prot · G30998 · 1979-12-31 00:00:00 — När nu industriministern i interpellationssvaret säger träffade uppgörelsen helt stöds av de fackliga organisationerna, är detangeläget att veta all del i del lägel inte fanns något annat alternativ alttillgå, utan att man bara hade att välja mellan ett godtagande avHexagonuppgörelsen och en snabb likvidation av förelaget. Men min andra fråga är den viktigaste: Vad händer nu medde 350 som är varslade om uppsägning till ? Det gäller 292kollektivanställda och 58 tjänstemän. Industriministern säger sig ha fått försäkringar om attden nya ägaren, , skall bedriva intensiva ansträngningar för atthitta annan sysselsättning, i första hand inom gummibranschen, för de uppsagda.Arbetet pågår, och industriminislern anser sig ha anledning att vara"relativt opfimistisk". Jag tackar för den upplysningen och villbetona vikten av att departementet även fortsättningsvis stöder dessa ansträngningar,så alt affären kan få ett anständigt slut. Tyvärr tycks inte ha samma krav på anständighet.Såsom framgår av det sista avsnittet i interpellationssvaret har företagetvarslat de anställda utan alt beakta vad främjandelagen föreskriver. När det gäller företag med över 100 anställda skalllänsarbetsnämnden varslas driffinskränkningen genomförs.Länsarbetsnämnden har uppmanat företaget all följa lagens föreskrifter ochbegärt en skriftlig förklaring. Att man följer lagen har direkt betydelse förmöjligheterna att lösa problemet med att hitta en ny verksamhet att erbjuda deanställda. Lagens bestämmelser är ju, som industriministern betonar i svaret,avsedda att underlätta myndigheternas strävanden att finna ersältningssysselsättningför de anställda. Det är inte första gången sätter sig övergällande lagar. I har företagel handlat på ett liknande sätt. Där harnu dömts all betala närmare 7 milj. kr. för brott motkollektivavtalet. Dessutom återstår domstolsbehandling när det gällerytterligare krav på 35 milj. kr. som skadestånd för förlorade arbetstillfälleni samband med att företaget plötsligt och godtyckligt lade ner en fabrik ochställde 600 anställda utan arbete. Företaget tycks tillämpa den ordningen att om det ärekonomiskt fördelaktigt att bryta mot lagen och ta eventuella böter, så väljerman den Om sysselsättningen vid fabriker i ochViskafors Om sysselsättningen vid fabriker i ochViskafors vägen istället för alt svara upp mot det ansvar man har gentemot de anställda.Tydligen håller man inte på den s. k. Åslingdoktrinen, som ju bl. a. innebäratt om ett företag går ur en driftplats, är del i första hand företagel som haransvaret för de anställda. Det ansvaret ingår, enligt vad industriminislerntidigare har anfört, som en del i det sociala kontrakt ett förelag har undertecknatnär det etablerat sig på en ort. Möjligheterna att bereda de anställda fortsatt arbete ärberoende av hur företaget fullgör sina skyldigheter enligt gällande lagar. Jagvill därför uttala förhoppningen att det ansvariga statsrådet meduppmärksamhet följer frågans vidare utveckling. Jag vill till att börja med försäkra RuneCarlstein alt den uppmärksamhet med vilken vi har följt hela den här fråganinte kommer alt avta förrän vi är på det klara med alt vi har gjort vad som ärmaximalt möjligt för all lösa problemen också i . vill göra gällande att vi under den sistadelen av affärens utveckling inte har varit tillräckligt aktiva. Delta måstegrunda sig på ett missförstånd. Från industridepartementets sida har vi helatiden akfivt medverkat i arbetet med lösningarna. Den lokalafackföreningsrörelsen stödde på ett tidigt stadium Hexagonalternalivel. Viprövade trots detta andra alternativ, men vet lika väl som jagatt alternativet inte var möjligt såsom det hela till sistutvecklade sig. Det alternativet skulle nämligen ha medförtsysselsättningssvårigheter i , och vi kan självfallet inte medverkatill att flytta