prot · G30998 · 1979-12-31 00:00:00 — Enligt vad som framgått av uppgifter i pressen kommer enproposition att föreläggas med förslag om ett system med s. k.husläkare. Den borgerliga trepartiregeringen tycks ha enats om det som frånbörjan var ett folkpartiförslag. Delta förslag ställer sig alltså nuvarandehälsovårdsministern bakom, trots att hon tidigare ansett husläkare vara enfalsk varubeteck-ning och framhållit att husläkarsyslemet bara kan bygga påprivatläkare. Vi är litet oroade för att del bl. a. finns en risk altden andel av sjukvårdskapaciteten som hänför sig till aborterna av vissamörkmän tas till intäkt för att det behövs en skärpning av abortlagen. Vi skallju återkomma till en diskussion om detta, men jag vill nu bara anföra alt detenligt min mening finns en risk här. Det är självklart att diskussionen om den politik som försinom sjukvårdssektorn inte är slut med den här debatten. Vänsterpartietkommunisterna kommer naturligtvis all noga bevaka vad som händer, och vi ämnaråterkomma till de problem som blir följden av vad vi anser vara en försämradsjukvård över huvud taget. ERIKLARSSON (c): Det är alltid svårt för en lekman att bedömavilket antal förlossningar som är tillräckligt för att personalen skallkunna hålla sig ä jour med utvecklingen inom sin verksamhet. Jag föreställermig ändå att det betyder rätt mycket alt det finns en information mellan deolika förlossningsavdelningarna, varvid även experter och specialister kommertill tals. Antalet förlossningar borde därför enligt min mening intevara avgörande för om man skall anordna BB-vård vid länsdelslasarett.Statsrådet säger alt gynekologerna anser all del bör vara ett stortantal förlossningar för att personalen skall kunna hålla sig ä jour medutvecklingen, men jag hoppas att statsrådet inte helt har anammat denspecialistpsykos som ibland råder när det gäller den svenska sjukvården. Statsrådet är tydligen överens med mig om alt denförebyggande vården bör ses över och förbättras. Jag vill i det sammanhangetråda statsrådet alt inte vara så rädd för att ta ett samtal med de ansvarigautan arbeta för att de här åsikterna diskuteras. Jag tror alt det är hög fidatt se över just den här delen av vården med hänsyn till den betydelse den harför förlossningsvården. Sedan är det mycket rikfigt så - vilket också ElisabelHolm var inne på - alt om man föreskriver att det skall vara läkare medrandulbildning för viss BB-vård och denna utbildning inte finns längre, då stårallmänhet och sjukvårdshuvudmän inför ett fullbordat faktum. Vi kan inteanordna denna vård, även om vi i demokratisk ordning fattar beslut om den. Medhänsyn till statsrådels dokumenterade starka känsla för den demokratiskabeslutsordningen hoppas jag att vi med gemensamma ansträngningar kan se tillatt även del hindret undanröjs när det gäller en fortsatt BB-vård vidlänsdelslasarelten. Till vill jag säga alt i dagligger på bord en proposition om kontinuiteten i vården. Där förekommervisserligen uttrycket husläkare, men vi har betydligt tonat ner detta begrepp.Det finns väsentliga inslag i propositionen som skiljer sig frän fjolårelsproposifion. Beträffande abortlagens utvärdering och att vissa mörkmän kan ta det ökade antalet aborter till intäkt för enskärpning av abortlagen, vill jag påminna om att det i direktiven tillutvärdering av abortlagstiftningen uttryckligen står alt grundprincipen ilagstiftningen skall ligga fast, nämligen kvinnans rätt till abort. Det innebäralltså ingen skärpning på den punkten. säger att det är svårt för en lekman allbedöma vad ett tillräckligt antal förlossningar är, och det kan det väl vara.Men är det så få förlossningar att det inte blir en förlossning per dag igenomsnitt - jag åberopar resonemang tidigare om genomsnitt -så kan den situationen inträffa att del går mellan varje förlossningpå BB-avdelningen. Lägger man därfill atl personalen arbetar i skift dygnetrunt, så kan del naturligtvis inträffa atl förflyter mellan degånger en barnmorska får chansen atl