prot · G30936 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:36 Förhandlingarna leddes av förste vice lalmannen. §1 Upplästes följande inkomna skrivelse: Dämill förordnande som riksbankschef numera upphört, får jag anhålla alt blientledigad från uppdraget alt vara ledamot av jubileumsfond. den 21november 1979 C.H. Kammarenbiföll denna anhållan. §2 Anmälan om kompletteringsval till utskott Folkpartietspartigrupp har med anledning av avgång och pä grund av avsägelseranmält följande nya representanter i vissa utskott, nämligen som suppleant ikonslitutionsutskottet , som suppleant i finansutskottet ÅkePersson, som ledamot i socialförsäkringsutskottet , somsuppleanter i socialförsäkringsutskottet och , somsuppleant i socialutskottet samt som suppleant ikulturutskottet . Förstevice talmannen förklarade valda till ledamoti soclalJÖrsäkringsutskoltet () suppleanti konstitulionsutskoilet () suppleanti finansutskotiei () suppleanteri socialförsäkringsulskollet () () 6 Riksdagetts protokoll 1979/80:3.-38 Omkärnkraftens betydelse för försvaret suppleant isocialutskoitei () suppleanti kuliurulskollei () §3Justerades protokollet förden 15 innevarande månad. § 4 Omkärnkraftens betydelse för försvaret FörsvarsministernERIC KRÖNMARK erhöll ordet för atl besvara (vpk) den 18oktober anmälda interpellation, 1979/80:28, och anförde: OswaldSöderqvist har ställt följande frågor till mig: Anser försvarsministern att delär meningsfylll atl försöka möta samhällets ökade ekonomiska, strukturella ochenergiförsörjningsmässiga sårbarhet med en höjning av anslagen lill delmilitära försvaret? Hur bedömer försvarsministernutbyggnaden av kärnkraften från beredskaps- och säkerhetssynpunkt? Tänker försvarsministern tanågra initiativ för all motverka här berörda negativa effekter av kärnkraftensulbyggnad? OswaldSöderqvist berör i interpellationen ell antal förhållanden där han anser attsamhällsutvecklingen leder till ell sårbarare samhälle, dvs. ett som i kris-och krigssituationer är känsligare för störningar än . Jag kan i viss måndela hans uppfattning, även om jag inte delar hans syn på orsakerna till dennautveckling. 1978års försvarskommiltéharisiti avgivna delbetänkande (SOU 1979:42) i ettavsnitt behandlat dessa frågor. Man pekar där på det stora ullandsberoendelinom vissa delar av livsmedelsproduktionen, oljeförsörjningen,läkemedelsförsörjningen osv. Den starkt ökade datoriseringen har i mängaavseenden medfört slora fördelar men innebär också vissa risker fören ökad sårbarhet. Uppfattningen att det i samhällsutvecklingen finns riskersom måsle uppmärksammas torde således vara allmänt omfattad. Försvarskommitlén sägerockså i sitt betänkande: "Samhällsutvecklingen måste styras avmedborgarnas fredstida önskemål och behov. För att i görligaste mån undvika derisker en ökad sårbarhet medför är del dock väsentligt att isamhällsplaneringen hänsyn även tas till totalförsvarets intressen." Jagdelar denna uppfattning. Liksom försvarskommitlén anser jag alt det erfordrasberedskapsåtgärder inom olika delar av totalförsvaret för att också därigenomminska vår sårbarhet och förbättra vår förmåga att stå emol hot och påtryckningar.Jag har följaktligen en hell annan uppfattning om beredskapsålgärdernasbetydelse än den som för fram när han säger atlberedskapsåtgärder inom både den militära och den civila sektorn minskar ibetydelse och t. o. m. mister allt innehåll. Genom all man söker minskasamhällets sårbarhet ökar också det militära försvarets möjligheter atlverka. Härigenom ökar vår totala förmåga atl avhålla från angrepp på ,vilket är det yttersta målet såväl för det militära försvaret som förtotalförsvaret i dess helhet. Fråganom fortsalt utbyggnad och utnyttjande av kärnkraft i och desäkerhetskrav som med anledning av detta bör ställas skall behandlas i denkommande folkomröstningen. Jag skall därför här inskränka mig till au redovisabedömningar som gjorts inom ramen för totalförsvaret. Jagbörjar med all behandla ett tänkbart krisläge, då handelsförbindelsermed