prot · G30925 · 1979-12-31 00:00:00 — Det avspeglar sig också i efterfrågan påglesbygdsstöd i - det är nämligen mycket stort, liksom iandra jämförbara län. Det gäller inte minst stöd till företag i glesbygd. Pådetta område finns det nu ansökningar som i brist på medel inte kan beviljas.Det är min ambition att vi från regeringens sida skall kunna ökamedelstilldelningen för glesbygdsändamål. Eftersomfrågan om gruvprospektering kom upp vill jag nämna att staten genom nämnden förstatens gruvegendom bedriver ett omfattande prospekteringsarbete inomVästerbottens län. Jag vill i anslutning till detta lämna några kompletterandeuppgifter. Verksamhetenhar varit koncentrerad till Steken-jokkområdel,Skellefteåfältet, och området kring , Nämndens störstasatsning över huvud taget görs i Bastuträskområdet, Prospekteringen inom dennaregion kostar enligt planerna för nuvarande budgetår ca 7 milj. kr. Förutomdetta sker i Burträskomrädet en gruvunder-sökning av en nickelfyndighet somkallas Lappvattnet, För att kunna göra denna undersökning och för att ökaförutsättningarna för gruvdrift har nämnden erhållit ökade anslag förinnevarande år. Till detta kommer, som jag har nämnt, att ävenNorrlandsfonden har satsat på prospektering i länet, attstatens industriverk har gjort en sammanställning över berg och malm iVästerbottens län samt att man frän verkets sida arbetar vidare på denprospekteringsplanen. har industriministern och hela centergruppen från varituppe och försökt "lägga till rätta" de förslag till åtgärder som jagförde fram i mitt första inlägg - och det må vara dem obetaget. Jag skall ocksålämna åt sidan industriministerns försök att betygsätta mitt agerande.Socialdemokraternas kamp i för att skapa sysselsättning, trygghetoch utveckling ledde till att vi i senaste valet fick socialdemokratiskmajoritet i länet och att partivänner där uppe miste ettriksdagsmandat och 14 kommunala mandat. Det tror jag är något av folkets domöver olika politiska gruppers agerande. Och jag tycker att vi skall hålla osstill det och inte försöka betygsätta varandra. Jagär frestad att ta en debatt med på denna punkt, men vi harmöjligheter till det på hemmaplan. Låt mig bara säga att det finns uppgiftersom borde oroa även , exempelvis om utvecklingen avindustrisysselsättningen i länet. har den minskat mycketkraftigt, mätt i antalet an.ställda från 29 300 är 1975 till 25 900 förstahalvåret , dvs, med nära 4 000, Gör man en mätning av antalet helårsarbetande, som jaggjorde under valrörelsen, skall man föra till ytterligare ett par tusen för attfå en verklig skildring av hur allvarlig denna situation är. Nuföredrar att i stället tala om ökningen av sysselsättningentotalt i länet. Men, , den har ägt rum i , Jag vetinte om det var meningen med politik att man skulle glädjas åt attsysselsättningen ökade sä kraftigt i , för det är ju precis vad somhar hänt. Detfinns andra tecken som jag inte tog upp i mitt första inlägg men som jag harsnuddat vid i min interpellation. Det gäller utvecklingen på jordbruketsområde, och den är oroande. har det försvunnitungefär 1 000 mjölkleverantörer i . 1975 fanns det 4 167, och hade de minskat till 3 123. Det är ändå inom en näring som fortfarandebetyder en hel del för inland och som är väldigt svår attkompensera. Sedanvill jag göra några kommentarer till industriministerns senaste inlägg. lär det vara presskonferens med folk från Polarvagnen i . Där kommerman från de anställdas sida, liksom jag gjorde i min kommentar tillinterpellationssvaret, att ge uttryck för den mycket stora oro man känner föratt krafter är på gång i syfte att för det första driva företaget till enkonkurs, för det andra driva det i händerna på en konkurrent. Jag hoppasverkligen att jag får uppfatta industriministerns inlägg här så, att han mycketseriöst och aktivt kommer att engagera sig för att få en lösning som kan göraatt det inte blir avveckling utan att det kan bli fortsatt utveckling avPolarvagnens verksamhet i . Jagkan hålla med industriministern