prot · G30941 · 1979-12-31 00:00:00 — Barade här exemplen, herr lalman, visar felaktigheten i interpellationenspåstående, alt kritikerna inte har gjort sig mödan att tala om vilka lagar somde anser vara skadliga. Närdet sedan gäller rättssäkerheten fanns det flera faktorer, särskilt då i slutetav den socialdemokratiska regeringsepoken, som innebar ett hot mot den. Atthöra lagrådet beträffande vikliga lagförslag har varil väsentligt förlagstiftningens kvalitet , men intresset från socialdemokratiskthåll för det var ganska svalt. Antalet från regeringen till lagrådetremitterade förslag sjönk ordentligt när lagrådsgranskningen blev fakultativ ibörjan pä , föratt sedan stiga när utskott sedermera fickmöjlighet att själva remittera lagförslag till lagrådet för yttrande. ,under de borgeriiga regeringarnas tid, har bestämmelserna om lagrådsgranskningskärpts och preciserats, och därmed har ett, bl. a. från moderata samlingspartiet,ofta upprepat krav kunnat tillgodoses. Lagstiftningeller lagändring genom motivuttalanden och inte ändring i lagtext skall enligtuttalande av inte förekomma. Icke desto mindre hade det kunnat blifallet under den socialdemokratiska regeringstiden, om vi inte hade varitobservanta. Jag tänker på ett speciellt fall med förslag till lag omalkoholutandningsprov som var aktuellt . Där gjordes det uttalandenav sådant slag alt ansåg alt det inte kunde uteslutas att provenskulle kunna komma att påverka domstolarnas påföljdsval i raltfyl-lerimål. Detfinns flera lagar som har tillkommit som det finns anledning alt kritisera, men jag nöjer mig med deexempel jag nämnt. Sedantog upp frågan om ansvaret för lagamas utformning och ville pånågot sätt lägga det på de skickliga tjänstemän som finns i departementet. Delär klart att lagarna utformas där, men ansvaret, , måste väl ändåfalla pä departemenlchefen och på regeringen som helhet; det är ju regeringensom har det politiska ansvaret. CarlLidbom har också tagit upp frågan om den växande byråkratin. Han har då sagt,och han sade det även här i talarstolen, att borgeriiga politiker -det är välfrämst då moderater han avser- brukar anklaga socialdemokraterna för atl under1970-talel ha gjort den enskilde alltmer beroende av en växande maktfullkomligbyråkrati. Ja, del är riktigt alt vi brukar varna för risken med en ökandebyråkratisering i samhället, och den frågan tas ju också upp i regeringsförklaringen,såsom jag tidigare nämnt. Men har inte upptäckt alt det var enganska fariig tendens, särskilt , attsamhället höll på att snärjas in i en alltmer ökad byråkrati? Om man läser interpellationenfår man intrycket att inte tycker alt byråkrati och krångel behöverbekämpas. Jag fick dock en något annorlunda uppfattning när jag hördeinterpellanten i talarstolen. Det är i så fall bra om haruppfattningen att det behövs en sådan bekämpning. Det är kanske ocksånödvändigt att han har den, därför att man, om del inte vore så, ju måsteställa frågan: Hur kommer det sig att en av de sista åtgärder som densocialdemokratiska regeringen vidtog efter alt ha suttit vid makten i 44 är varjust att tillsätta en arbetsgrupp för att rensa ibyråkralidjungeln? Det är visseriigen inte jag som skall ställa frågor i ensådan här debatt, men jag kan väl ändå få ställa den retoriska frågan: Det varväl rimligen allvar bakom det beslulet? Eller var det bara ett halmstrå för alträdda sig i en valrörelse när man såg att det höll på att gå illa? har frågat vilka initiativ till åtgärder som tagits. Detfinns en mängd exempel alt peka på. En viktig fråga är - även om inte vill diskuiera kriminalpolitiken - hur vi skall komma lill rätta medbrottsligheten. På det området har del vidtagits en mängd åtgärder:förebyggande åtgärder, upprustning av polis- och åklagarväsendet osv. Detta harskeU inte minst för au vi skall komma till rätta med våra just nu två störstaproblem: den organiserade och ekonomiska brottsligheten samtnarkotikabrottsligheten. Åtskilliga lagar har ändrats för att vi skall fåstörre möjligheteralt