prot · G309141 · 1979-12-31 00:00:00 — För mig ligger det nära till hands att reagera när enolycka av det slag som berörs i interpellationen händer. Omedvetet gör manreflektionen: Vad hade hänt om der hade varit ett borrtorn i stället? Förutomatt många människoliv skulle ha gått till spillo hade man fått ett borrhål, somhade sprutat olja, och man hade inte ens vetat om det hade gått att stoppa. Vadhänder om vi får en sådan katastrof? En förespråkare för danskt fiske sade fören tid sedan att om detta hade varit ett borrtorn hade det varit en katastrofför danskt fiske. Det är klart att det i första hand skulle ha påverkat fisketi . Men vad hade hänt med och ? När jag var barn hittade jag en gång en flaskpost på enholme utanför min hemö. Den var utsänd från i . Jag sände dentillbaka och erhöll i ersättning härför . Den var ett bevis för attströmmarna sätter från och in mot . Jag har flera bevishärför. Hundratals eller kanske tusentals fiskelådor med stämplar från ochAberdeen har hamnat på vår kust till stor glädje för varaskärgårdsfiskare sorn använder dem till ålsurnpar. Men de är etttalande bevis för att det som släpps ut i mycket väl kan hamna på vårkust. Jag vill erinra om att det i den olja som smetade ned efterBravokatastrofen fanns hjälmar och skyddskläder från plattformarna i Nordsjön.Jag har därmed inte sagt att det var olja frän Bravo vi fick. Det saknas bevishärför. Jordbruksministern hänvisar till vad som gjorts ianledning av Bravoka tastrofen. Undersökarna har kommit fram till att oljeborrningen inte utgör ett större föroreningshot mot svenskt kustområde än nu förekommande oljetransporter runt vara kuster. Även om jag inte delar den uppfattningen är det illa nog ändå. Det söl som förekommer normalt och som inte kan 12 undvikas vid oljeutvinning i öppnahavet är allvarligt. Men ett brott på en ledningkan i praktiken få vilka följder som helst. Jag har även observerat att efterdet inträffade blir borrtornen föremål för besiktningar med jämna mellanrum.Det är ett steg i rätt riktning. Jag konstaterar vidare av svaret att problemethar tagits upp inom FN, och det är min förhoppning att resultat kan uppnås utanalltför stor fördröjning. Frågan har även tagits upp av nordiska kontaktorganet förfiskefrågor. Det skedde vid det sammanträde som ägde rum i den 22april. Jag deltog i detta sammanträde och är glad för att frågan togs upp frånsvensk sida. Det är riktigt att man på alla områden gör vad man kan för att ökasäkerheten och därmed minska riskerna. Den norska delegaten att vid nästa sammanträde, som äger rum i , norskexpertis skulle lämna en redogörelse för de undersökningar som gjorts frånnorsk sida och de resultat som därvid kommit fram. Det har förekommit uppgifter i pressen att inomden närmaste tioårsperioden kommer att i stor skala ägna sig åt oljeutvinning iÖstersjön. Vilka fakta som finns bakom dessa uppgifter vet jag inte, och jagtror heller inte att jordbruksministern kan ge ett svar. Därför avstår jag fränatt ställa frågan. Den som lever får se. Om dessa uppgifter har någon grund finns det i varje fallanledning att med skärpt vaksamhet följa utvecklingen och ställa kraven högt.Jag har i min interpellation sagt att det inte är en angelägenhet för den ellerde stater som härskar över området, utan det är en sak som berör oss alla. Det är därför min förhoppning att jordbruksministern intedrar sig för att ta upp problemen till diskussion med berörda parter. Det ärdet första steget mot en förbättrad säkerhet och därmed ett ökat skydd för vårmiljö och vår näring. Om beredskapen för oljekatastrofer i haven, m. ni. Jag kan i långa stycken dela . Jag vill bara påpeka att när han hänvisar tillinterpellationssvaret och i min mun lägger ett uttalande, att oljeutvinningen iNordsjön inte utgör ett större föroreningshot mot svenskt kustområde än nuförekommande oljetransporter runt våra kuster, så rör det sig om ett citat avvad utredningen säger. Jag har i den delen inte gjort någon bedömning -utredningens betänkande är