om att det är mycket viktigt att vi gör aktivainsatser ute i länet, och det gör vi i . Vi engagerar oss så gottdet går med uppslag. Inte minst de anställda i länet gör det - i , ,, för att ta några exempel. Men vad de skulle önska, industriministern,vore ju att de kände med sig att de hade industriministerns fulla stöd för attderas förslag verkligen prövades positivt så de fick se resultat av sinverksamhet. Men ingenting av det finns i interpellationssvaret eller iindustriministerns senare inlägg. Detvar många frågor jag inte fick svar på. Men nog skulle det ha varit skönt,industriministern, att få svar på den centrala frågan i min och även KarinIsraelssons resonemang: Vilket besked skall vi gå hem och ge de 900 arbetslösaungdomarna i inland? Vad skall vi ge för besked till dem omvilken framtid de har? De börjar känna som att det enda de kan göra är attflytta söderut, där jobben finns. Därför skulle det vara glädjande om det fannsnågonting av aktiv verksamhet från regeringens sida för att verkligen skapatrygghet i utvecklingen för dem. (vpk): Industriministern säger att det här inte är fråga om någon nyindustripolitik, men med tanke på de tidningsuttalanden som industriminis- tern har gjort konstaterarjag att det tydligen inte går att få något bestämt besked om detta. Angåendefrågan om stödet till företagen skulle jag vilja säga till attdet i detta sammanhang också handlar om hur pengarna används. Om man tar det ibeaktande, då är jag inte alls så säker på att vi är överens. Imitt förra anförande ställde jag en enda fråga till industriministern - eftervad jag har uppfattat har jag inte fått något svar på den, men svaret kan haundgått mig. Frågan gällde det förslag som finns i om ensatsning på alternativa bränslen, en åtgärd som utan att kräva alltför storainvesteringar skulle kunna skapa många nya jobb. Kan man för en sådan åtgärdpåräkna stöd från statsmakterna? Jag är tacksam för ett svar på denna min endafråga till industriministern. Jag hann inte med att svara på den frågan i mitt förra inlägg. OcksåBörje var inne på den ur regionalpolitisk synpunkt liksom urenergiförsörjningssynpunkt stora betydelsen av att man utnyttjar lokalaenergiråvaror, framför allt skogsavfall och torv. Både och torde vara medvetna om min inställning härvidlag. Allt som kangöras för att öka utnyttjandet av inhemsk energiråvara har ju ett dubbelt syfteoch är dubbelt värdefullt, eftersom det både skapar sysselsättning och minskaroljeberoendet och den negativa utvecklingen av bytesbalansen. Här skall naturligtvisalli göras för att stimulera till ett ökat utnyttjande av energiråvaran. När nufrågan om en statlig medverkan har ställts, sä skall den självfallet positivtprövas. Som påminde om är detta visserligen framför allt enregionalpolitisk fråga, men så snart den har avancerat är regeringensjälvfallet beredd alt pröva den i positiv anda. Låtmig sedan återkomma till när det gäller frågan om Polarvagnen. Somjag sade tidigare är min ambition att frågan om Polarvagnen skall fä en sådanlösning att företaget inte avvecklas utan kan leva vidare. Det är ocksåinnehållet i mina direktiv till Investeringsbanken, men Investeringsbankenmåste självfallet pröva olika tänkbara konstellationer för att få den bästalösningen. Jag är emellertid fullständigt på det klara med att det primäramåste vara att vi i så stor utsträckning som det över huvud taget är möjligtförsöker klara sysselsättningen på dessa oner. Såtill mera spektakulära, oratoriska fråga: Vad säger man till de 900ungdomarna som inte får arbete? Dettaär ju ett problem som vi har över hela landet. Det är ett stort och centraltproblem för det här samhällets fortsatia utveckling. Som jag ser det och medtanke på den ekonomiska situation vi befinner oss i är vår centrala uppgift attåstadkomma en expansion av industrisysselsättningen. Vi kan inte utan vidarelåta den offentliga sektorn utvecklas utan att denna utveckling sker i relationtill en ökad industriell produktion och en ökad