komma till rätta med dessa typerav brottslighet. Det hargjorts ändringar i , och det har meddelats direktiv för tvåkriminal-vårdsutredningar-den ena avseende fängelse och kriminalvård i anstalt,den andra avseende kriminalvård i frihet. En hel del frågor har alltså tagitsupp. Låtmig slutligen säga att vad jag anser vara väsentligt för att åstadkomma enökning av rättssäkerheten är ikraftträdandetiderna. Mänga enskilda personer ochmyndigheter har reagerat kraftigt mct att lagarna trädde i kraft alltför snart efter det att besluten hadefattats. Nuknackar talmannen i bordet; min talelid är slut, och jag skall be att fl senareåterkomma till en uppräkning av de många åtgärder som vidtagits. () replik: Jag blir bekymrad när jag lyssnar pä . Justitieministern försvarar sig med att säga: Jag är så beskedlig, jaghatar ingen, jag har inte deltagit i någon hatpropaganda, ochjag är f ö. ingenhögerpolitiker. Sedanflyr han ut i allt och intet. Han gör ett krampaktigt försök att gräva uppkriminalpolitiken igen. Pä något sätt tycker han väl bättre om kriminalpolitikenän lagstiftningen i övrigt. Men är det faktiskt så att eninterpellationsdebatt skall handla om det som interpellationen handlar om, ochdet är inte kriminalpolitik. Lät oss ta den debatten en annan dag! Närjustitieministern inte kan försvara sig själv börjar han i stället tala om SvenRomanus och påslår alt jag här har riklat hårda angrepp mot harjag inte alls gjort - del är som drar in idebatten, tydligen därför all han inte har någol annat atl tala om eller därföratt han tror atl det är någon poäng med det. Detstod ett par ord om i interpellationen - det är alldeles riktigt.Det var nödvändigt föratt ge en bakgrund. När jag frågar måste jagförst konstatera att vi har haft en period av overksamhel ijustitiedepartementet under en opolitisk justitieminister och alt vi nu harfåll en polilisk juslilieminister. Med silt förflutna får den nyejustilieministern antas ha en vilja all åstadkomma någonling, och del är skäletlill atl jag går in och ställer ett antal frågor om vad vi har atl vänta oss avden nya trepartiregeringen och . Jag sade inte mer om vad som för sammanhanget var nödvändigt. I princip håller jag med HåkanWinberg: De mortuis nihil nisi bene - om de döda ingenting annat än gott. Menså illa ärdet ju inte-Sven har avgått från regeringen men inte från jordelivet.Om han tog illa vid sig av interpellationen kunde han ha svarat i en tidning,så hade Jag kunnal ta en debatt med honom där. Det skulle inte falla mig in atthär i kammaren dra in honom i debatten. Det är som gör det. Såförsöker säga om mig attjag smiter från ansvaret för vad vi gjordegenom att skylla på de tjänstemän som hjälpte oss att utarbeta lagarna.Nej, detär liksom inte detta det är fråga om. Självfallet har statsråden det politiskaansvaret för hela innehållet i propositionerna inkl. lagarna -det har vi ingaolika meningar om. Men man skall inte förvandla debatten om lagarna, frihetenoch rättssäkerheten till en teknisk debatt, till en fråga om metoderna för altutforma lagtext, för det handlar om betydligt allvariigare ting. Del handlar omsättet alt se på individen och samhället, om värderingar och ideologi. Dethandlar om huruvida man har eller inte har grundinställningen all lagen skallanvändas som ett instrument för att skydda de svaga mot de starka, och där harvi i grunden olika uppfattningar. Tillsist: i stället för att svara på mina frågor, som fortfarande -jag säger det änen gång - syftar framåt, så tar sin tillflykt till det förflutnaoch berättar om vad det var för någonting som han kritiserade-expropriation eller annat-och försöker vidare berätta om vad den avsomnadeförra trepartiregeringen eller folkpartiregeringen har uträttat för någonting. Minfråga gäller: Vad tänker göra av sitt ämbete? Vilka lagar är delherr tänker avskaffa? Vilka lagar är det anser onödiga ochskadliga enligt del som han har predikat nu? Och vadtänker göra för att återställa den rättssäkerhet som sä betänkligtskulle