på remiss. I övrigt vill jag säga att jagförstår engagemang i de här frågorna, och jag värdesätter attJens i det nordiska kontaktorganet har drivit frågorna. Jag försäkraratt vi kommer att med kraft driva dessa frågor även fortsättningsvis på detinternationella planet. Det är en svår internationell fråga att få alla statermed i det här arbetet, men vi kommer att fortsätta arbetet. JENSERIKSSON (m): Jag sade i mitt anförande att utredningenhade kommit til den här slutsatsen. Jag lade inte de orden ijordbruksministerns mun. Överläggningen var härmed avslutad. S 7 Meddelande om interpellationssvar 1979/80:177 om arbetsmarknaden i kommun 1979/80:178 om åtgärder för atttrygga tillgången på råvara till skogsindustrin 1979/80:184 om vissa instruktionertill statens representanter på förenade fabriksverkens bolagsstämmor a. med anledning av en längre tjänsteresakan jag inte besvara tre interpellationer, som ställts till mig, inomföreskriven tid. Det gäller interpellation nr 177 av ,interpellation nr 178 av och interpellation nr 184 av OlleWiistberg i . Interpel-lationerna nr 177 och 184 besvaras den 2 juni.interpellation nr 178 besvaras i samband med att motioner angåendeskogsindustrin behandlas i kammaren, preliminärt . § 8 Omindustrisysselsättningen i Industriministern ordet för att besvara (vpk) anmäldainterpellation. 1979/80:180, och anförde: har frågat mig om jag dels anseratt den förvärrade situationen för industrisysselsättningen i länpåkallar särskilda statliga åtgärder, dels vilka åtgärder jag avser vidta föratt hindra en fortsatt utflyttning ur och med en sådanutflyttning sammanhangande följder för de berörda kommunerna. Bakgrunden till frågan är att nyligentillkännagett planer på att lägga ner delar av sin verksamhet vid ochGruvöns masssa- och pappersindustri. Vidare har Mekaniska Werkstad att arbetsstyrkan i skall minskas och att bruketi måste läggas ner. Varslen innebär att sammanlagt drygt 1 200 arbetenförsvinner i kommunerna . Vad gäller den i interpellationen nämnda utflyttningen urVärmlands län vill jag påpeka att haft en störreinflyttning än utflyttning. Beträffande de särskilt omnämnda kommunerna haräven dessa haft en förhållandevis positiv flyttningsbild . haren besvärlig sysselsättningssituation. Enligtarbetskraftsundersökningarna har sysselsättningen inom tillverkningsindustrinminskat med , vilket är dubbelt så mycketsom i riket i genomsnitt. Industrisysselsättningen är ett stort problem, ochsysselsättningssituationen har förvärrats genom strukturomvandlinginom länets basindustri. Totalt sett har dock sysselsättningen ökat under desenaste tre åren i länet, en ökning som är något större än för riket. När det gäller det av Vänerskog ägda . Nr 141 pågår enligt vad jag erfarit ansträngningar för att undvika en total Fredteen den nedläggning. Denaviserade neddragningen med 300 personer vid Mekaniska Werkstadökar företagets möjligheter att överleva . Samarbete med q jndiistrisvs-andra företagunderlättas genom iitt företaget blir mer attraktivt som selsättninsen ipartner. De fackliga organisationerna är väl medvetna om Mekaniska Werkstads besvärliga situation ochbehovet av en effektivisering av verksamheten. Formerna för en effektiviseringhar diskuterats i olika arbetsgrupper där de fackliga organisationerna deltar,liksom löntagarkon-sulten i , En utredningsgrupp inom har presenteratett förslag till strukturplan för och Gruvöns massa- ochpappersindustri. Planen är ett förslag till handlingsprogram för de närmastetre till fem åren, Skoghallsfabriken har 1 500 anställda, I strukturplanenföreslås att man där skall investera ca 500 milj, kr, i bl, a, utbyggnad tiv ensäckpappersmaskin. Sulfitfabriken och två mindre pappersmaskiner skall enligtplanen dock läggas ned och personalen reduceras med ca 500 personer. Vid , sorn har 1 600 personer sysselsatta,skall ca 1 000 milj. kr. investeras i en ny flerskiktsmaskin och i utbyggntidav en pappersmaskin. Förädlingsfabriken och tre mindre pappersmaskiner skallenligt planen