industrisysselsälining. Vi måstealla känna värt ansvar när det gäller alt främja företagsamheten och att ökamöjligheterna för industrin att klara exporten och altkonkurrera med importen. Det är en uppgift för alla medborgare i det härlandet. Jag tar i det sammanhanget fasta pä vitsord i fråga om detintresse som finns för dessa frågor och tolkar det som att man också frånsocialdemokratins sida nu är beredd att ompröva företagandets roll i samhället.Utan att vi får enskilda människor eller grupper av människor som är bereddaatt engagera sig för att utveckla varuproduktionen ihr vi heller inte denvitalitet i näringslivet som vi behöver. Ianslutning härtill vill jag säga alt de anställda som vill realisera egnaproduktidéer och bilda egna företag är förtjänta av samhällets helhjärtadestöd. finns genom utvecklingsfonderna, genom regionala investmentbolag ochgenom den centrala induslriprojektfonden goda resurser att ställa tillförfogande för denna viktiga industriella utveckling. KARINISRAELSSON (c): Minskningarna av antalet jordbruk i inland är nog främstett resultat av en effektivt bedriven negativ jordbrukspolitik under1960-talet. Jag vill säga detta, eftersom tog upp frågan. Vi serdärför med glädje att glesbygdssatsningarna kan rädda några av de jordbruk somfinns kvar. Naturiigtvis har jordbrukarna i inlandet ekonomiska problem, menman arbetar på lösningar som skall göra det möjligt att bedriva ett effektivtjordbruk. Jagvill gärna tacka statsrådet för hans positiva inställning till ändringarna avstödområdesindelningen och till en ökning av glesbygdsmedlen som då också kankomma inlandskommunerna till godo. JOHNANDERSSON (vpk): Jag lackar industriministern för hans positiva svar på min fråga omalternativa bränslen och vill verkligen notera att han kommer att behandla enansökan i positiv anda. Jag lovar industriministern att göra allt vad jag kanför alt en ansökan hamnar på hans bord. ARNENYGREN (s): En kort kommentar med anledning av industriministerns besked till de900 unga i inland. Jag tror inte att de är betjänta av en allmändeklaration om att det nu är viktigt att öka industrins kapacitet, eftersom deti dessa områden finns så oerhört litet industri. Vad vi behöver är naturligtvismycket kraftfulla samhällsinsatser för att tillvarata de naturtillgångar ochandra resurser som finns där uppe. försökte uppträda till försvar föravvecklingen av mjölkleverantörerna i och skyllde på vad som harhänt. Men har vi haft en borgerlig jordbrukspolitik, ochdet är som det här har hänt, . Ni lovade ju alldel skulle bli en ändring i och med att vi fick en borgerlig regering, menavvecklingen av mjölkleverantörerna har bara ökat. Överläggningen var härmedavslutad. §7 Om ett mediumvalsverk i Industriministern erhöll ordet för atti ett sammanhang besvara dels () anmäldainterpellation, 1979/80:44, dels () anmäldafråga, 1979/80:54, och anförde: har frågat mig dels vad som har gjorts för att vinnaklarhet i frågan om mediumvalsverkets möjligheter att avsätta sina produkteroch till vilket resultat jag har kommit, delsom jag vill aktivt verka förtillkomsten av ett mediumvalsverk i . Sten-OveSundström har frågat mig dels när den av beslutademarknadsundersökningen, avseende ett nytt mediumvalsverk i , beräknas varaklar, dels vilka åtgärder jag avser att vidta för att påskynda nämndamarknadsundersökning. Jag besvararinterpellationen och frågan i ett sammanhang. Isamband med behandling av propositionen om tidigarelägg-ningar avvissa investeringar inom () beviljade bolaget ettanslag pä 4 milj. kr. i form av strukturlån för i första hand enmarknadsundersökning avseende ett nytt mediumvalsverk i (prop.1978/79:126, NU 1978/79:43, rskr 1978/79:369). SSABpåbörjade utredningen om ett nytt mediumvalsverk i innevarandeår. Utredningen syftar till att kartlägga marknaden för produkter frånmediumvalsverket. För att kunna genomföra utredningen och få bästa underlag förett beslut har egna resurser förstärkts med utländska konsulter. Undervåren 1980 beräknas utredningen