ha naggats i kanten genom socialdemokratisk lagstiftning? Vad tänkerherr göra för atl ge den enskilde större frihet? Detlämnas aldrig ett enda konkrel svar på någonting, och jag tvingas draslutsatsen atl kollega jordbruksminister har rätlnär han talar om er som skryt- och skränhögern. regeringsförklaringen,såsom jag lidigare nämnt. Men har inte upptäckt all det var enganska farlig tendens, särskilt , altsamhället höll på att snärjas in i en alltmer ökad byråkrati? Om man läserinterpellationen får man intrycket att inte tycker att byråkratioch krångel behöver bekämpas. Jag fick dock en något annoriunda uppfattning närjag hörde interpellanten i talarstolen. Det är i så fall bra om haruppfattningen att det behövs en sådan bekämpning. Det är kanske ocksånödvändigt att han barden, därför atl man, om det inte vore så, ju måste ställafrågan: Hur kommer det sig att en av de sista åtgärder som densocialdemokratiska regeringen vidtog efter att ha suttit vid makten varjust att tillsätta en arbetsgrupp för att rensa ibyråkratidjungeln? Det är visseriigen inte jag som skall ställa frågor i ensådan här debatt, men jag kan väl ändå få ställa den retoriska frågan: Det varväl rimligen allvar bakom det beslutet? Eller var det bara ell halmstrå för alträdda sig i en valrörelse när man såg att del höll på alt gå illa? har frågat vilka initiativ till åtgärder som lagils. Del finnsen mängd exempel att peka på. En viktig fräga är - även om i daginte vill diskutera kriminalpolitiken - hur vi skall komma lill rätta medbrottsligheten. Pä det området har det vidtagits en mängd åtgärder:förebyggande åtgärder, upprustning av polis- och åklagarväsendet osv. Detta harskett inte minst för att vi skall komma till rätta med våra just nu två störstaproblem: den organiserade och ekonomiska brottsligheten samtnarkotikabrottsligheten. Åtskilliga lagar har ändrats för att vi skall fåstörre möjligheter att komma till rätta med dessa typer av brottslighet. Dethar gjorts ändringar i , och det har meddelats direktiv för tvåkriminalvårdsutredningar-den ena avseende fängelse och kriminalvård i anstalt,den andra avseende kriminalvård i frihet. En hel del frågor har alltså tagitsupp. Lätmig slutligen säga att vad jag anser vara väsentligt för att åstadkomma enökning av rättssäkerheten är ikraftträdandetiderna. Många enskilda personer ochmyndigheter har reagerat kraftigt mot att lagarna trädde i kraft alltför snart efter del att besluten hadefattats. Nuknackar talmannen i bordet; min laletid är slut, och jag skall be att få senareåterkomma till en uppräkning av de många åtgärder som vidtagits. () replik: Jag blir bekymrad när jag lyssnar på . Justitieministern försvarar sig med att säga: Jag är så beskedlig, jaghatar ingen, jag har inte deltagit i någon hatpropaganda, ochjag är f ö. ingenhögerpolitiker. Sedanflyr han ul i allt och intet. Han gör ett krampaktigt försök atl gräva uppkriminalpolitiken igen. På någol säu tycker han väl bättre om kriminalpolitikenän lagstiftningen i övrigt. Men är det faktiskt så att eninterpellationsdebatt skall handla om det som interpellationen handlar om, ochdet är inte kriminalpolitik. Låt oss ta den debatten en annan dag! övertygad om att den lagsom en gång införts skall tas bort. Det kan nämligen vara sä att när en lag välträtt i kraft får man acceptera den, därför atl ett ideligt ändrande i en delfall - observera att jag säger i en del fall - kan bedömas ha större negativakonsekvenser än den mindre önskvärda utformningen av lagen. Detta gäller kanskei och för sig lagstiftning av mindre bredd, men det förekommer och det ärfaktiskt ell myckel viktigt rättssäkerhelskrav att medborgarna från tid tillannan skall kunna ha kännedom om lagens innehåll. Det är enligt vad jag menarett kvalitetskrav pä lagstiftningen. Fårjag sedan, herr talman, ta upp några punkter där det har sketl förbättringarför de enskilda medborgarna . Jagbörjar med den nya länsrättsorganisationen, som genomfördes när länsrätternabröts ut från länsstyrelserna