läggas ned. Personalstyrkan reduceras därvid med ca 200 personer. Planen anger inte hur finansieringen av investeringarnaskiill genomföras och inget sägs heller om eventuellt samarbete med andraskogsindustriföretag. Strukturplanen har ännu inte behandlats i företagetsstyrelse. Trots stora investeringar kommer således sysselsättningenatt minska. Sysselsättningsneddragningarna borde dock till stor del kunna skeutan avskedanden. För att behandla sysselsättningsproblemen i läntillsattes Värmlandsdelegationen. Delegationen har upphört,men den verksamhet som delegationen byggt upp lever vidare och bedrivs numeraav . För denna verksamhet har regeringen för innevarande budgetårtilldelat 3,2 milj. kr. i projektmedel som den får disponera eftersina egna prioriteringar. är det enda län som tilldelats etthögre anslag. Dessa medel har ställts till förfogande för att idéer och projektskall kunna tas till vara och utvecklas så att nya arbetstillfällen kan skapas. Jag vill därvid erinra om att regionalpolitiskt stöd kanlämnas inom hela länet. Flera kommuner har också en så hög inplacering istödområdet att stöd kan lämnas på särskilt förmånliga villkor. har de regionalautvecklingsfondernas verksamhet byggts ut och betydande ekonomiska resurser har ställts till fondernas förfogande. Utvecklingsfonden i har för innevarande budgetår fått 18,9 milj. kr. i nya lånemedel, vilket har inneburit ökade stödmöjligheter för länets små och medelstora företag. ' Nr 141 De förslag till konkreta åtgärdersom projektarbete kan Fredaeen den avsätta liksom möjligheterna tillregionalpolitiskt stöd i och 9 m'ii 1980_ regeringens satsning på utvecklingsfondenkommer rimligen tillsammans att _ kunna medföra positiva effekter påsysselsättningen i länet. selsättningeni (vpk): Värmlandslän " talman! Jag får tackaindustriministern för svaret på min interpella- Statsrådet tillstår i svaret att har en besvärligsysselsättningssituation, och det är verkligen det minsta man kan säga. Det ärfråga om en utarmning av ett län, och den utarmningen har pågått ända sedanmotorsågarna gjorde entré i de värmländska skogarna . Ochmekaniseringen av skogsbruket drev de värmländska skogsarbetarna i stora skarorfrån deras hembygd till andra orter och andra delar av landet, framför allttill storstadsområdena. Det är en utarmning som började kulminera i slutet av1970-talet, men vi har ännu inte sett slutet på denna kulmen. De nu aktuella bekymren gäller den region i ,, som haft en uppdämmande effekt på utflyttningen urlänet genom att den glesbygdsbefolkning som blivit arbetslös kunnat få nysysselsättning i denna del av länet. Nedflyttning till Vänerbäckenet harförekommit . Men är det alltså aktuellt att inemot 1 500arbeten skall försvinna just i . Jag har i interpellationen inte nämnt samtliga nu aktuellanedläggningar och inskränkningar. Jag har nämnt de 700 arbeten som skallförsvinna vid Billeruds massa- och pappersindustri i och Gruvön, jaghar nämnt de 300 arbeten vid Mekaniska Werkstad som Rederi ABNordstjernan i inte längre anser vara lönsamma och jag har nämntskogsägarkooperativa Vänerskogs bekymmer för de 220 anställda vid bruket iDeje. Till den aktuella situationen hör också omkring 170 arbeten vid SvenskaRayons fabrik i , , och det 50-tal arbeten vidPrippsbryggeriet i som diskuterades här i kammaren . Jagbegär inte att industriministern nu i all hast skall improvisera en kommentaräven till läget för dessa industrier, även om jag förutsätter att han kännertill det. Det jag däremot saknar i svaret är resonemang om hur manpå skall kunna vända den här utvecklingen, så att och i synnerhet de hårdast drabbade orterna och kommunerna får tillskott av industri i stället för att som mista industri och då sådana tillskott, att dessa ersätter minst det antal arbeten som har gått och går förlorade. Industriministern konstaterar ju att sysselsättningen inom tillverkningsindustrin i har minskat med . Hur stor är då den procentandel som de nu aktuella inemot 1 500 arbetena motsvarar? Och hur stor är minskningen totalt betraktad med t. ex. som utgångspunkt? 