prot · G30957 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:57 Förhandlingarna leddes till en början av tredje vice talmannen. Om arbetsmarknadsproblemen i , m. m. § I Om arbetsmarknadsproblemen iLidköping, m. m. forts. Fortsattesöverläggningen om interpellation 1979/80:71 och fråga 166, Jag sade i mitt tidigare anförande att jag tyckte attindustriministern gav en alltför glättad bild av arbetsmarknadsläget iSkaraborgs län. Då utgick jag naturligtvis ifrån att industriministern varinformerad om läget i länet, och det tror jag väl fortfarande att han är. Mennär han sedan säger att han räknar med att problemen för dem som kastas ut iarbetslöshet kan lösas på den lokala arbetsmarknaden i , vill jagpåstå att industriministern talar med stor okunskap om det aktuellaarbetsmarknadsläget i och de framtidsutsikter man kan skönja, har ett svårt arbetsmarknadsläge i dag.Huvudparten av de ca 80 tjänstemän från LMV som kommer att avskedas harmerkantil utbildning. Industriministern har i sitt svar erkänt att det kan blisvårt för dem att få arbete på nära håll. Ja, , det återstår fördem, orr deskall hålla sig inom , blott och bart arbetslöshet. Jag talade tidigare om att det är ett slöseri medsamhällets resurser att yrkeskunnig arbetskraft skall spolieras på detta sätt.Jag vil! påstå att det naturligtvis också är ett stort samhällsslöseri att mannu kastar ut människor i arbetslöshet. Det är samhället som får stå för dessakostnader, och jag tycker att skulle ha kommit med någontingkonstruktivt för dessa människor i stället. Under alla förhållanden blir del jusamhället som fär betala. säger industriministern ä andra sidan, vilket är litetmotsägelsefullt, att de yngre kollektivanställda kan få arbete på annat håll ilänet, och han nämner bl, a, , Ja, det är riktigt, , De 40 somåterstår av de 80, av vilka alltså hälften var , är yrkesutbildadyngre arbetskraft. För dem återstår sannolikt att resa eller flytta till jobböver hela länet. Då är det intressant att notera en sak, som framgår om mantittar i det planeringsunderlag har lämnat ut till oss som ärledamöter av från och som kommer all behandlas avlänsstyrelsen i början av månaden. Där understryker man just att intekan betraktas ingå ens i den regionala arbetsmarknaden för , det äralldeles för långt pendlingsavstånd. Jag skall naturiigtvis med intresse ta del Om arbetsmarknadsproblemen i , m. m. av hurherr Åslings partibröder i kommer att ställa sig till detta närfrågan skall behandlas . Några ytterligare svar på mina frågor fick inte jagheller. vidhåller sin uppfattning - han överlåter alltså tillregionala och lokala samhällsorgan och till de ansvariga i företagens slutnastyrelserum att ta ansvar för sysselsättningen i . Vi fick höra sammatankegångar i går i interpellationsdebatten om skogsindustrin. Inte ettkritiskt ord om SKF:s sätt att sköta det här. Jag har liksom C-H. besökt företaget och gjortsamma erfarenheter, dvs, imponerats av den yrkeskunskap som finns där. HadeNils Åsling bemödat sig om att göra samma sak, sä hade han fått höra från deanställda att SKF inte fullföljt sitt löfte att satsa på som ettsliptekniskt centrum. De anställda är bl. a, kritiska till att Lidköpingsenhetenfått bära en stor del av forsknings- och utvecklingskostnaderna, och det harförvisso icke heller saknats projekt för företaget. säger att man måste utnyttja SKF:s och ocksåutvecklingsfondens resurser och nyttiggöra dem i det här sammanhanget. Som jagsade tidigare: Allt som kan göras är bra, men det är ju små resurser det rörsig om. När det gäller utvecklingsfonden och dess möjligheter vill jag välpåstå rent allmänt att vi heller inte har sett så mycket av konkreta resultatännu. Sedan vi nu fått landshövdingen som ordförande ser vi naturiigtvisljusare på möjligheten att någonting skall hända i länet. INGEMARHALLENIUS (c): Det är viktigt att framtidsbedömningen förLMV inte belastas av tidigare förluster utan att det sker en sanering av dessa.Som dotterföretag inom en stor koncern har LMV haft speciella