medverka vid en förlossning. I densituationen mister ju personalen ganska rejält rutinen. I synnerhet när detgäller sådana fall där komplikationer kan uppstå blir vanan väldigt reducerad,och risken för moder och barn är verkligen allvarlig, tycker jag-Alt jag anser atl den förebyggande mödravården ärutomordentligt viktig är sannerligen inget nytt från min sida. Jag tycker atldel är viktigt all man gör Om skadeståndsansvaret vid kärnkraftsolyckor betydandeinsatser på del området, och jag tror i varje fall atl del är just genom denmycket fina förebyggande mödravård vi har i vårt land som vi har kunnat bringaned antalet döda barn och döda mödrar i samband med förlossning i så storutsträckning att vi är världsbäst när det gäller den delen av sjukvården. hoppas att jag skall föra samtal med de ansvariga,och han ironiserar litet över mitt samtal med landstingsrådet i län.Det förekommer självfallet ofta atl jag samtalar med personer som är ansvarigaför olika delar av vården. Men att la ett samtal där man uttrycker sin oro förutvecklingen inom sjukvårdsområdet och kanske i viss mån anför kritiskasynpunkter på hur den utövas - det innebär för min del all jag överträder minabefogenheter. säger också alt huvudmännen har ställts införett fullbordat faktum när läkarutbildningens innehåll har förändrats. Det ärväl i och för sig sant. Men jag skulle vilja påstå alt huvudmännen har haftchansen all yttra sig i samband med remisser, där utbildningens ändradeinriktning har klarlagts. Då har uppenbarligen huvudmännen inte varit tillräckligtobservanta. Bara helt kort när del gäller vårdens utformning: Jag har en uppgift, där det sägs så här: "Ännu 1940dog mer än 300 kvinnor i barnsäng i . 1950 var siffran nere i drygt 50,och dör 2-3 kvinnor i anslutning till förlossning, då som regel inågon svår sjukdom, som inte direkt har med graviditet och förlossning atlgöra." Delta är alltså situationen , atl praktiskt tagetingen kvinna dör vid en förlossning, men statsrådet säger alt man vid de småBB-avdelningarna ändå löper en stor risk. Ja, delta är en bedömningsfråga, menjag tycker att utvecklingen här har visat - vilket statsrådet fidigare självbekräftat - alt vården är tillfredsställande, något som jag håller medom. vill jag uttrycka en förhoppning om attstatsrådet inom sitt område utnyttjar den initiativrätt hon somregeringsledamot har när det gäller att ta upp diskussioner för atl nå fram tilllösningar på vissa problem. Överläggningen var härmed avslutad. §10 Om skadeståndsansvaret vid kärnkraftsolyckor Statsrådet erhöll ordet för alt besvaraOswald (vpk) anmälda interpellation, 1979/80:133,till justitieministern, och anförde: har frågatjuslilieministern om denne anser atl den ordning som gäller förskadeståndsansvar inom kärnkraflsområdel är tillfredsställande och om han anseratl den maximisumma på 600 milj. kr. som satts upp är tillräcklig för atttäcka kostnaderna för en svensk reaktorolycka. vill dessutom veta om juslilieministern anserdessa fakta så vikfiga atl de bör komma till allmänhetens kännedom förefolkomröstningen för atl underlätta väljarnas ställningstagande samt vilkaåtgärder han i så fall tänker vidta för all informera svenska folket om dessaförhållanden. Del ankommer på mig atl besvara frågor. Låtmig emellertid först få redogöra för de regier som gäller, eftersominterpellationen i några avseenden ger en något missvisande bild av dessaregler. Som framgår av interpellationen regleras rätten till ersättningför skador till följd av kärnkraftsolyckor (s. k. atomskador) i 1968 årsatomansvarighetslag. Atomansvarighetslagen bygger liksom motsvarandelagstiftning i , och Pariskonvention omskadeståndsansvar på atomenergins område och komvention omstatsansvar. Sistnämnda konvention utgör ett komplement till Pariskonventionenoch brukar kallas tilläggskonvenlionen. Dessa konventioner har utarbetats inomOECD. , som trädde 1968, harlilllrätls av 14 av medlemsstater. Tilläggskonventionen trädde i kraftår . Den har fillträlts av nio