16 Tyvärr måste jag säga attindustriministerns svar helt igenom är en klen bortförklaringav det regionalpolitiska problemets omfattning. Detta är förvånande, eftersomingen kan lägga det tunga ansvaret på . Åsling personligen eller ens pålandets industriminister för att situationen är som den är. Inte ens regeringenkan ju ställas till svars för att en 20-30-årig utveckling har gett oss dennaregionala obalans och försatt befolkning i den nu mycket svårasituationen. har haft en större inflyttningän utflyttning, säger industriministern. Jag betvivlar inte att uppgiften ärkorrekt. Men vad bevisar nu detta? När människor förlorar sina jobb i40-50-årsåldern t. ex. kanske de inte flyttar från sin hembygd. Varje arbetslössom stannar kvar i länet blir ju ett fortsatt tillskott ibefolkningsstatistiken, och får den arbetslöse barn så tillkommer ännu en. Deunga som inte kommer ut på arbetsmarknaden har i allmänhet inte störremöjligheter någon annanstans i riket i dagens läge. Göteborgsregionensarbetsmarknad har ju varit en tillgång för arbetslösa från ,om man nu skall betrakta flyttlassen som en tillgång. Men vad händer närvarvskrisen slår igenom på denna arbetsmarknad? Sannolikt kommer ännu fler värmlänningaratt stanna kvar i länet, även om de blir arbetslösa. Sedan säger att sysselsättningen i länettotalt sett har ökat . Det är ett vanskligt sätt atthandskas med statistik, och syftet kan bara vara att skymma sikten för hur illadet egentligen är ställt. Formellt ökade visserligen antalet sysselsatta - menjämför man personer i arbete med sysselsatta och tittar litet närmare päsiffrorna för heltidsarbetande och deltidsarbetande, så framgår det att sågott som hela tillskottet är deltidsarbeten, dvs. arbeten med mindre än 35timmars veckoarbetstid. Antalet heltidsarbeten har minskat, och totalt är deten minskning , 1978 och 1979 med ett par tusenheltidsarbeten. "I blöder vi redan förut." De orden kommerfrån ledande håll inom Vänerskog. Vad Vänerskog vill ha de tio miljoner man harbegärt för till är en frist för att utveckla en produkt som svararmot omkring 100 miljoner i ökade exportinkomster. Industriministern kaninte ge något besked. Är det så att industriministern här böjer sig för deintressen som landets ekonomiminister står närmare och egentligen redan bestämtsig för att vända tummen ner för Vänerskog? Det enda statsrådet kan sägaär att han har erfarit att det pågår ansträngningar för att undvika en totalnedläggning av . Vad menar industriministern med detta uttryck?Enligt Vänerskogs ledning räddas vartenda nu befintligt jobb vid ,om man färden begärda fristen, så att den nya produktionen kan utvecklas. SkallVänerskog få den chansen? Eller skall Vänerskog konkurreras ut av de stora ochmäktiga bolagen och offras för den blint slående och förödandestrukturomvandlingen? Och vad har landets industriminister för uppfattning omden pågående utvecklingen inom skogsindustrin? Ärdet från nationell synpunktverkligen rationellt att som storbolagen nu gör satsa på ett fåtal storapappersmaskiner och lägga ned de små? Är den pågående koncentrationen ochcentraliseringen framsynt och rationell? Gynnar den en ökad förädling? 2 protokoll 1979/80:141-142 I Gruvön vill Billerud nu lägga ned en förädlingsfabrik.Samtidigt får Vänerskog inget stöd för en förädlingsprodukt som vi med allhänsyn tagen till exportintressen och företagsekonomiska synpunkter haranledning att tro på. Och dras den yrkeskunniga personalen vidSvenska Rayons fabrik i ned, och även där är det fråga omvidareförälding fram till färdig produkt av värmländsk skogsråvara. Det som Billerud har hållit på med är att under flera årexportera värmländska arbeten till utlandet och lägga ned i . ökarbolagets vinster och börjar krypa upp mot de s. k. rekordårens - år som inteligger alltför långt bort i historien då Billerud fick sina kapitalresurserökade. investerar Billerud, men det medför minskad sysselsättning, och