andra länder är helt eller delvis avskurna på grund av krig i vår omvärid,men där vi själva inte är utsatta för ett direkt hol om angrepp. Då blirmöjligheten atl tillgodose elkraftsbehovet beroende förutom av tillgängligvattenkraft även av inhemska bränslen och beredskapslagrade bränslen. Enligtmin mening finns del inte någol särskilt skäl alt under ett sådant krislägebegränsa kärnkraftverkens drift. Tvärtom är det från beredskapssyn-punklönskvärt all utnyttja våra samlade energilillgängar. I energikommissionensbelänkande (SOU 1978:17) anges bl. a. alten kraftreakior skall kunna köras utan bränslebyte enbart genom omplacering av bränsleelementen. Den harsåledes i dessa lägen en god uthållighet. Utvecklingenunder senare är av den internationella terrorismen medför alt riskerna försabotage, avsiktlig skadegörelse och andra angrepp på från samhällssynpunktvikliga funktioner måste ägnas särskild uppmärksamhet. Sabotage mol enkärnkraftsanläggning kan innebära inte bara risk för produktionsbortfall ochdriftstörningar utan också fara för spridning av radioaktivitet. Vårakärnkraftverk har dock ett byggnadstekniskt skydd och enkontinuerlig bevakning. I händelse av beredskap och krig förstärks denna medbevakningsförband och elt verkskydd organiserat av kraftverkets egen personal.Jag anser därför atl rimliga motåtgärder mol sabotage i beredskaps- ochkrigssituationer har vidtagits. 1händelse av krig får man räkna med au skador uppstår på vårtelförsörjningssystem och att distributionen inte kontinuerligt kan hållas i gång.Jag bedömer dock alt de mest livsnödvändiga behoven kan tillgodoses. Vårt behovav elenergi reduceras drastiskt i händelse av krig genom inskränkningar iindustriproduktion, samhällsservice och den enskilda människans standard.Produktionen är fördelad på många kraftverk av varierande storlek, vi har ettrikt förgrenat eldistribulionsnät, och omfattande resurser finns förberedda föralt snabbt vidla ålgärder mol inträffade skador. Defrågor som hänger samman med kärnkraftens utnyttjande under krig har studeratsoch studeras fortlöpande, bl. a. med anledning av de speciella risker som ärförknippade med utnyttjandet av kärnkraft. Det finns tvä samverkande orsakertill atl ett reaktorhaveri kan få slora konsekvenser för omgivningen. Delsförekommer stora mängder radioaktivt material i en reaktorhärd under ochomedelbart efter drift, dels finns slora mängder energi tillgängliga på grundav värmeutvecklingen i härden. Dessa energimängder kan upphetta materialet ochäven leda till skador på omgivande skyddsbarriärer. Som följd av delta måstereaktorn kylas även någon lid efter Omkärnkraftens betydelse för försvaret Omkärnkraftens betydelse för försvaret Självareaktorn i ell kärnkraftverk är skyddad av sin slåltank och avbeionginnesluiningen med betong. Kylsystem och andra hjälpsysiemärdubblerade. Enligt min mening fordras det därfören medvetet inriktadvapeninsais för att del med hänsyn till alla reservsystem skall åstadkommassådan skada som leder lill att någon väsentlig del av kärnreaktorns radioaklivainnehåll läcker ut. En stor del av den övriga utrustningen, i. ex. turbiner,generatorer, transformatorer och ställverk, är dock svagt skyddad motvapenverkan, och en kraftig explosion kan leda lill driftslopp och kanskeavstängning under lång lid. Ålgärderfinns förberedda för alt vid elt reaktorhaveri i fredstid indikeraradioaktivitetens spridning, informera befolkningen och bringa den i säkerhet.En översyn av denna beredskap genomförs f n. på regeringens uppdrag av statenssträlskyddsinstitul i samråd med berörda länsstyrelser. Samma åtgärder avsestillämpas i händelse av krig och får dä ökad effekt till följd av de störreresurser, bl. a. inom civilförsvaret, som då står lill förfogande. Skyddsrummenär användbara i en sådan silualion. Ettsätt att ytterligare minska riskerna för utsläpp av radioaktivitet till följdav krigsskador är att la kärnkraftverken ur drift. När reaktorhärden efternågra dagar svalnat och de mest korllivade radioaktiva