Det är uppenbart att det finns en viss risk för attasbestfiber kommer att frigöras från asbestcementrör, om de används viddistribution av dricksvatten. Det är känt att asbestfiber kan ge upphov tilllungcancer efter inandning, och det finns vissa tecken på att asbestfiber i mateller dryck kan öka risken för cancer, även om detta ej är klart bevisat.Enligt laboratoriets mening bör kommunen i denna situation välja något annatlämpligt material för rör för distribution av dricksvatten. - I likhet mednaturvårdsverket påpekar laboratoriet också att om asbestcementrör används, börrådet att tillsätta kemikalier följas. Det är bl, a. detta som legat till grund för vårtställningstagande i . Vi är medvetna om att det här är en svår fråga.Fullmäktigegrup- Nr 80 pen i det parti som jagrepresenterar - socialdemokraterna - har uttalat att den någon ytterligare nedläggning av asbestcementrör inte bör ske,Hälsovårds- 7 februari1980 nämnden i delar helt dennauppfattning. arbetsutskott har bordlagt frågan, bl. a. i väntan på svaret från Om användningen Jordbruksministern. nv athestcementrör " '"''emellertid att det är bättre att för dricksvatten använda rör som inte innebärfaror för människorna. Vi anser det vara bättre att, när det finns tillgångtill sådana, använda rör varom inga farhågor råder. Jordbruksministern har isitt svar pekat även på detta alternativ. Även om det medför kostnader anser vi att ett rent ochofarligt vatten varom ingen debatt råder är så viktigt att det är värtnågonting. Från denna utgångspunkt menar vi att vi skall använda andra rör ändem som man nu har stoppat nedläggningen av. Jordbruksministern har uttryckt sig försiktigt och pekatpå att kommunerna själva är ansvariga. Jag hoppas att vi i , därhälsovårdsnämnden är enig i denna fråga, skall kunna komrna fram till en enhälliglösning. Även om man i jordbruksministerns svar kan spåra en försiktighet ochen maning om att följa frågan , finns också, enligt vad jag kaninläsa, en viss farhåga inlagd i svaret. Bara detta är enligt min meningtillräckligt för att vi i varje fall inte skall öka antalet nedlagda asbeströr, Jag tycker att statsrådets svar ärklarläggande. Man behöver inte befara några risker med att använda de rör somman här har tänkt sig. Såsom statsrådet säger är kommunerna själva ansvarigaför vattenförsörjningen. Det är inte meningen att statsrådet skall ta någotansvar för om använder sina rör eller inte. Men som har framhållitshär av och även tidigare är ju meningarna delade. Mot bakgrund avvad statsrådet här har redogjort för, de undersökningar som har utförts och deerfarenheter som man har vunnit, vore det av värde om statsrådet kundeprecisera sig - gärna på de två punkter som har angivits menåtminstone på en punkt. Jag skulle därför vilja fråga om statsrådet kanformulera den första meningen i det sista stycket i svaret på följande sätt: De bedömningar som görs av berörda myndigheter innebärsåledes att risker från hälsosynpunkt med att använda asbestcementrör iHalmstad inte föreligger under förutsättning att man vidtar deförsiktighetsmått som kommunen själv har angivit. Det vore av intresse om jag kunde få ett enkelt ja påfrågan om statsrådet lika gärna hade kunnat formulera meningen så som jag härangivit. PER (vpk): Anledningen till att jag stannade kvar ochgick in i denna debatt var att jag har haft i uppdrag att skriva en motion somkommer att behandlas . Den tar just upp denna fråga. Vi har i svaret fått reda på att inga nya asbeströrtillverkas. Bara sådana 76 som finns på lager är aktuella attanvända. Men ligger i marken rör somlevererar vatten till svenska folket. I min motion har jag närmast tagit uppproblemen med de rör som ligger i marken. Det nya som kom fram här under debatten var att det hargjorts tre provtagningar här i landet och att man då inte har funnit någonmätbar halt av asbestfibrer i vattnet. I min motion föreslog jag just att manskall aktualisera frågan om att införa kontroll i sådana kommuner som har rörav denna typ nedlagda. Innan jag skrev motionen hade jag viss kontakt medyrkesmedicinska kliniken i för att höra efter hur det egentligen var medriskerna med asbestfibrer i dricksvatten. Om det inte förelåg några risker,fanns det ju inte anledning