detmedför också minskad förädling. Och de stora bolagen i har slagitdövörat till för de värmländska arbetarnas krav på en ökad vidareförädling avVärmlands råvaror i . Inte minst för att ge kompletterandesysselsättning på bruksorterna, en-företagsorterna runt om i länet, har dessakrav ställts. Vad vill industriministern göra för att främja förädlingen inomVärmland? Det enda industriministern tar upp på det lilla pluskontotför framtiden är s. k. projektmedel, det allmännaregionalpolitiska stödet och utvecklingsfondernas verksamhet. Detta kommerrimligen att kunna medföra positiva effekter för sysselsättningen i länet,säger . Låt oss hoppas det. Men därom vet vi ju ingenting.Möjligheterna till regionalpolitiskt stöd har existerat , och dethar inte medfört någon väsentlig industrietablering i . Man kan barahoppas, mendet räcker ju inte i den nu mycket allvarliga situationen. Därför ärdet oroande att regeringen inte har vidare vyer än vad som framgår avinterpellationssvaret och inte är beredd att ta hand om den mycket svårasituationen. GUNNAROLSSON (s): Låt mig först säga något om denflyttningsbild som industriministern har tecknat i sitt svar och som nuegentligen inte längre gäller. Det har nämligen skett en klar omsvängningtill färre inflyttade än utflyttade. Totalt har vårt län t. o.m. vecka 15 tappat 385 personer. Situationen när det gäller befolkningsutvecklingen är fördagen den. att vi nu börjar få vikande siffror även för de kommuner somtidigare befunnit sig på plussidan. Vi har tidigare talat om avfolkningen avnorra och , där kommuner som , , , Säffle.Arvika m. fl. Enligt de allra senaste uppgifterna, som jag fick och som tydligen ännu inte nått upp till industridepartementet, hartidigare pluskommuner som exempelvis , och i centralaregionen nu plötsligt hamnat på minus. Intill vecka 15 har minskat med17 personer, med 33 och med 26. Inte ens det tidigare ganska stabilaVänerbäckenet kan längre undgå vikande befolkningssiffror. Och så talar industriministern i sitt svar om attkommunerna omkring haft en förhållandevispositiv flyttnings- bild.Detta är inte sant, om man tar i betraktande den utveckling vi haft iår och som jag här kort har skisserat. Jag vill i anslutning till ta tillfället i akt att på nytt ta upp den utomordentligtallvarliga situation som råder vid pappersbruk, där över 200 anställda ochderas anhöriga nu har väntat på besked från industriministern i ganska . Jag hade mitt partis uppdrag att förstamajtala i ochfick träffa omkring 1 000 kommuninvånare, som med stor ängslan riktadeblickarna mot den nedläggningshotade fabriken när fanborgen och taget passeradeöver . Många lokala paroller i tåget knöt också an tillDejefabrikens öde. Den oacceptabelt långa väntan på besked frånindustriministern har satt sina tydliga spår i det tidigare hårt krisdrabbadesamhället , som är beläget inom kommun. Den totala pessimismen är på väg att lägra sig över dentidigare så livliga bruksorten, och anledningen till detta är det uteblivnabeskedet från industridepartementet, trots ett klart avgivet löfte om attfallet , på grund av sitt allvar, skulle behandlas med förtur. Det var som en 23 man starkVärmlandsdelegation fick företräde för industriministern ocharbetsmarknadsministern -bägge statsråden finns ju här närvarande. Jag skall inte här i detalj relatera allt som sades vidden uppvaktningen, men slutorden från vill jag gärna återge, trotsatt jag gjort det en gång tidigare här i kammaren. Ordagrant sade här: År det så allvarligt så att bruket hotas av nedläggning dålovar jag att behandla fallet med förtur. Vänerskogs ledning, representanter för facket och vipolitiker från olika partier som deltog i uppvaktningen lämnade departementet iden klara förvissningen att statsrådet menade allvar. Tiden gick och inte ett knyst hördes från någon annan i departementet. efter uppvaktningen - dvs. den 10mars - hade och jag ett meningsutbyte här i kammaren. Jag hade däfrågat industriministern när ett besked var att vänta från regeringen och