och omvandlades till friståendeförvaltningsdomstolar i varje län. Det våren ändring somjag hade motionerat omvid flera tillfällen i . kunde den genomföras när det blev enborgeriig regim. Det tidigare organisatoriska sambandet mellan förvaltning ochrättsskipning, t. ex. pä skatteområdet, kunde ju leda till missförstånd hosallmänheten. Det var principiellt betänkligt alt ha ett organisatoriskt sambandmellan myndigheier som hade judiciella uppgifter och renaförvaltningsuppgifter. Enannan fråga, och den nämnde jag i interpellationssvaret, är förslaget till nysekretesslagstiftning som ligger på bord. Sekretessregleringenblirenligt detta förslag lättare att överblicka, och en mängd bestämmelseromtystnadsplikt i lagar och andra författningar kan upphävas. Dennyligen avslutade polisutredningen har lagt fram förslag som minskar byråkratinpå polisväsendets område. Förslaget innefattar en omfattande decentraliseringfrän lill länsstyrelserna och till de lokalapolismyndigheterna. Tonvikten i polisarbetet skall i stor utsträckning läggaspå service ål allmänheten. Denreguljära passkontrollen av utresande från har upphävts. Detinnebär en förenkling för vanliga resenärer. Rätiegångsutredningenhar lill uppgift atl se över vilka möjligheter som finns för att förenklahandläggningen av tvistemål och brottmål. Man kan bl. a. öka möjligheterna altavgöra mål, trots alt någon part har uteblivit frän muntlig förhandling. Det ärocksä en fråga som jag har tagit upp tidigare här i i motioner. Kommitténför översyn av förvaltningslagen skall åstadkomma så enkla och lättbegripligaregler som möjligt vid förvaltningsförfarandet hos myndigheterna. Kommitténsförslag bör syfta till att förbätlra myndigheternas service gentemotallmänheten och till att även i övrigt underiätta och förbättra kontakternamellan myndigheterna och allmänheten. Riksdagenhar alldeles antagit förslag frän den nu sittande regeringen till enmindre ändring av rättshjälpslagen, som gör det möjligt att snabbare genomföraden rättshjälpsreform som beslutades . Vihar fått förenklade mtineroch förenklad administration vid förfarandet medbeslagtagen narkotika. 2 protokoll 1979/80:41-43 Översynhar sketl i syfte atl banta vissa ämbetsverk, t. ex. . Detta är ett antal av de frågor som den nu sittande regeringen hartagit upp, och det är frågor som är utomordentligt vikliga för den enskildemedborgaren i dennes vardagstillvaro. CARLLIDBOM (s) replik: Hert talmannen upplyser mig om attjag har tillförfogande för denna replik. Det må vara hänt - jag kan fatta mig kort. Omherr hade fortsatt tala ännu en slund tror jag han hade gått över tillatl läsa upp registret i och innehållsförteckningenöver nya direktiv i kommitléberätlelsen, ulan att redovisa någon enda politisk lankenågonslans bakom alla rubriker han hittade. Beträffande politiken är han Jurätl blygsam. Han säger: Vi är bara ell parti. Vi ogillar visserligen kolossallmyckel i den lagstiftning som har kommit till , men den kan viju inte ensamma riva upp. Det var kolossalt blygsamt! har ni Ju haftsällskap av centerpartister och folkpartister i skallet på socialdemokratiskfrihetsfienllighel och förkvävande av den enskilde. Och går ni in i en regeringså är del väl för att i alla fall få igenom någonling av det ni vill! Jag harbett er nämna ett enda exempel på en onödig lag som ni tänker avskaffa. Läs nuinte upp registret till svensk författningssamling! nämnde i allafall sophämlningslagen som exempel. tycks t. o. m. fiy från den,och hans röda gubbe är bortglömd. Det är den totala torkan och kapitulationenför nöjet att få sitta på taburetten. GUNNARBIÖRCK i (m): Kamrater i kammaren med känsla för ordens valörer har fäst minuppmärksamhet på den text som finns på s. 60-62 i snabbprolokoll nr 21, dvs.Cari interpellation till Justilieministern. folk har rätt attställa vissa anspråk på sin riksdag och sina riksdagsmän, och vi själva harockså anledning att iaktta normala hövlighetsregler inbördes. Jag vill därför-inte bara på mina egna vägnar - påminna om ett råd, givet av en avhans nära vänner: Var varsam med orden! CARLLIDBOM (s) replik: Det är tacknämligt alt vakt om dekorum både när del gäller kungahuset och när det gällerriksdagen. Jag skall inte lägga mig i striden mellan och avsikter. Jag tänkte bara säga några ord med anledning av atlCari i sin interpellation, som ju finns i kammarens protokoll, hardragit in förre justitieministerns insatser. Jag citerar vad som sägs iinterpellationens inledning: "hade vi som justitieminister enpensionerad ämbetsman med beteckningen opolitisk. Hans uppgift var att uträttaså litet som möjligt. Mätt med detta mått var hans verksamhet framgångsrik. Sinenda utåt uppmärksammade insats gjorde han , när han under denförra trepartiregeringens ändlösa diskussioner om borrhål och laddning avreaktorer försökte lära all tolka villkorslagen. Denna insats blevdock, som bekant, mindre framgångsrik." Dettauttalande har spätt på med en allmän förklaring om all degångna tre åren var en period av total overksamhet inom . Jagtror inte alt det bara var Jag som studsade inför den här interpellationen. Dehär uttalandena är märkliga i tre avseenden. Fördet första riktar ett i sammanhanget helt ovidkommande personligtangrepp pä en person som inte har möjlighet att svara här. Fördet andra speglar de en annan syn på ålder och pensionering än vad som ärallmänt vedertaget numera. attityd stämmer dåligt med t. ex.socialdemokraternas partimolion om . Fördet tredje är det en djupt orättvis beskrivning av vad som har uträttats ijustitiedepartementet under de gångna tre åren. Jaghade hoppals atl , efter den eftertanke som han haft möjlighettill sedan han lämnade sin interpellation, skulle ha tagit tillbaka de häruttalandena i interpellationen. Jag vill faktiskt ge en chans atlutan krumbukter ta tillbaka de svepande fördömanden och de speglosor som iinterpellationen slängs mot förre justitieministern och be honom och kammarenom ursäkt. CARLLIDBOM (s): Jag ber atl få påpeka atl i denna debatt är del tvä personer somförsöker dra in den förre justilieministern: och har inte gjort det. En tredje, i , hade väl sammasyftning. har alllsä både hovmannen och brorsonen snyftat. Jag tycker allämnet kan vara utageral vid det här laget. Detjag sade om den förre justitieministern i mininterpellalion - har jag i stort sett lämnat honom åt sidan - var ettpolitiskt betyg på verksamheten, och egentligen träffar del inte honom utan denregering som han tillhörde. Jag sade alt det var en programmatisk overksamhetpå lagstiftningsområdet, och del står jag fast vid. Del våren ovanligt passivoch iniiiativlös tid. Som jag uppfattar det hade uppgiften atlförvalta de löpande ärendena, och del gjorde han väl förträffligt, samt all iövrigt uträtta tämligen litet, och det gjorde han också. Det är inte jag som har dragit in förre justilieministern i den härdebatten - det är genom oförskämdhelerna i den interpellation somi dag besvaras. Den ingår som bekant i kammarens protokoll. Jag gav enchans atl utan kmmbukter ta tillbaka och beklaga Ompersonalbristen vid vissa kronofogdemyndigheter, m. m. 1 ställetdrar han in ytteriigare en ovidkommande synpunkt i debatten, nämligen attjag ärsläkt med förrejustitieministern. Del ärjag stolt över, men det hör inte hit. CarlLidbom talar om tre är av programmatisk overksamhet och säger att förrejuslilieministerns enda utåt uppmärksammade insats - alltså inte bara pålagstiftningsområdet-var att han försökte lära atl tolkavillkorslagen. Dethände en hel del underde här åren. Efter att ha läst interpellationen tog jagdel av den debatt i där statssekreterare vad som hade hänt i , och mycketmagra bemötande av detta. Sedan log Jag fram de propositioner som hade lagtsfram från . Det är naturiigtvis intehöjden på stapeln av propositioner - som jag-har med mig här - som räknas ulaninnehållet, och här finns åtskilliga viktiga förslag. De kan väl mäta sig medvad presterade som slalsråd, när delgäller både kvalilel och kvantitet, även om ingen