att skriva någon motion. Det svar jag fick var attcancereffekten vid inandning av asbestfibrer är klart belagd. Vi har f. ö, förmånga år sedan från vpk yrkat på förbud mot asbest ur arbetsmiljösynpunkt. Tillföljd av vad som kommit fram har det också blivit ett sådant förbud,och asbest är på väg ut ur svensk arbetsmiljö. Skador via inandning är, som jag sade, alldeles klarlagda.Skador på matsmältningsorganen på grund av nedsväljning av asbestfibrer ansesinte vara lika klart belagda. Däremot kunde man säga att det finns ett samband.Hos personer med skador på lungorna visade det sig också en ökad frekvens avskador i matsmältningsorganen. Man kunde inte med hundraprocentig säkerhet sägaatt skadorna i dessa fall uppkommit via nedsväljning exempelvis av slem frånluftvägarna till magen och tarmkanalen. Det troligaste, sade man, är att det ärjust så det går till, men det kan inte uteslutas att sjukdomen kan överförasvia lymfsystemet. Även om sambandet inte är helt klarlagt, talar sannolikaskäl för att det kan bli skador genom nedsväljning. Det är också vad som sägs ijordbruksministerns svar. Men jag vill betona, liksom andra talare här hargjort, att det är viktigt att frågan uppmärksammas, även om det pä de flestaorter väl inte förekommer några asbestfibrer i dricksvattnet. Men ,när rören har legat nere länge och på platser där vattnet har lågt pH-värde,kan risker inte uteslutas. Därför bör man vara uppmärksam pä frågan. Om användningen av asbestcementrör som vattenledningsrör Till vill jag säga att vad jaghär har sagt bygger på dagens kända kunskapsunderlag. Då innebär det enligtalla bedömningar ingen fara med att använda asbestcementrör under deförutsättningar som jag har angivit i svaret. Ordet "torde" hänsyftarpå eventuella nya kunskaper, och om dem vet vi ingenting. Det är därförjag har sagt att berörda myndigheter med uppmärksamhet skall följa frågan äveni fortsättningen. Låt mig också säga till att naturvårdsverketschef har meddelat att han omgående kommer att ta upp frågan om råd ochanvisningar för driften av vattenförsörjningsanläggningar där asbestcementröranvänds. Allra först blir det då en bedömning om särskilda råd erfordras ellerinte. Jag kan inte här anue när kan vara klart med Om användningen av asbestcementrör som vattenledningsrör dettaarbete, men jag utgår ifrån att det har en hög prioritet, inte minst medanledning av den aktuella debatten. Till vill jag säga att det är inte minuppgift att avgöra en kommunalpolitisk strid. Kommunerna är själva ansvarigaför vattenförsörjningen och har själva att välja den teknik och de ledningsrörde önskar. Oavsett vilka ledningsrör man använder är det f. ö. inte ovanligtatt man med olika medel tar bort aggressiviteten i vattnet. har fått svar på sin fråga i min repliktill , nära överensstämmande med önskan. Till Per vill jag säga att som jag har angett isvaret avser bl. a. att vidta sådanaåtgärder och undersökningar som Per har efterlyst. Jag vill tacka jordbruksministern för dennaprecisering. Jag är helt till freds med svaret. Jag vill peka på att vi harmånga angelägna uppgifter när det gäller att skydda och förbättra vår miljö.Det är viktigt, om vi vill nå så långt som möjligt i ett seriöst miljöarbete,att vi inte slösar bort resurser utan i varje ställningstagande försöker få såfullständigt sakunderlag som möjligt och därigenom i varje särskilt fall kansatsa våra tyvärr ganska knappa resurser på de mest angelägna miljöuppgifterna. Under detta anförande övertogtredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Också jag vill säga ett tack till statsrådetför det klarläggande svar jag fick på min fråga. Jag skall inte göra någonanalys av det, men eftersom statsrådet med anledning av den tidigare frågansäger att ingen fara föreligger med att använda rören och att osäkerheten iordet "torde" hänför sig till framtiden, har jag omskrivet fått klartbesked om att meningen lika gärna kunde ha haft den lydelse som jag tidigareangav. Jag har full förståelse för attstatsrådet använder dessa uttryck. Vi är alla, liksom statsrådet, angelägna omatt värna en god miljö och inte utsätta någon för hälsorisker. På den punktentror jag vi alla har samma ambitioner och är lika angelägna. EVERTHEDBERG (s):