av dessa stater. Atomansvarighetslagen gäller för skador som uppkommergenom drift av atomanläggningar. Ansvarigheten för atomskada vilar på innehavarenav atomanläggningen. Enligt alomansvarighelslagen lämnas ersättning även omalomanläggningens innehavare inte är vållande till skadan. Undanlag från dennaregel föreligger endast för olycka som är en direkt följd av en krigshandlingeller liknande handling under väpnad konflikt, inbördeskrig eller uppror ellersom har orsakats av en allvarlig naturkatastrof av osedvanlig art. Enligt är anläggningsinnehavarensansvarighet begränsad fill ca för varje olycka.Konventionsstaterna får dock i nationell lag fastställa ett högre eller lägreansvarighetsbelopp, dock lägst ca . Som sägs iinterpellationen är ansvarighetsbeloppet för del 50 milj. kr. Fördödsfall eller personskada lämnas ersättning med högst 1 milj. kr. För att anläggningsinnehavaren med säkerhet skall kunnafullgöra den skadeståndsskyldighel som kan uppkomma om en atomolycka inträffarär han enligt alomansvarighelslagen skyldig alt ha ansvarsförsäkring. Försäkringenskall godkännas av regeringen eller av myndighet som regeringen bestämmer.Försäkringsplikten gäller dock inte för staten. Qm ansvarsförsäkring intetecknas för en statlig alomanläggning, svarar staten direkt för ersättning tillskadelidande på samma sätt som en försäkringsgivare. Atomansvarighetslagens och Pariskonvenlionensersättningssystem avviker från vad som annars gäller i svensk skadeslåndsrätt.Systemet vilar sålunda på fyra grundläggande principer: 1. ansvarighetenför en atomskada vilar på innehavaren av atomanläggningen oberoende avvållande, den är med andra ord strikt, 2. ansvarighetenär begränsad till ett visst belopp för varje olycka. Om skadeståndsansvaret vid kärnkraftsolyckor Om skadeståndsansvaret vid kärnkraftsolyckor 3. ansvarighetenskall vara täckt av försäkring, 4. ansvarighetenär kanaliserad till innehavaren av den atomanläggning som vållar skadan, dvs. iprincip skall ingen annan än denne kunna åläggas ersättningsskyldighet. Jag vill påpeka att bestämmelserna om altanläggningsinnehavaren svarar oberoende av vållande innebär en fördel för deskadelidande. Enligt de regler som i allmänhet gäller inom skadeståndsrältenmåste nämligen en skadelidande för att få ersättning bevisa all skadegörareneller hans anställda har handlat vårdslöst. Vidare har bestämmelserna omskyldighet att hålla försäkring tillkommit för alt säkerställa alt deskadelidande kan få ersättning från innehavaren vid en olycka. Jag vill i delta sammanhang också nämna all en särskildskadeslåndsre-gleringfinns även på andra områden än kärnkraflsområdel. Såregleras t. ex. ansvarigheten för oljeskador till sjöss också i särskildordning. Även för sådana skador gäller ansvar oberoende av vållande samtförsäkringsplikt och ansvarsbegränsning. Tilläggskonventionen syftar till en civilrättsligreglering av frågan om ersättning av statsmedel vid stora olyckor. Enligt tilläggskonvenlionenutgår lilläggsersättning av statsmedel i den mån ansvarighetsbeloppet enligtPariskonventionen inte förslår fill full ersättning åt de skadelidande. Ersättningssystemet enligt de två konventionerna innebär ikorthet följande. Systemet är indelat i tre steg. Ersättning utgår i förstahand ur anläggningsinnehavarens försäkring. Skulle anläggningsinnehavarensansvarighetsbelopp inte räcka för atl ge alla skadelidande full ersättning,betalas ersättning av den stat där den skadevållande anläggningen ligger, upptill ett belopp som, sammanlagt med vad som utgår ur anläggningsinnehavarensförsäkring, uppgår till ca . Skulle inte hellerdelta belopp räcka, lämnas ytterligare ersättning enligt tredje stegel medhögst ca . Ersättningar inom detta steg betalas avstatsmedel, som skall ställas till förfogande gemensamt av samtliga stater somhar lillträtl tilläggskonvenlionen. Staterna svarar för utbetalda belopp enligtvissa fördelningsregler som grundas på varje stats bruttonafionalprodukt ochden sammanlagda effekten hos