precis har beskyllt CarlLidbom för overksamhet. Enchans till, : Ta tillbaka de där uttalandena utan krumbukter! Delär inte vi som har dragit in förrejustitieministern i den här debatten. Jaghade aldrig yttrat mig, om jag inte hade sell interpellationen. En chans tillatt beklaga - annars skall Jag återkomma med.ett kort citat av . DåCarl avstod från atl yttra sig lämnades ordet pä nytt till GABRIELROMANUS (fp): Eftersom inte yttrar sig skall jag bara citera vad hansjälv sade : , vilken ynkedom! Överiäggningenvar härmed avslutad. § 3 Ompersonalbristen vid vissa kronofogdemyndigheter, m. m. KommunminislernKARL erhöll ordet för alt besvara ()anmäldainterpellation, 1979/80:45, till budgelministern, och anförde: AlfWennerfors har frågat budgelministern om följande: Hurmånga tjänster vid kronofogdemyndigheter med överkapacitet har omfördelats till de mest arbelstyngda kronofogdemyndigheter na? Anser statsrådet det vara befrämjande förskattemoralen atl 50-60 milj. kr. i skatteintäkter inte blir indrivna pågrund av personalbristen? Vilka åtgärder vill statsrådet vidtaga för atl åstadkommaen effektivare indrivning av kronofogdemyndigheterna? Arbetetinom regeringen är så fördelat atl del är jag som skall svara påinterpellationen. Påfrågan angående omfördelning av tjänster vill jag svara att har genomindragning av tjänster och medel i s. k. överkapaciletsdistrikt arbelstyngdakronofogdemyndigheter tillförts 1 tjänst som kronofogde. 24 tjänster förexekutiv personal och 11 tjänster för kontorspersonal. Dessa 36 tjänster harfördelats med 11 lill distrikt i , 7 till , 5 tillGöteborgs och län samt med 1 å 2 tjänster per län till ytteriigare 8 län. Avpersonalpolitiska skäl har regeringen inte velat aktualisera indragning av entjänst i s. k. överkapacitetsdistrikt förrän tjänsten blivit vakant. Det ärdärför nalurligl all taklen i överföringarna inte blir sä hög. Blandde indragna tjänsterna ingår 3 vid s. k. enmansstationeringar. I landet finns81 kronofogdedislrikt. Den anslällda personalen är placerad dels pås. k.centralorter-81 stycken-dels pås. k. stationeringar,dvs. andra orter äncentralorten. Stationeringarnas antal uppgår till ca 100. Av dessa är f n. nära40 s. k. enmansstationeringar. Övriga slationeringar är bemannade med 2 ellerfiera tjänstemän. presenterade år1977isittbetänkande(SOU 1977:42) Kronofogdemyndigheterna en ingåendeundersökning av de s. k. enmansslationeringarna, som även då var 40. Resultatetav undersökningen visade att 3 kunde dras in och att 16 varav den arten altdeltidstjänst kunde komma i fräga. Regeringen utfärdade i regleringsbrev /79 föreskrifter för bl. a. indragning av slationering. AlfWennerfors har i sin interpellation citerat en del av detta beslul. Om manemellertid läser vidare, finner man att del står: "Innanframställning om indragning av slationering på angivna grunder görs, skalllänsstyrelse undersöka möjligheterna atl omfördela arbetsuppgifter för atlåstadkomma tillfredsställande arbetsvolym. Går ej det, skall länsstyrelse sökaåstadkomma deltidstjänst omfatlande lägst halvtid." Förutsättningenför atl en deltidstjänst skall inrättas är alltså alt arbetsvo-lymen är så storatt den räcker till minst en halvtidstjänst. Även för dessa tjänster har av bl.a. regionalpolitiska och personalpolitiska skäl angivits atl frågan omindragning kan aktualiseras, när tjänsten blir ledig. Det åliggerlänsstyrelserna all följa verksamheten och atl ta initiativ lill nödvändigaförändringar. Sådana bör också kunna aktualiseras när kronofogdemyndighetenoch personalen är överens om att en ändring bör prövas. Det bör betonas, attdet är vikligt atl myndigheterna kan upprätthålla närservice sä långt detta ärrimligt. Avgörande vid regeringens prövning av frågan om indragning av tjänstär därför inte bara arbetsvolymen utan även allmänhetens behov av närservice. Påden andra frågan svarar jag nej. Utebliven indrivning kan självfallet aldrigvara befrämjande för skatlemoralen vare sig orsaken är personalbrisl ellerandra brister.