vadhan gjorde för att påskynda ett beslut och därmed infria löftet orn attDejeärendet skulle behandlas med förtur. I sitt svar sade industriministern att han förstod den orooch den otålighet som jag gav uttryck för och som jag efter flera besök därvisste höll påatt växa fram i det berörda samhället. ansåg att ettärende av den här karaktären måste få ta sin tid, men lovade komina med beskedså snart beredningen av ärendet var klar. Tiden har sedan gått, och är det fyra månadersedan löftet om förtursbehandling gavs i departementet. Inga som helst beskedhar kommit, och frågar vi som bor i och i synnerhet de som bor iDeje; Vad lägger industriministern egentligen in i begreppet förtur? HerrÅsling måste vara medveten om att det här sättet att hålla anställda och derasfamiljer på halstret i bidrar till en allmänt utbreddirritation. Inte minst för statsrådet själv tror jag att det vore välbetänktatt i klartext tala om för Vänerskog, den fackliga organisationen ochkommunledningen i kommun, om det blir ett ja eller ett nej tillVänerskogs begäran om 10 milj. kr. för innevarande budgetår. Man kan inte pådet här sättet fortsätta bollandet tills all luft har gått ur bollen. Lika väl som jag minns slutorden från den 10januari vid den uppvaktning som jag har talat om, lika väl minns jag hansslutord här i kammaren tvä månader senare, ; "Vi vet väl hursituationen ser ut i Vänerskog och vilka möjligheter man har att klaraproblemen i . Vi kommer med ett besked så snart som är"endet ärfärdigberett." Så långt industriministern . , herrtalman, skriver vi . Av Viinerskogs ansökan framgår klart att det stöd mansöker avser utveckling av nya produkter. En fortsatt obeslutsarnhet från regeringens sida kan barainnebära två saker; antingen - i bästa fall - en kraffig bantningskur därhälften av arbetsstyrkan får gå, eller den totala bruksdöden. Det är de tvåalternativ som står till buds om ingen räddningsaktion sätts in. Låt mig avsluta med att säga att jag viddialogen , trots att jag då inte fick något som helst besked, fickett intryck av att industriministern inte definitivt hade stängt dörren. Det ärmöjligt att jag, i hopp om Dejes överlevnad, tog fel, men måste häri dagherr Åsling ge oss från ett klart besked. Det är ett sådant som vi nu efterlyser.I morgon är det sedan vi fick ett löfte - det är nu tid att beskedges. gav en ganska god illustrationav bakgrunden till de värmländska problemen när han sade att utarmningen ochproblemen i skogsbygden började med motorsågarnas intåg. Det han sade visar hurVärmland, hart beroende av en basnäring och med en ensidig näringsstruktur,har kämpat och kämpar med stora problem. Orsaken till dessa är alltså enensidig näringsstruktur, vars ensidighet understryks av att ett fåtal storaföretag dominerar det värmländska näringslivet fillbaka. Receptet mot detta heter ju differentiering avnäringslivet - en ny näringslivsstruktur. Mig veterligt tillhör varken RaulBlucher eller partier som egentligen har kämpat på barrikadernanär det gäller att se till att bygder av denna karaktär skulle fa ettdifferentierat näringsliv och därmed ett minskat beroende avkonjunkturutvecklingen och av enstaka stora företags väl och ve. Det äregentligen först med den förra trepartiregeringens arbete, som startade hösten1976, med att skapa en ny småföretagspolitik som den reella grunden för ettdifferentierat näringsliv i bygder som har lagts. Men jaghälsar naturligtvis och välkomna att. sent omsider,komma med i detta arbete att skapa en ny näringsstruktur i skogsbygderna. Detär nu bråttom, men det tar sin tid att förändra näringsstrukturen, med desmärtsamma omställningsproblem som detta för med sig i . Ingen medanspråk på att vara saklig kan ändå ha undgått att notera att insatserna frånregeringens sida i har varit och är mycket betydande. Det var i som vi för att rädda näringslivet 1977tog det i sig anmärkningsvärda steget att bevilja de speciella villkorslånen tillUddeholm AB, för att därmed ge rådrum i en mycket allvarlig industrikris.