vederbörande stats atomanläggningar. Atomansvarighetslagen innehåller allmänna regler omersättningsansvar för staten som bygger på lilläggskonvenfionen. Detsammanlagda belopp som enligt atomansvarighetslagen står till förfogande förersättning av skador till följd av atomskada uppgår sålunda till ca 650 (380-I- 270) milj. kr. Först lämnas alltså ersättning ur anläggningsinnehavarensförsäkring upp till 50 milj. kr. Därutöver utgår ersättning av statsmedel medca 600 milj. kr. upp till ett sammanlagt belopp på ca 650 milj. kr. Deersättningsbelopp som jag har nämnt nu får användas endast för att ersättaskador som tredje man har åsamkats. De får alltså inte tas i anspråk för att ersättaskador på själva alomanläggningen. Av det belopp på ca 270 milj. kr. som vid en stor olyckaskall ställas till förfogande gemensamt av de nio stater som har lillträtllilläggskonvenfionen svarar endast för en mindre del. anses somfördelaktig för svensk del, trots att den innebär alt kan tvingas bidratill kostnaden för kärnkraftsolyckor i vissa andra europeiska länder. Givelvis kan man inte utesluta all del gällande högstabeloppet på 650 milj. kr. kan visa sig otillräckligt vid en olycka av mycketstor omfattning. Detta beaktades också redan vid atomansvarighetslagenstillkomst. Lagen innehåller därför en bestämmelse om alt ersättning utöver 650milj. lämnas för skador i enligt grunder som regering och riksdagfastställer. Jag kan emellertid hålla med om atl beloppet bör höjas,även om man beaktar atl ytterligare ersättning av statsmedel kan lämnas isärskild ordning vid en myckel stor olycka. På nordiskt initiativ togs uppfrågan om en revision av och lilläggskonvenfionen. Efterlångvariga förhandlingar lyckades man uppnå enighet mellankonventionsstaterna om en väsentlig höjning av beloppen, och de revideradekonvenlionstexlerna väntas bli antagna av . Enligtden reviderade lilläggskonvenfionen kommer del sammanlagda ersättningsbeloppsom stär till de skadelidandes förfogande all höjas från nuvarande 650 milj.kr. till ca 1600 milj. kr. Del är riktigt att vanliga hemförsäkringar inte läckeratomskador. Anledningen till detta undantag är all sådana skador läcks av detsärskilda ersättningssystem som jag har redogjort för. Del är också riktigt all begränsningen av innehavarensansvarighet till 50 milj. kr. fillkom delvis med hänsyn till behovet av attavlasta kärnkraftsindustrin de stora kostnader som ett striktskadeståndsansvar kunde innebära. Ett annat viktigt skäl var emellertidhänsynen till all alomförsäkringsmark-nadens kapacitet var begränsad. äremellertid försäkringsmarknadens kapacitet avsevärt högre än . Avsiktenär därför att utnyttja den ökade kapaciteten till alt väsentligt höjaanläggningsinnehavarens ansvarighet med atl lagstiftning grundad påden reviderade lilläggskonvenfionen genomförs. Inom arbetar man f. n. pä enpromemoria med förslag till lagändringar i nämnda hänseenden. Av lidsskälär det dock inte möjligt att färdigställa promemorian före . Skadeslåndsfrågorna har redan tagits upp i kampanjen införfolkomröstningen, och jag utgår ifrån alt man från de olika linjernas sidakommer att belysa dessa frågor ytterligare. (vpk): Jag lackar energiministern för svaret på mininterpellation. Det verifierar helt naturligt de fakta som var orsaken till allinterpellationen framställdes. Undantaget är de smärre justeringar beträffandeersättningsbeloppen i de olika stegen som har klarlagts här och som vi naturligtvisfår godta som rikliga. Uppgifterna skiljer sig ju ganska litet från dem som harcirkulerat i debatten tidigare. Svaret äralltså upplysande och, tycker jag, också avslöjande för den Om skadeståndsansvaret vid kärnkraftsolyckor Om skadeståndsansvaret vid kärnkraftsolyckor behandlingsom myndigheterna har gett den här frågan. Den här informationen harde facto inte gått ut till svenska folket; jag vill återkomma till det litetsenare. Man kan se den här frågan ur två aspekter, och jag harockså från början delat upp den så i min interpellation. Man