svårigheter. Närkoncernen ändrar sin planering innebär det ju att man hår har fått ettbetydande överlager som varit i hög grad besvärande. Det är viktigt att dettanu inte belastar framtidsbedömningen utan att man utgår från de möjligheterföretaget har . Jag vill än en gång betona det ansvar som SKF har förutvecklingen framöver också, SKF har ett stort ansvar för att de åtgärder somkommunen, utvecklingsfonden och SKF:s utvecklingsbolag vidtar för att få framnya produkter verkligen också ger resultat, att tillverkning kommer till ståndoch att den förläggs till , Det är ett krav som vi har rätt att ställapå en koncern som SKF. Vad det gäller är ju en möjlighet att bereda så mångasom möjligt fortsatt verksamhet inom kommunen, LMV:s verksamhet präglas av ett högt teknologiskt kunnandegenom det utvecklingscentrum man där har och en stor yrkesskicklighet. Det ären avancerad verkstadsindustri inom sitt område. Även jag har haft tillfälleatt besöka företaget och diskutera med både facket och företagsledningen. LMV tillverkar framför allt slipmaskiner förrullningslagertillverkningen i SKF:s fabriker världen över,centerlesslipmaskiner och finborrmaskiner för världsmarknaden samt gjutgods,företrädesvis verktygsmaskingods för eget bruk och också för en stor del avsvensk verktygsmaskinindustri. Det här programmet omfattar ett stort antal maskintyper,och varje maskin består av en mängd detaljer. Det är ett ytterst blandatsortiment som här framställs. Noggrannhetskraven är genomgående mycket höga,och sammantaget leder detta till att det mer rör sig om hantverksmässigyrkesskicklighet än om serieproduktion, LMV är också utvecklingscentrum förslipmaskiner och elektroniska kontrollsystem för maskiner och har alltsåansvaret för den sliptekniska vidareutvecklingen. Ett 80-tal tjänstemän arbetarmed kon-strukfioner, utveckling och experiment. Det är alltså en mycket stor yrkesskicklighet somrepresenteras inom LMV, och det är viktigt att denna även fortsättningsviskommer att kunna tas till vara inom LMV eller på annat sätt. Jag noterar att industriministern som svar på min frågasade att regeringen är beredd att medverka med statliga insatser, om lämpligaprojekt aktualiseras. Från kommunens och utvecklingsfondens sida pågår ettintensivt arbete för att få fram lämpliga projekt för att stärka sysselsättningen.Bl. a, håller en särskild etableringskampanj på att genomföras. Det är genom enoffensiv näringspolitik som sysselsättningen skall tryggas. Jag instämmer med C.-H. när hansäger att den stora yrkesskicklighet som finns på en arbetsplats som LMV utgören samhällsekonomisk tillgång som man bör slå vakt om. Självfallet ser jag medoro på att företaget inte ser sig mäktigt att utnyttja denna stora ochbetydande mänskliga resurs på det sätt som vi skulle önska. Det är därför jagockså har betonat att det är angeläget att SKF gör allt vad företaget ochkoncernen kan för att låta LMV leva vidare i nuvarande omfattning genom atttill LMV skaffa alternativ produktion. sade att besluten träffas i de slutnastyrelserummen och att de inte går att påverka. Jag vill då säga att detta ioch för sig är den princip man har i en representativ demokrati. Företagenmåste leva sitt eget liv inom de ramar som och regeringen har dragitupp. Men jag vill erinra om att de anställda har representation istyrelserna, främst därför att man vill se till att verklighetsanknytningen istyrelserummen blir så bra som möjligt, noterar min beredvillighet att hjälpatill med att förverkliga projekt som kan komma fram. Jag vill bekräfta detta,och jag väntar med intresse på vad länsmyndigheterna liksom naturligtvis ocksåföretaget kan åstadkomma i den vägen. Vi är beredda att med de instrument somvi har till vårt förfogande stödja sådana akfiviteter. Jag noterar att ocksåJan hyser tilltro till utvecklingsfondens möjligheter i det häravseendet. Vi väntar med spänning och intresse på den regionala aktiviteten ide här frågorna. Om arbetsmarknadsproblemen i , m. m. Om arbetsmarknadsproblemen i , m. m. JANFRANSSON (s): säger att de anställda finns medi styrelsen, och del gör de förvisso. Men de anställda har inte pä något sättsanktionerat den hår nedläggningen. Det har i vanlig ordning inte räckt medderas protester. Om man är centerpartist kan man naturligtvis göra somIngemar Hallenius gör- framföra fromma förhoppningar till partikolleganindustriministern om att han skall göra vad han kan. Det är en anmärkningsvärtpassiv inställning hos en riksdagsledamot som är från . Vi harju intefått några andra besked från industriministern än att han inte tänker göranågonting. Kan tala om vilka andra besked han har med sig hemtill om någon dag? sade tidigare att det jag hade att framföra imitt första anförande inle innehöll någonting som innebar konkreta förslag. Menherr Åslings egen medicin är, som jag sade tidigare, att det här skallföretagen och de lokala organen sköta. Det är ju en doktrin som är , men jag vill gärna säga till att doktrinen om självläkandekrafter nog inte går hem i . norr om liggerHällekis, Där ville Cementa lägga ned och lämna samhälle och människor åt sittöde, men det var vi hade en politisk ledning i det här landet, ensocialdemokratisk regering som verkligen utkrävde ett socialt ansvar avföretaget. Exemplet framstår som ett skolexempel på hursamhälle, företag och anställda tillsammans såg till att det fanns enalternativ produktion pä platsen innan nedläggningen av det gamla företagetverkställdes. Jag tror alt industriministern kan vara överens med mig om attSKF har betydligt större förutsättningar med sitt bredare register ån Cementahade . Jag har frågat vilka åtgärder hanär beredd att vidta för att rädda sysselsättningen i , och jag kanavslutningsvis bara konstatera alt industriministern är skyldig deanställda på LMV och medborgarna i det svaret. CARL-HENRIKHERMANSSON (vpk): Redan i sitt svar talade industriministern omåtgärder som hade vidtagits av och den regionalautvecklingsfonden för att skapa ny sysselsättning. Enligt vad jag känner tillfinns bara ett förslag om sådana åtgärder men ingenting är genomfört. Dettaförslag är dessutom av mycket ringa omfattning. Det innebär bara att SKF skullesatsa . för att 15 av de avskedade arbetarna frän LMV skulle kunnastarta egna förelag. SKF skulle alltså köpa sig fri för denna lilla summa, ochdet gäller bara ett mycket litet antal av de yrkesarbetare som tvingas lämnasina anställningar på LMV. Huvudfrågan är här naturligtvis alt vi måste få till stånden sådan ordning, att ett stort multinationellt företag som SKF verkligen kantvingas alt ta sitt ansvar för sysselsättningen. Här har man dragitfördel av arbetares och tjänstemäns uppoffrande arbete i en stad och i ettföretag. man sedantycker att det inte ger tillräckliga profiter, då vidtar manåtgärder som innebär att halva arbetsstyrkan avskedas. Jag tycker inte att sådant kan accepteras, och jagerinrade i mitt tidigare anförande om att det också här i behövs enuppförandekod för företagen precis på samma sätt som det finns en sådan pä detinternationella planet när det gäller de multinationella företagens verksamhet. Jag vill fråga industriministern om han har funderat pådenna fråga. Han borde väl kunna hålla med mig om att vi måste hitta ettinstrument som medger att man sätter press på stora företag som SKF, som ickevill kännas vid det ansvar förde sysselsatta som vi alla anser att detärrimligt att utkräva. Om vi inte skulle ha de möjligheterna att tvinga företagenatt ta sitt ansvar -det är den primära frågan - då måste samhället gripa in, dåmåste stat, landsting och kommun gripa in och se till att den yrkesskicklighetsom finns hos arbetare och tjänstemän på LMV icke går till spillo utan kananvändas för ett konstrukfivt samhällsbyggande, I denna ordning tycker jag attvi skall ta frågorna, och där måste vi söka finna lösningen. Vi kan inte baralämna detta åt de marknadskrafter som den nuvarande regeringen tror skall lösaden svenska krisen, därför att vi vet alla att på den vägen kommer vi baralängre och längre in i en