produkterna klingat av,minskas dels riskerna för utsläpp, dels konsekvenserna i omgivningen om utsläppändå skulle ske. Viplanerar för att i krig kunna stänga av samtliga kärnkraftverk ochlita till en kombination av vattenkraft, kraftvärme, industriellt moitryck ocholjekondenskraft. Vi bedömer också att vi kommer alt fä tillräcklig förvarningföre ell angrepp för all hinna genomföra della. Om utvecklingen gör detönskvärt och möjligl, kan något eller några kärnkraftverk senare åter startas. Jagvill även påpeka all enligt tilläggsprotokoll lill 1949 årsGenévekonventioner anfall inte fär riktas mol bl. a. kärnkraftverk eller mål inärheten av dem, om anfallen skulle kunna leda till radioaktivt utsläpp.Tilläggsprotokollen har ratificerats av , och vi har anledning räkna medatt de skall ratificeras även av stormakterna. Närmastberörda försvarsansvariga myndigheier har satt i gång ytteriigare enstudie av kärnkraften i krig, och de därmed sammanhängande säkerhetsproblemen,som underlag för den fortsatta planeringen. Motdenna bakgrund och med hänsyn lill den kommande folkomröstningen anser jag delf n. inte erforderiigt med ytterligare initiativ i denna fråga. Självfalletavser jag att som lidigare följa samhällsutvecklingen i fråga om sårbarhet m.m. Inte minst gäller della utvecklingen inom energiområdet. (vpk): Jag lackar försvarsministern för svarel på min interpellation. Det varelt ordrikt svar men tyvärr substanslösi och innehållsmässigt väldigt svagt.Del kringgick nämligen alla de viktiga frågor Jag ställde i interpella- Försvarsministernhar medvetet eller omedvetet - förmodligen medvetet -hell och hållet misstolkathuvudfrågan i min interpellation. Försvarsministern har läst min interpellationsom del påstås alt en viss potentat läser . Jag har aldrig sagt alt detinte skall finnas beredskapsåigärder eller att jag är mol sådana - tvärtom. Jaghar sagt i början på min interpellation om beslut inom totalförsvarets områdeoch inom folkförsörjningens och civilförsvarels områden, alltså det som handlarom hela vår totala beredskap, att de beslut som fattas där "förvanskas ochverkan av ekonomiska satsningar urholkas, därför alt marknadskrafterna driverutvecklingen i en riktning som är direkt motsatt den som är i samhälletsintresse". Det är det som är det viktiga, och det hänger alltså ihop medhur vi skall salsa våra resurser i dessa beredskapsåigärder. Del försökerförsvarsministern slingra sig frän genom att säga atl vi har helt motsattauppfattningar och att jag skulle ha sagt all beredskapsåtgärder mister alltinnehåll. Ja, de mister allt innehåll på grund av samhällsutvecklingen, och dåär det alltså fråga om hur vi skall prioritera resurserna. Det var del viktigai frågan. Ärdet vettigt-den frågan svarade försvarsministern inte alls på-alt öka demilitära anslagen och salsa på militär beredskap när vi vel alt samhälletssårbarhet ökar pä alla andra områden? Det är alltså den sårbarhetensom vi naturiigtvis framför allt skall försöka motverka. Här kommer dåenergiförsörjningsområdei och alldeles särskilt kärnkraftsområdet in i bilden. Försvarsministernhänvisar till folkomröstningen och sägeratt i väntan på den kan han nu intesäga någonting besläml. Men det ärju del som är viktigt, , i dettafall. Vi skall ha en folkomröstning, och då är det oerhört viktigt för svenskafolket att få vela hur den högste företrädaren för vår nationella säkerhei serpä dessa frågor. Det är det vi vill ha reda på. Man kan väl inte smita undangenom att säga atl man vill vänta lill efter folkomröstningen för alt dä talaom vad man lycker. Jag har ställt denna interpellation jusl på grund av all vivill ha besked. Man kan då inte bara säga: Vänta lills folkomröstningen har varit,så skall jag tala om hur det ser ul! -Detta vill vi vela ! Närdel gäller ett beredskaps- eller krisläge håller jag med om au det blir en vissskärpning i jämförelse med lägel i fredstid. Men de bedömningar somförsvarsministern gör beträffande skyddet vid kärnkraftverken, t. ex. verkskyddetoch de