kan se den rentekonomiska sidan, men man kan också se vad jag skulle vilja kalla den moraliskasidan: frågan om myndigheternas ansvar och hur mycket man vill ge ut avinformation när del gäller så här viktiga saker. Om man tar den ekonomiska sidan av saken först, finner manvissa klarlägganden i interpellationssvaret som visar alt de som driverkärnkraftsanläggningar av olika slag - det gäller naturligtvis inte enbartreaktorer ulan alla anläggningar som arbetar med radioakliva ämnen, uran osv. -inte behöver ikläda sig det fulla ekonomiska ansvaret. Det sägs klart iinterpellationssvaret. Det är en annan lagstiftning som gäller här, inte denvanliga försäkringslagsliftningen. Del fanns inga försäkringsbolag på 1960-lalet, när del härvar aktuellt, som ville ställa upp och skriva sådana här försäkringar. Delfanns över huvud tagel ingen kapacitet, som det också sägs i svaret, alt ta itumed sakerna. Därför fick samhället, i sista hand de statliga myndigheterna i deolika nafionerna och naturligtvis också svenska staten, ikläda sig ansvaret. Detbetydde de facto en ekonomisk avlastning av kärnkraftsindustrin och dem somdriver och bygger kärnkraflsanläggningar. De behövde inte teckna de dyrbaraförsäkringar som de annars skulle vara skyldiga att ha. De slapp undan med attansvara för det löjligt låga beloppet 50 miljoner, vilket på intet sätt läckerde skador som skulle kunna uppstå om del hände någonting vid en sådananläggning. De de får betala för dessa försäkringar - 50miljoner är del belopp som fortfarande gäller - är de högsta som finns inomförsäkringsbranschen. Det finns inget annat område där man har så höga tariffersom när del gäller kärnkraften. Detta är den ekonomiska aspekten på det hela. Det betyderatl samhället, dvs. vi själva som skattebetalare, får la den hårdaste stöten.Både i det andra - svenska statens ansvar - och det tredje steget - detinternafionella ansvaret, där som nafion är inblandad - är detnaturligtvis staten-samhället som skall träda till med skattemedel, inte denenskilde innehavaren av kärnkraftsanläggningar av olika slag. Där ges det enintressant upplysning i interpellationssvaret, som det skulle vara värdefulltatl få kommenterad. "Staterna svarar för utbetalda belopp enligt vissafördelningsregler som grundas på varje stats bruttonafionalprodukt och densammanlagda effekten hos vederbörande stats alomanläggningar."' Vi står nu i begrepp inte bara all fördubbla vårkärnkraftsulbyggnad ulan öka den med en faktor av en och en halv, och deltabetyder all får ikläda sig ett större ansvar. Vi får då utöka vårkapacitet på kärnkraftsområdet så alt antalet reaktorer fördubblas, ocheftersom de nya reaktorerna i vissa fall är mer än dubbelt så stora som deidriftlagna, ökar den sammanlagda effekten betydligt mycket mer. Jag skulle vilja fråga energiministern: Hur mycket ökarSveriges ekonomiska ansvar i delta fall, eftersom vi uppenbarligen bygger ulvår sammanlagda effekt och detta, som också sägs i svaret, skall öka vårtansvar i del tredje stegel? Jag vill slutligen ta upp frågan om försäkringsbeloppelsstorlek, som enligt interpellationssvaret är 650 milj. kr. Del är uppenbarligenen löjligt låg summa, med tanke på vad som skulle kunna hända om enkärnkraftsreaklor eller någon annan anläggning där motsvarande risker finnshavererar. Det är ett erkänt faktum atl del tidigare fastställda beloppet ärför lågt, och del skall självfallet höjas. De frågor man då ställer sig är: Är1 600 milj. kr. Vem kan bedöma det? Kan energiministern påstå att 1 600milj. är nog, om det inträffar en stor olycka i ? Del skulle ocksåvara intressant att vela hur det beloppet har räknats fram. Qm vi lämnar den ekonomiska sidan av frågan och ser på vadjag skulle vilja kalla dess moraliska sida, dvs. myndigheternas ansvar osv.,kan del fastslås, som jag har gjort i min interpellation, alt fakta på dettaområde var kända för myndigheterna på 1960-talel. De ansvariga myndigheternavisste om atl det var något kvalitativt nytt som man gav