industriell kris för vårt land. Om arbetsmarknadsproblemen i , m. m. INGEMARHALLENIUS (c): Jag vill bara säga till att minfråga till industriministern gällde om vi kan förvänta oss ett statligt stöd iarbetet med att skapa fler sysselsättningstillfällen inom kommunen, om lämpligaprojekt aktualiseras där särskilda insatser erfordras. Jag har också fått ettpositivt svar från industriministern, vilket han ytteriigare bekräftade i sittsenaste inlägg. Industriministern sade nämligen att man från regeringens sidaär beredd att gä in med statliga insatser om vi bara kan få fram lämpligaprojekt. Jag är övertygad om all ärensam i den här kammaren om att ha den uppfattningen att industriministern härskulle ha lämnat några positiva besked. Överläggningen var härmed avslutad. Om utvecklingen inom handelsstålsindustrin, m. m. § 2 Om utvecklingen inom handelsstålsindustrin, m. m. Industriministern erhöll ordet för att i ettsammanhang dels de anmälda interpellationerna1979/80:77 av i (vpk) och 1979/80:78 av Lars-OveHagberg (vpk), dels de den 5 resp, anmälda frågorna1979/80:200 av () och 1979/80:203 av () i har frågat migdels om jag anser att en neddragning med 400 arbetstillfällen i äroacceptabel för de anställda och för orten, dels vilka åtgärder jag ämnarföreslå för att rädda jobben i . Lars-OveHagberg har frågat mig - om jag avseratt ingripa för att halvstatliga inte ytterligare skall försvaga svenskhandelsstålsindustri, - omSSAB-ledningens planerade åtgärder är förenade med det sociala ansvar somrimligen bör åvila företag som har statligt ägande och där skattebetalarna harsatsat betydande belopp, - om jag avseratt utkräva ekonomiskt ansvar för framtid när det gäller de privataintressena inom samt - om jag avseratt ta initiativ till en förnyelse av svensk handelsstålspolitik frånsamhällsekonomiska utgångspunkter, satsning på integrerade stålverk och förädlingsamt företa nödvändiga omförhandlingar mellan staten och privatkapitalet iSSAB. har frågat mig vilka åtgärder regeringenavseratt vidta för att förhindra att går ifrån den av riksdagenfastställda strukturplanen. har frågat mig om jag är beredd attförsäkra att frågan om den framtida verksamheten vid mineralprocesslaboratorieti ges en lösning som tillgodoser hela den mellansvenska gruv- ochstålhantering.ens intressen. Jagbesvarar interpellationerna och frågorna i ett sammanhang. Den av antagna målsättningen (prop. 1977/78:87,NU 1977/ 78:45, rskr 1977/78:200) för är att bolaget skall bli ett i företagsekonomisk meninglönsamt företag. Enligt konsortialavtalet som reglerar samarbetet mellan ägarnaav , nämligen , och , skall verksamheten i bolaget bedrivas efter affärsmässiga och företagsekonomiskaprinciper. Om detta ej sker har de privata ägarna rätt att få sina aktierinlösta. För att uppnå den av antagna målsättningen harSSAB:s styrelse enhälligt fastställt en strukturplan för bolaget somomfattar tiden , Strukturplanen anger den långsiktiga strategiskainriktningen för bolaget med avseende på marknader, produkter och anläggningar.När det gäller marknader anges i planen att skall vara hemmamarknad förkonventionella produkter medan specialprodukter även kan exporteras utanförNorden. Vidare framhålls i planen att det är målsättning att kunnaerbjuda ett komplett sortiment av handelsstål. Detta behöver dock ej innebäraatt hela sortimentet tillverkas inom bolaget. 1 planen betonas också att enkoncentration av tillverkningen skall ske för att uppnå samordningsfördelar,stordrift och högt kapacitetsutnyttjande. Strukturplanen anger att vissaåtgärder måste genomföras för att skall bli lönsamt. Dessa åtgärder ärinte tidsbestämda i planen. Strukturplanen leder till betydande personalminskningarinom bolaget. Beräkningarna visar att ca 3 500 arbetstillfällen kommer attförsvinna i början av perioden medan 2 000 nya arbetstillfällen beräknas kommatill . För att överbrygga sysselsättningsbortfallet tillföljd av strukturplanen har anslagit 255 milj, kr. somrekonstruktionslån och 850 milj. kr. som strukturiån (prop. 