arbetslöshet från en ort till en annan. återstodalltså enbart Hexagonallernativet, som ju facket myckel tidigt band upp sigför. Låt mig sedan säga beträffande det arbete som pågår attjag som jag antyder i svaret avvaktar en rapport från och denarbetsgrupp i som arbetar med frågan om ersätlningssysselsättning. Enligtvad jag erfarit finns minst ett konkret projekt som skulle kunna leda tillfortsatt sysselsättning åt en del av de anställda i . Frågornautreds nu intensivt, och jag kan naturligtvis inte yttra mig över hur utfalletblir innan de pågående utredningarna och del förhandlingsarbete som de kanföranleda har slutförts. RUNECARLSTEIN (s): Jag har ingen som helst anledning att ta upp någondiskussion med industriministern om vad som skedde eller inte skedde iförhandlingarnas slutskede, när man träffade överenskommelse med AB.Jag har bara framfört de synpunkter man har från fackets sida, nämligen attindustriministern kanske hade kunnat spela en mer aktiv roll i slutskedet. Mendetta har enbart historiskt intresse. är det fråga om vad som händer ifortsättningen av den här affären. Jag vill gärna tacka industriministern för beskedet om från induslrideparlementets sida jobbar vidare på den här frågan och följerden fortsattautvecklingen med uppmärksamhet. Jag tror att det är helt nödvändigt attdepartementet aktivt hjälper till för att det skall finnas en chans alt lösaproblemen för de anställda på . Det föreligger minst ett projekt. Jagtar det som ett uttryck för att det nu finns reella möjligheter att lösaproblemen för de återstående 350 anställda hos - och jag hoppas altdet slufligen skall bli på det sättet. Krisen på i och i Viskaforsär fortfarande akut, som vi har kunnat konstatera. De 350 anställda som fåttvarsel om uppsägning hoppas ännu på en positiv lösning. De vill inte hamna iden växande grupp av människor som måste konstatera att de inte behövs i vårtsamhälle. Men vad som är enastående i fallet är att deanställda inte bara hoppas på en positiv lösning ulan att deras fackligarepresentanter har lagt ner ett enormt arbete för att det hela skall få enpositiv lösning. Och för människornas skull måste det arbetet krönas med enhundraprocentig framgång. Som nämnde är situafionen i Boråsallvarlig, eftersom antalet sysselsättningstillfällen stadigt går ner. Vid enjämförelse beträffande utvecklingen av arbetstillfällen i ett tiotalmellanstora kommuner visar det sig att kommun haft en minskning med 3,, medan de övriga kommunerna haft en ökning med i genomsnitt . Dennajämförelse talar sitt tydliga språk. Samma trend fortsätter alltjämt. Dekonkreta minskningarna i antalet arbetstillfällen i belyses av följandesiffror: minskade antalet arbetsfillfällen med 2 100, år 1976med 1 200, med 1 600 och 1978 med 1 100. Om siffror kan sägasatt minskade antalet arbetsfillfällen i huvudnäringenteko med 300. Även om situationen har stabiliserats något, såkvarstår faktum: behöver alla nuvarande arbetstillfällen. Vi har inte rådatt mista ett enda. Vår strävan måste vara att skapa arbete för alla demänniskor som står utan arbete. Enligt uppgifter från länsarbetsnämnden är situationen följande: Vi har i 1 392 kvarstående arbetssökandeför omedelbar placering, 690 personer i beredskapsarbete - och drygt entredjedel av länets 2 800 AMU-elever hör hemma i . Dessa siffror talarsitt tydliga språk. Många av de arbetslösa och av AMU-eleverna är invandrare.När arbetsfillfällen försvunnit från har antalet arbetslösa inte allfidökat i samma takt, eftersom många invandrare då har valt att lämna kommunen.Pressen när det gäller att skapa arbetstillfällen har minskat, men utvecklingenhar salt allvarliga spår i hela kommunen. Ungdomar tvingas flytta i brist påarbete. Det har gjorts ganska storaansträngningar för att vi skall få nya arbeten och ett mera differentieratnäringsliv, men många av de nya företagen har