vara klar. Enligt vad jag harerfarit fränbolaget bedrivs utredningen med all den skyndsamhet som är möjlig. Bolaget harinte begärt att fä ta i anspråk några av de beviljade medlen för utredningen. Medtanke pä det stora belopp en investering i ett nytt mediumvalsverk innebär ärdel nödvändigt att bolaget får erforderlig tid för alt kunna genomförautredningen. Innan resultatet av marknadsundersökningen är redovisat är jaginte beredd alt ta ställning till frågan om att bygga ett nytt mediumvalsverk iLuleå. Jag ber att få tacka industriministern för svaret på min interpellationom mediumvalsverk i . Detvar kanske inte att vänta att svaret skulle ge någon närmare redovisning avmarknadsundersökningens resultat, eftersom först påbörjatutredningen, men jag noterar med tillfredsställelse att utredningen nu bedrivsmed all skyndsamhet som är möjlig. Vi måste nämligen med lika stor skyndsamhetgä vidare med förädlingen av produkterna från basindustrier. Jagtror mig på goda grunder kunna anta att industriministerns tidigare visadeengagemang för bästa inte avtagit under den tillfälliga bortovaronfrån den för oss så viktiga statsråds-posten. Vi i hoppas alt industriministern äröverens med oss i den uppfattningen alt någon ny utfiyttningsväg från vårt läninte kan accepteras. i härefter en utredning angåendesysselsättningen kommit fram till den slutsatsen attfaran för en utflyttning av 7 000-8 000 personer är överhängande. Den faranmåste med alla medel avvärjas. Vi har haft nog avden s. k. fiyttlasspo-litiken, en utflyttning som till stor del hade kunnatundvikas om regionalpolitik vunnit förståelse i ett tidigare skede, dåde ekonomiska villkoren var väsentligt bättre än . Under1970-talet haren viss breddning skett av den industriella aktiviteten iNorrbotten, men den låga förädlingsgraden när det gäller våra naturprodukterär alltjämt det stora problemet, och det gör våra basindustrier onödigtkonjunkturkänsliga. Som exempel kan nämnas att av järnmalmen exporteras!helt oförädlat skick och med en dryg tias förlust per ton. Däremot ger redanden ringa förädlingen till kulsinter god vinst. Detär mot bakgrund av bl. a. dessa fakta som vidareutvecklingen av i Luleåframstår som den avgörande frågan för just . Interpellationen ärtidigt väckt just därför att vi inte har råd alt föriora någon lid närdetgäller vidareförädlingen av järnet. Först när produkternas tonvärde väsentligthöjs kan spridningseffekterna i sysselsättningshänseende nå utanför den s. k.Fyrkanten. Detta är av synnerlig vikt även för att åstadkomma bättreinomregional balans. Beträffandeinterpellationens frågor vore det värdefullt om industriministern närmarekunde precisera Luleås situation. Vissa tidningsuppgifter har innehållit ettifrågasättande av de tidigare uppgjorda planerna. Samtidigtsom jag än en gång tackar för svaret vill jag därför ställa en kompletterandefråga. Har det inom den aktuella delen av näringslivet hänt något som förändratplanerna pä som metallurgiskt centrum? F. ö. torde det väl bli tillfälleall återkomma i ärendet, när utredning framlagt sitt resultat. Jag tackar industriministern försvaret på min fråga. Av svaret framgårbl, a, att marknadsundersökningen beräknas vara färdig ,Baradet är i sig en märklig uppgift-att det skall behöva ta attklara marknadsundersökningar av den här typen. Tydligen är statsrådet nöjd medalt det tar ,så lång lid, eftersom han inte avser att vidta några åtgärder föralt påskynda nämnda marknadsundersökning. Enannan viktig anledning till min fråga är de marknadsbedömningar som kommer tilluttryck i massmedia, däribland industriministerns egna uttalanden, t. ex. iAftonbladet , där han säger om det tilltänktamediumvalsverkel: Jag har mina dubier. Eftersom industriministern tydligen, omman skall döma efter pressuttalanden, tvivlar på byggandet av delta valsverk iLuleå, finns det anledning till en följdfråga, och jag skall fatta mig kort iförhoppningen att få svar pä frågan: Står statsrådet fortfarande kvar vid sina löften om