1978/79:126, NU1978/79:43, rskr 1978/79:369). Dessa medel är avsedda att användas för attåstadkomma tidsförskjutningar inom strukturplanen, som innebär att vissainvesteringar tidigareläggs och vissa nedläggningar sker senare än vad somannars skulle vara fallet. Genom dessa beslut har visat att denställer sig bakom tankegångarna i strukturplanen. Sedan strukturplanen antogs av har vissahändelser i bolagets omvärld inträffat som enligt bolagsledningen gör detnödvändigt att fullfölja strukturplanen snabbare än vad som då antogs.Konjunkturen väntas bli försämrad , vilket enligt kommer att ledatill en minskad stålkonsumtion. Denna utveckling har redan blivit märkbar inombolaget. Resultatutfallet har blivit betydligt sämre änresultatutfallet . För , liksom för andra stålföretag, gäller attpriserna på stålprodukter är internationellt bestämda. Detta innebär attbolagets lönsamhet är beroende av att kostnaderna hälls nere, kan delas in i komponenterna insatspriser ochtillverkningseffektivitet. När det gäller kostnader för malm, energi ocharbetskraft ligger väl till internationellt sett.Tillverkningseffektiviteten är beroende av anläggningarnas tekniska standardoch deras utnyttjande. Standarden pä uppvisar storabrister , men dessa kan avhjälpas genom de omfattandestrukturinvesteringar som bolaget har beslutat om. Kostnaden för anläggningarnasutnyttjande beror på faktorer som stordriftsfördelar, kapacitetsutnyttjandeoch personalkostnaderna i förhållande till produktionen. För att ett stålföretag skall vara lönsamt brukar angesatt dess personal-kostnder i förhållande till omsättningen inte skall överstiga30 %, För del uppgår denna siffra till , Mot denna bakgrund harstyrelsen för ställt sig bakom ett åtgärdsprogram som företagsledning- Om utvecklingen inom handelsstålsindustrin, m. m. Om utvecklingen inom handelsstålsindustrin, rn. enpresenlertide vid styrelsens sammanträde . Innebörden av åtgärdsprogrammet är att den av bolagetfastställda strukturplanen kommer att fullföljas. Strukturomvandlingen enligtden antagna planen kommer dock att genomföras snabbare än vad som tidigareförutseits. Vidare kommer resurser att koncentreras till de tvåviktigaste områdena, metallurgi samt band- och tunnplåt. Under åren 1978-1983kommer investeringar uppgående till nära 2 miljarder alt göras inom båda dessaområden. Eftersom handelsstål aren standardprodukt fyller distributionen enbetydelsefull roll i konkurrenshänseende. Av denna anledning har upptagitförhandlingar med förvaltningsaktiebolaget om att förvärvagrossistföretaget . Dessa åtgärder innebär att och därmed svenskhandelsstålsindustri kommer att stärka sin konkurrensförmåga. Samhället har satsat betydande belopp i för attbolaget skall bli lönsamt. De åtgärder som nu avser att genomföra är ettled i denna process. MBL-förhandlingar kommer att inledas om huråtgärdsprogrammet skall genomföras. Enligt min uppfattning är det endast ilönsamma företag, oberoende av ägartillhörighet, som verklig trygghet för deanställda kan uppnås. Bildandet av bygger på ett antal affärsmässiga avtalsom reglerar de tre parternas inbördes insatser. innebar bl.a. att de privata parternas aktievärden vid inlösen, som kan ske tidigast år1983, skall reduceras med på resp. aktiepost belöpande andel avrekonstruktionslånet, dvs, de privata parterna får på detta sätt bära ;sförluster för omstruktureringen. Dessutom har den avtaladebolagsbildningen godkänts av . Det föreligger ett långsiktigt avtal mellan de tre ägarnaav om hur företaget skall bedrivas, och jag finner ingen anledning att förstatens räkning ta upp förhatrdlingar rned parterna om en ändring av ingångnaavtal. Inom prövas möjligheten att överföramineralprocesslaboratoriet i till annan huvudman. Bakgrunden till dettaär att verksamheten vid mineralprocesslaboratoriet endast till en mindre delbetjänar verksamhet. Jag är medveten om att strukturförändringarna inom SSABkommer att medföra bortfall av sysselsättningstillfällen på olika orter.Självfallet skall regeringen ta