motåtgärder som han nämner och hänvisar till - som om de skulle varanågot verkligt bra för atl lösa alla problem med - är helt otillräckliga. Jaghar varit med om atl organisera verkskydd vid många skyddsföremål, och jag harvarit med och jobbat med Forsmarkplanen på länsslyrelsen i , som hörtill milt vanliga verksamhetsområde, och till del vill jag återkomma. Omman skall skydda ell kärnkraftverk - om vi nu håller oss lill ett kris-ochberedskapsläge försl - mol sabotage och andra terrorhandlingar, vilket vinaturiiglvis måste räkna med och har inlernalionella erfarenheier av, så räckerdel inte med ett verkskydd eller med den polisbevakning i vanlig Omkärnkraftens betydelse för försvaret mening som vi har i dagensläge, det vet vi. Vi vet att kärnkraftverk i och Frankrikeförsvaras av t. ex. gendarmerienheler: tungt beväpnade enheter med hell militärutrustning och organisation. Är det del försvarsministern anser atl vi skallskaffa i våra svenska kärnkraftverk för alt klara bevakningen? Del försvarsministernnämner här är ingenting i sammanhanget, om del verkligen skulle uppstå ettkrisläge. Närdet gäller den verkligt allvariiga situationen alt krigshandlingar skulleuppslå- här är vår försvarsminister fortfarande förtröstansfull; jag förstårinte varför- finns helt andra bedömningar i vårt land än de somförsvarsministern låter framskymta i interpellationssvaret. Jag skall be all fååterkomma till delta litet . Låtoss börja med några rent tekniska saker. Försvarsministern talarom atl del är braatt vi har produktionen fördelad på mänga kraftverk, pä vattenkraft och päandra energikällor. Men det ärjust det som inte blir fallet när vi bygger utkärnkraften. Vi fårju slora koncentrerade enheter som ärsom upplagda för atlslås ut. Försvarsministern och hans parti vill ju satsa hårt på kärnkraften ochinte alls satsa på andra energikällor, utan i första hand bygga 12 reaktoreroch sä småningom kanske ännu fler, och på del viset binda vår elproduktion tillkärnkraften med upp till kanske . Hur skall ni lösa den knut somuppslårom ni helt plötsligt måste ta dessa kärnkraftverk ur drift? Hur skall nidå klara elförsörjningen? Ni säger uttryckligen att ni skall stänga avkärnkraftverken i händelse av krig. Hur går det om vi har byggt 12 eller kanske- vilket är och Svenska arbetsgivareföreningens uppfattningi den här frågan - 20 kärnkraftverk och har 75 eller av vårelkraftsproduktion bundna lill kärnkraft? Jag skall återkomma också till det ien annan kommeniar. Detstår i interpellationssvaret hur starka kärnkraftverken är, betong i slutenslåltank osv., och atl det behövs en medvetet inriktad vapeninsais för all slåut dem. Det är klart, de blir väl inte utslagna av en slump om det blir krig.Det är klart atl del lätt går alt sälla in elt flygangrepp mot ettkärnkraftverk. Dem kan man ju inte på någol sätt maskera eller gömma undan. Destär där de står. Men det behövs inte ens det. Det finns en motsägelse iförsvarsministerns resonemang. Försvarsministern säger att det finns kvarvärmeutveckling även efter en avstängning, vilket håller processerna igång.Deikänner vi väl lill fränt. Hur går det då om det blir skadorpå tillförseln av slröm utifrån, så alt pumpar stannar osv.? Man behöver intealls slå ul reaktorn. Anta alt man slår ut elförsörjningen ulifrån så attkylvaitenpumparna stannar! Då hjälper det inte hur mycket man än avslängerprocessen i reaktorn. Den fortsätter i alla fall, oavselt om reaktorn ärskyddad av sin slåltank och av beionginnesluiningen. Det finns alltså en stormotsägelse i försvarsministerns resonemang. Del heter: "Åtgärder finns förberedda för att vidett reaktorhaveri i fredstid", osv. I krig blirdet bättre, menar man. Detblir förstärkningar osv. Vihar fält reaklorsäkerhetsutredningen alldeles , vilken med all tydlighetvisar alt de ålgärder som har vidtagits är hell otillräckliga även i fredstid. Deutrymningar man har talat om är helt överspelade. Jag behöver intetala om ulan kan hålla mig lill Forsmark, som ligger bäst lill iskogen vid . Inte ens i denna glesbygd kan man garantera all delkommer all fungera, än mindre när det gäller de andra reaktorerna. Del finnsinga möjligheter atl ens i fredstid fastställa, om del verkligen skulle bli ettstort utsläpp efter ett haveri. Vid de påfrestningar som kan förekomma i ettkrigsläge, dä del kanske utförs stridshandlingar eller är fullt krig i området,blir det ju ännu svårare. Därför förstår jag inte riktigt försvarsministernsförtröstan som skiner igenom hela liden. Del är de gamla vanliga fraserna somupprepas i alla försvarsulredningar och försvarspropo-silioner. Del heter atldet är sä och sä, men del stämmer inte. De resurser som vi så förtröstansfullttalar om finns inte. De finns inte i fredstid och än mindre skulle definnas i krig. Det är klart all del är bra medinternationella konventioner, men är det något som vi erfarenhetsmässigt vetfrån historien är del all konventionerna aldrig någonsin har hållils i krig.Det har ständigt brutits mot alla konventioner. Även om vi bör förutsätta atlkonventioner skall hållas, är det inget argument all hänvisa lill au man harskrivii på en konvention, där man har förbundit sig att inte angripakärnkraftverk. Som jag har sagt lidigare räcker det med atl anläggningar runtomkring angrips, om man inte vill ådra sig tryck frän den inlernalionella opinioneneller från annal håll genom att utlösa radioaktiviteten genom direkta anfall.Jag lycker alt del är en aning naivt att hänvisa till , då viju vet hur konventionerna har fungerat i krig. Avslutningsvisvill jag citera ur en sammanställning över ÖB:s yttranden omkärnkraftsutbyggnaden. Jag antar all försvarsministern har sett den härsammanställningen. Har han inte sett sammanställningen eller tagit del av ÖB:syttranden , lyckerjag att han med del snaraste bör läsa det här, eftersomyttrandena går stick i stäv mol en mängd uttalanden i interpellationssvaret. Detbörjade med elt yttrande om kärnkraftverket i -det var päden blågula atomens tid. ÖB framhöll genom chefen för försvarsstaberna"att aiomkraftverk borde förläggas inne i landet för atl vara meraundandragna för anfall och för alt förvarningsliderna skulle bli längre". Inovember 1963 hade vi en konferens om värmekraflstalioners skyddsnivå. Heladet etablissemang som sysslar med de här sakerna och som är viktigt isammanhanget dellog. Chefen för försvarsstaben anförde: "En anläggning vidkusten - särskilt vid ostkusten - är mycket utsatt. Bekämpning från luftenblir underiättad - anläggningen lätt att hitta, korta anflygningssträckor, kortförvarningstid. Vidare är anläggningen utsatt för bekämpning från sjön ochligger inom länkbart invasionsområde atl atomkraftverken börförläggas i landels inre delar atomkraftverken bör byggas somberganläggningar." Som vi vel har detta inte blivit gjort. 1969 yttrade sig ÖB omutredningen pä östkust. 0/77kärnkraftens betydelse för försvaret 0/77kärnkraftens betydelse för försvaret "Frånkrigsskyddssynpunkt synes del alltså angeläget alt kärnkraftverk förläggs till mindre utsatta områden än längs våra kuster. ÖB finner det därför angeläget alt fortsatt forskning belräffande kylvalienulsläppens inverkan pä växt- och djurliv kommer lill stånd i syfte atl klarlägga om våra störreinsjöar och vattendrag kan ge acceptabla recipientförhällanden ." År1969 påpekades också i en promemoria till departementsrådet : "Sammanslagningav kärnkraftverk Vallenfalls , Krångedes och ElverkVårtan till ett stort verk Forsmark är olyckligt. (Sårbarhetssynpunkt samtinvasionskänsligl område)." Frånår 1971 citerar Jag ur ÖB:s synpunkier med anledning av CDL:s redovisning avkraflförsörjningens beredskapsproblem: "Överbefälhavarenhar tidigare från försvarssynpunkt framhållit önskemål om alt kärnkraftverkendels i största möjliga omfattning blir inlandslokali-serade och dels ges ettbyggnadstekniskt skydd i proportion till kapacitel och betydelse förkraflförsörjningen. Kärnkraftverkens kapacitet och betydelse torde därför i defiesta fall motivera bergrumslokalisering. Dessaönskemål