sig in på. När manläser lagtexter, promemorior och andra förarbeten slår det klart alt så varfallet. Där framhålls gång på gång, på sida efter sida, att kärnkraften ärnågot speciellt, som vi måste la itu med, och att vi måste ha särskilda lagar förden. Men man förde inte ul detta till allmänhetens kännedom ochväckte ingen debatt i frågan. Sedan får nu och andra ansvariga påden punkten säga vad de vill om atl de inte har undanhållit någon information-de har ju inte heller spritt någon information utan har hållit tyst ochuppenbarligen hoppats alt det inte skulle komma ut för myckel. Dessa frågor visste svenska folket inte någonfing om islutet . Ingen utöver naturligtvis experterna och andra inblandadekände i någon större utsträckning till de bestämmelser som gällde på dettaområde. Vanligt folk visste ingenting om delta, t. ex. om atl del ihemförsäkringar gjordes undantag för här aktuella skador, i en forcemajeure-paragraf av samma typ som vad som gäller vid i. ex. krigsfall,innebärande atl atomkraftsolyckor jämställdes med händelser i krig. Det varingen som spred sådan upplysning. Detta strider vidare också mot vad som sägs frånkärnkraftsanhängarnas håll. Där bagatelliserar man riskerna, framhåller att delinte bara är kärnkraften som är farlig ulan jämför med andraenergislags skadlighel. Men del är uppenbart att det, eftersom det hargenomförts en särskild lagstiftning om kärnkraften och eftersom denna tidigtbetraktades som något i grund och botlen särskilt skadligt och farligt, intefinns någon logik i kärnkraftsanhängarnas resonemang utan att deras logikbrister på denna punkt. Den information som lämnats har alltså inte varittillfredsställande, och det är bra alt det nu börjat bli litet debatt om dessafrågor, alt man börjat justera upp ersättningsbeloppen osv. Men det är högstotillfredsställande atl Om skadeståndsansvaret vid kärnkraftsolyckor Om skadeståndsansvaret vid kärnkraftsolyckor regeringeninte har kommit längre än till att utarbeta en promemoria och inte är bereddatt gå ut med vidgad information om dessa frågor. Del är linje 3, nej-linjen,som har tagit upp denna debatt. Om detta inte hade skett, skulle deluppenbarligen inte heller nu ha blivit någon debatt, ulan det hade säkerligenvarit lyst på detta område. Jag efterlyser fortfarande något initiativ frånregeringshåll, innebärande att man före folkomröstningen lämnar en så objektivinformation som möjligt om dessa frågor - inte bara hänvisar till promemoriorsom är under utarbetande. Jag vill bara kommentera några saker somOswald log upp. Hur mycket, frågade , ökar Sverigesansvar gentemot andra stater om vi bygger ul vår atomkraft? Ja, det är rikligtatt en utbyggnad medför ett ökat ansvar, men man bör i del här sammanhanget beaktaatt övriga stater som är anslutna till den här konventionen såvitt vi vethåller på all bygga ul sin atomkraft och alt del därför inte är så säkert altslutresultatet blir annorlunda. Jag kan inte ange någon exakt siffrahärvidlag. Vidare frågade om 1 600 milj. kr. är enlämpligt avvägd summa såsom högsta belopp. Del är naturligtvis väldigt svårtatt bedöma var det yttersta beloppet kan ligga. Jag vill rikta uppmärksamhetenpä vad som sägs i svaret, atl redan vår nuvarande lagstiftning pekar påmöjligheten att regering och riksdag skall lämna ersättning genom särskildabeslut utöver detta belopp. Slutligen frågar jag är beredd att medverka till att ytterligare upplysningar lämnas om dehär reglerna före folkomröstningen. Till det vill jag säga att jag medvetetgjort del här svaret så utförligt att det skall kunna användas i arbetet medfolkomröslningskampanjen. Jag utgår från atl de olika kampanjledningarna kommeratt föra ut innehållet i svaret från den här debatten. OSWALDSÖDERQVIST (vpk): För alt la det sista först vill jag gärnaframhålla all jag instämmer i atl det här interpellationssvaret är utförligtoch upplysande. Det sade jag också i mitt tidigare anförande, och det hållerjag energiministern och hans medhjälpare räkning för.