ett metallurgiskt centrumi och att detta centrum skall ges möjlighet till utveckling av en metodatt förädla stål via utbyggd valsverkskapacitet? Jag vill erinra både och om attbakgrunden till att frågan om mediumvalsverket nu är föremål för en ganskaomfattande marknadsundersökning är de internationella perspektiven.Stålindustrin kämpar alltjämt med stora problem till följd av en internationellöverkapacitet. Det är en överkapacitet som det under över-blickbartid uppenbartinte kommer att finnas möjligheteratt komma till rätta med. Tvärtom sker iavlägsna stålproducerande länder fortfarande investeringar i stålindustrin.Även om inte nya stålverk byggs, görs kompletterande investeringar i befintligastålverk, som höjer kapaciteten. Och svensk marknad är ju inte oberörd av vadsom sker internationellt. Det kan också -och det vill jag säga till Sten-OveSundström - vara en förklaring till att jag har sagt att man inte skall hanågra överdrivna förhoppningar knutna till möjligheten att expanderaståltillverkningen i vårt land. Vadmarknadsbedömningarna nu siktar pä är alt klariägga vilka möjligheter somfinns beträffande olika sortiment. Vi får avvakta den marknadsundersökningeninnan vi enligt beslut skrider till handling i denna fråga, ArneLindberg frågade mig om det har hänt något som skulle påverka situationen iLuleå, Frånsettden internationella marknadsutvecklingen - som alltså inte är särskilt ljus -har inte någonting hänt som påverkar planerna. Men jag vill med kraftunderstryka att vi har uppdragit åt styrelsen för att genomförastrukturplanen. Det finns ingen anledning att från politisk sida inskrida iföretagets dispositioner för alt så snabbt som möjligt uppfylla riksdagensmålsättning, nämligen att göra till ett ekonomiskt bärkraftigt ochfungerande företag. Vifår avvakta vad som händer här. Jag barett odelat förtroende förSSAB:s ledningoch dess förmåga att tillsammans med fackföreningsrörelsen och de anställdasrepresentanter åstadkomma en ändamålsenlig struktur i företaget. Sedanvill jag rent allmänt tillägga att oavsett vad som händer hos är det klartatt metallurgin skall finnas kvar i , Eftersom det är en klar fördel attha högklassig malm nära ett stålverk, ärdet naturiigt att även framdelesblir och utvecklas till att vara ett metallurgiskt centrum. Menvid sidan om det måste med all kraft utvecklingen i drivas mot attöka sysselsättningen i industrin och i lantbruket. Vi är beredda att fullföljadet arbetet, inom ramen för de regionalpolitiska stödåtgärder och de speciellaprogram som har beslutats beträffande , Jag delar naturligtvis industriministerns uppfattning att företagenmåste arbeta efter de enligt deras egna bedömningar nödvändiga Om åtgärder mot kapitalflykt principernaoch att politikerna inte kan gripa in alltför mycket för att styrautvecklingen. Jagär också av den uppfattningen att industriministern har ett gott samförståndoch ett bra samarbete med både facket och i den här frågan. Jag tackardärför för att jag fick klarlagt att del i sak inte har skett någoninriktningsförändring beträffande utvecklingen av - vilket man har velatpåskina i vissa sammanhang. Även om det är kärvt f ö, tycker jag det var ettpositivt svar, och jag ber att få tacka för den kompletterande upplysningen. STEN-OVESUNDSTRÖM (s): kunde man i debatten notera hur viktigtstatsrådet ansåg det vara att industrisysselsättningen expanderar. Nusäger han dock i det här sammanhanget att när det gäller stålindustrin skallman inte ha några överdrivna förhoppningarom att kunna expandera den. Industriministerntalarom hur viktigt det äratt vi harkvaren metallurgisk utveckling, men jag harännu inte fått riktigt klart för mig vad industriministern menar med attföriägga ett metallurgiskt centrum till och om han står bakom den tanken.Och framför allt: Skall detta framtida centrum ges möjligheter att förädlaråvaran/malmen i via en utbyggd valsverkskapacitet? Just den delenär ytterst väsentlig, eftersom det för oss i handlar om att vieventuellt skall ges ett underlag för all bygga ut verkstadsindustrin. Därförär det viktigt att vi också haren valsverkskapacitet, om vi inte vill se värtstålverk i förvandlas enbart till ett ämnesverk. Jagtycker det vore angeläget att industriministern gjorde ett klarläggande just påden punkten, Överiäggningenvar härmed avslutad. §8 Om åtgärder mot kapitalflykt EkonomiministernGÖSTA erhöll ordet för att besvara (vpk) den 15 oktoberanmälda interpellation, 1979/80:16, och anförde: har ställt tre frågor till mig i en interpellation omåtgärder mot kapitalflykt. 