har emellertid vid hitintills utbyggda och projekterade kärnkraftverkicke lillgodosetls." Maj1973: Utredning om elkraftbehovet under avspärrning och krig. "Defiyganfall som enligt förutsättningarna genomförs mot del svenska kraftsystemetdrabbar både produktions- och distributionsanläggningar avsevärt trots enmyckel måttlig insats. Nuvarandeutförande av kärnkraftstationerna som ovanjordsanläggningar med föga skydd molvapenverkan innebär nämligen att även myckel begränsade insatser av ingriparensflyg kan åstadkomma omfatlande skador på ell kärnkraflaggregal. Elkraftförsörjningenkommer atl vara starkt beroende av kärnkraftverken på 1980-lalel. Brislen dä 6- 9 aggregat är ur drift blir avsevärd i samtliga anfallsalternaliv. I deflesta fallen blir den så stor alt konsumtionsbegränsningar som svårligen kantolereras måste vidlagas. Förhållandet torde i hög grad påverkamolständsviljan. Kommittén anser därför alt alla ekonomiskt rimliga möjligheteratl öka kärnkraftslaiionernas motståndsförmåga mot vapenverkan börtillvaratas." Frånär 1974 citerar jag ur ÖB:s yttrande över närförläggning av kärnkraftverk -och här kommer naturligtvis in i bilden: "Utprägladenärförläggningsalternativ bör ej komma till utförande. När-förlagdakärnkraftverk bör ges så hög skyddsnivå som möjligl (berg ellergropföriäggning). Dånärförlagda kärnkraftverk ej kan ges erforderligt skydd bör ålgärder vidlas(förberedas) för att minska verkningarna av krigshandlingar. Utrymning avvissa områden kan bli nödvändigi. System för all larma befolkningen måsteskapas. En snabb avstängning av reaktorn kan behöva genomföras." har ÖB yitrat sigöver Aka-ulredningen, och sedan har han inte 0/77 kärnkraftens betydelse .for försvaret yttrat sig alls. Han tyckte kanske inte alt det var lönt atl yttra sig Nr 36 ytteriigare. Deltavar alltså exempel på hur den militära myndigheten ser på dessa saker. Man ärdär inte alls så optimistisk som försvarsministern låter när han stiger upphär. Det är helt olösta problem. Frågantill försvarsministern kvarstår alltså: Oroar inte detta försvarsministern,som ändå är den högste ansvarige i landet för dessa saker? Vi har ettutbyggt syslem av sådana här kraftverk, och ni vill ytteriigare bygga ut deltasystem, långt utöver den nuvarande gränsen. Hur kan ni motivera del, och hurkan ni säga alt problemen skall lösas? Vi vet att de resurser som vi har fåtttidigare inte är tillräckliga ens i fredstid för atl klara ett eventuellt haveri.Jag tycker atl försvarsministern skulle känna sig oerhört oroad och inte skullestiga upp inför svenska folkel och läta sä optimistisk och sangvinisk som hanhar låtit här. BIRGITTAHAMBRAEUS (c): Chefen för lAEA, , sade vid CDL:s kärnkraftsdag , alt "bibehållande av fred är ett sine qua non (=oeflergiv!igt krav) om kärnenergin skall komma till den allmänna användning som vi nu förutser. Om kraftreaktorer bleve föremål för krigshandlingar, skulle del leda lill otänkbara konsekvenser ." Iapril 1974 hade jag en interpellalionsdebatt här med dåvarande försvarsministernEric Holmqvisl, och del svar somjag har fäll överensstämmer ganska myckelmed det svar som jag fick av dåvarande försvarsministern. Man räknadevisserligen då med atl kärnkraften som energikälla i värt land skulle få storuthållighet, eftersom man planerade atl pä 1980-talei bryta egel uran ochdärmed ha ett självförsörjande system. Det resonemanget har bortfallit , ochvi är lacksamma för att det inte finns med i dagens svar. 1det tidigare interpellationssvaret sades också att man i arbetade föratt få Genévekonvention utökad med elt avtal om alt anfall påkärnkraftverk inte skulle vara tillåiel. harju, som försvarsministernnu påpekat, 1977 ett tilläggsprotokoll visat alt den konventionen harundertecknats och håller på atl ratificeras. Detär på något sätt rörande hur vi försöker räkna med krig och räknarmed atl man skall upprätthålla humanitet och överenskommelser under krig. Detkan ju hända alt delta kan ske mellan rika länder, som har varit med ochundertecknat avtalet.