sitt ansvar för de människor som drabbas ochgenom kraftfulla arbelsmarkntidspolitiska insatser så långt möjligt underlättasituationen för dem. HANSPETERSSON i (vpk): Den som lyssnat pä gårdagens och dagensdebatt skulle kunna sammanfatta kapitalismens problem och den borgerligapolitiken på det sättet att problemen är desamma i flera branscher över helalandet och att också svaren från industriministern är i stort sett desamma. Dennedgångsskruv som vi nu är inne i måste snart avbrytas genom en nyinduslripoli-fik. I interpellationen ställer jag ett par frågor utifrån endebatt som industriministern och jag hade , där vi diskuteradebruksorternas framtid och vad som händer med orten om det bärande företagetlägger ned sin verksamhet eller allvarligt minskar antalet anställda, I det svaret sade industriministern att såväl företag somsamhälle måste medverka till att sysselsättningsförändringar inte medföroacceptabla konsekvenser för de anställda och de orter som berörs. står vi där med ett mycket konkret exempel på en sådanminskning av antalet anställda på en ort som till bortåt är beroende avett enda företag: . skall vi alltså fä besked om vad löften om samhälleligtansvar är värda. Vi skulle i det här svaret från industriministern fåbesked om huruvida han ansåg det oacceptabelt att de 400 arbetsfillfällen -eller om det möjligen är flera; det har kommit fram nya uppgifter - beräknasförsvinna i och vad han i så fall tänker göra för att rädda jobbeneller skapa ersättningsarbeten till orten. Att det är nödvändigt med insatser från regeringen stårhelt klart om man ser till hur läget år i och i i övrigt.Jag skall helt kort beskriva vilka möjligheter till arbete som bjuds dem som nuväntas hamna utanför fabriksgrindarna i , är ett av de län som har drabbats hårt avden kapitalistiska krisen. Några av de mest drabbade branscherna, såsomspecialstål, handelstål, gjuterier, trä- och tekoindustri samtmetallmanufakturering, finns i länet. Det finns bortåt 10 000 människor utanförden ordinarie arbetsmarknaden; det är av de förvärvsarbetande somfinns i länet. I själva finns endast några ytterligare industrier,men ingen av dem kan väntas anställa eller suga upp någon större mängd av demsom blir arbetslösa. Det är bl. a. och glasbruksom har verksamhet på orten. Utöver vad som kan tänkas utlovas av industriministernfinns alltså i stort sett ingenfing att erbjuda. Min interpellation ställdes utifrån de förutsättningar somförelåg för snart en månad sedan, när det blev känt att man planerarneddragningar vid grovplåten i . Industriministerns svar skrevshäromdagen. Det är möjligt att vad som i tidningsuppgifter i går meddelades omatt de som kan skaffa ett nytt jobb får en årslön, och att folk som fyllt 58 årfår erbjudande om förtidspension är de s. k. arbetsmarknadspolifiska åtgärdersom industriministern hänvisar till i slutet av svaret, I så fall är det intemycket värt. Och under alla förhållanden - här får jag nu finna mig i attupprepa argument från föregående debatt - är det ju en mycket destruktivhantering av den resurs som yrkesutbildade människor med lång erfarenhet är.Eller, industriministern, är det, som vanligt när det gällerarbetsmarknadspolitiska åtgärder, några AMS-initiativ som menas? I så fall ärdet inte stort bättre, eftersom det är riktiga jobb som folk vill ha. Här voredet på sin plats med ett konkret besked från industriministern: 11 protokoll 1979/80:56-57 Om utvecklingen inom handelsstålsindustrin, m. m.. Om utvecklingen inom handelsstålsindustrin, m. m.. Vad menasmed de arbetsmarknadspolitiska åtgärder som han nämner i svaret - dvs, hurskall jobben räddas i ? Det här är besked som hela går och väntar på,naturligtvis. Det vore skönt titt kunna förmedla ett rakt och klart svar förejul till dem som väntas bli berörda av nedskärningarna, hur många det nu kantänkas bli. Eftersom industriministern besvarar flera interpellationeroch frågor i ett sammanhang tar jag mig friheten att ställa någrakompletterande frågor som gäller och ;s framtid där.