1) Varför tiger alla officiellt ansvariga sedan mångaår om kapitalfiyktens problem? 2) Hur bedömer regeringen verkningarna avkapitalflykten på landets produktion, sysselsättning och allmänna utveckling? 3) Vad avser regeringen göra åt kapitalfiykten, ochföreställer sig regeringen att fria kapitalrörelser även fortsättningsvisskall kunna accepteras? Innan jag besvararfrågorna vill jag ägna några ord ät begreppet kapitalex- Kapitalexporterandeär det land som har ett överskott i sill varu- och tjänsteutbyte med utlandet.Reala resurser i form av varor och tjänster utöver vad som tillförs landetgenom importen gärda ut ur landet, I denna meningar inte ettkapitalexporterande land utan ett kapitalimporterande, använder emellertid begreppen kapitalexport och kapitalflykt sombeteckning för någonting annat, nämligen företagens investeringsutbyte medutlandet, somju bara är en mindre del av vårt lands utlandstransaktioner. Följande siffror ärbelysande för vad del då är fråga om. Desvenska företagens investeringar i utlandet varierade omkring ett belopp av Imiljard kronor under vart och ett av ; för perioden 1970till 1975 låg det årliga beloppet omkring 1 1/2 miljarder. Under 1976 och 1977steg direktinvesteringarna till nära 3 resp. 3 1/. Denkraftiga uppgången under dessa är förklaras emellertid av alldeles speciellaomständigheter som inte synes vara omedveten om. a. tvingadesnämligen svenska varv under dessa år att gå in med delägande i utländskarederier för att skydda sina fordringar i samband med fartygsleveranser tillutländska rederier, vilkas soliditet undergrävts av den internationellasjöfartskrisen. Detta delägande, som uppgick till förvartdera året, var nödvändigt för att inte förvärra en redan förut besväriigsituation förde svenska varven. sjönk direktinvesteringarna med 1miljard kronor - en nedgång som fortsatt även . Deangivna beloppen är nominella och inte justerade med hänsyn till den kraftigainflationen , 1 fast penningvärde innebär den här angivnautvecklingen att direktinvesteringarna utomlands harökat med i genomsnitt , Väridshandeln med industrivaror ökadeundersamma tid med och produktionen av industrivaror i väridenmed , gör i sin interpellation gällande att den investeringsutveckling jaghär belyst i siffror utgör en oerhörd kapitalflykt ur landet, en ekonomiskutdikningsprocess. som hotar landels utveckling. Låt mig med ytteriigare någrasiffror belysa hur felaktigt detta påslående är. Desvenska utlandsinvesteringarna är som jag redan sagt en del i våra totalakapitaltransaktioner med omvärlden. De utgående investeringarna uppgick ,då de bl, a. pä grund av de av mig angivna omständigheterna var som störsti absoluta belopp, till av totala kapitaltransaktioner motutlandet. Och Jämför man procentandelen finner man att denminskat markant . Föråren 1972 till 1978 har vi statistik som gör det möjligt att jämföradirektinvesteringarna i produktions- och sammansättningsföretag utomlands medindustrins investeringar i , En sådan jämförelse visar attutlandsinvesteringarna uppgår till i genomsnitt av industriinvesteringarnainom landet, 1 fråga om utländskaföretags investeringar i är utvecklingen en Om åtgärder mot kapitalflykt annan.Dessa uppgår till av de totala inhemska industriinvesteringarna,dvs, till endast per år- ett belopp som varit istort sett oförändrat , Såväl i volym som i relation tillövriga kapitaltransaktioner i betalningsbalansen har alltså en successivminskning ägt rum.