tyvärr inte levt upp till människornasförväntningar och Om sysselsättningen vid fabriker i ochViskafors Om åtgärder för att förbättra sysselsättningsläget iVärmlands län inteuppfyllt sina löften. Men är kanske den största besvikelsen. Med tankepå förelagets storlek och dess marknadsintressen i har vi rätt alt ställakrav och att ha förväntningar. har anställt 394 personertill fabrikerna i . En stör del av dessa kommer direkt från , blanddem många ungdomar. värvade företaget folk från , och bara enmånad före krisen lockades människor att sälja hus och hem och flytta tillBorås. Dessa människor trodde på en framtid på och har blivitgrymt besvikna. När krisen slog till rikligt på allvar, salt aktieägarna barasom åskådare. Det var facket, de anställda, kommunen och länsmyndigheterna somfick la ansvaret. En del arbetstillfällen verkar vara räddade, och det är vinaturligtvis glada över, men vi kan inte acceptera någonting annat änhelhjärtade räddningsinsatser för de 350 arbetstillfällena. Och där harregeringen och industridepartementet huvudansvaret enligt vår uppfattning.Kringgåendet av främjandelagen måste förhindras. De underhandsupplysningar somindustriministern nämner och som enligt honom gör att man har anledning attvara relativt optimistisk innebär också att vi måste ge de berörda parterna tidoch en ärlig chans att klara detta. Men de anställda och alla i kommunväntar sig kraffiga och avgörande insatser när anledningen till optimism skallomsättas i prakfisk handling. Överläggningenvar härmed avslutad. § 8 Omåtgärder för att förbättra sysselsättningsläget i Industriministern ordet för all i ett sammanhang besvara dels tredje vice talmannen () anmälda interpellation, 1979/80:147, delsGunnar () anmälda fråga, 1979/80:340, och anförde: har frågat mig dels om jagär beredd att medverka till att statligt stöd sätts in så att driften vid DejeBruk räddas, dels vilka åtgärder i övrigt regeringen kommer att vidta för attförbättra sysselsättningen i . har frågat mig när ett besked kan väntasfrån regeringen och vad jag gör för att påskynda ett beslut och därmed infrialöftet om att Dejeärendet skall behandlas med förtur. Jag besvararinterpellationen och frågan i ett sammanhang. Bakgrunden till frågorna är dels det besvärligasysselsättningsläget i , dels den akuta kris som har uppstått iDeje . När det allmänt gäller sysselsättningsproblemen i Värmlandhar jag besvarat interpellafioner som berördesysselsätlningssilua-fionen i länet. Jag redogjorde då för de insatserregeringen redan vidtagit i länet och för del arbete som pågår inomregeringskansliet för att förbättra Vidarehar jag i svar på frågor lämnat uppgifter om konkreta åtgärdersom vidtagits av regeringen under innevarande år för att förbättrasysselsättningsläget i länet och bl. a. nämnt att har fåttutökade resurser för åtgärder i samband med länsplaneringen samt all och beviljats omfattande lokaliseringsstödför investeringar i . är ett helägt dotterbolag till som i sin tur ägs avVänerskog AB. Bruk sysselsätter ca 220 personer och fillverkar bl. a.påspapper och karbonpapper. Bruket ingår i Vänerskogs s. k. fyrabruksprojektsom består av bruken i , , och . Grundtankeni projektet var att åstadkomma en rafionell fördelning mellan bruken avråvaruframslällning och vidareförädling. Pappersmasseframställningenkoncentrerades till Bäckhammar och medan pappersfillverkningenfördelades med olika specialinriktningar på alla fyra bruken. Regeringen hargenom omfattande stöd i form av lokaliseringslån, investeringsgarantier ochindustrigaranlilån medverkat fill att skapa förutsättningar för projektetsrealiserande. Hittillshar projektet inte motsvarat förväntningarna. Speciellt stora svårigheter haruppstått vid bruket i . Förlusterna vid denna enhet beräknas under denärmaste två tre åren komma att bli av den omfattningen att Vänerskog intebedömer sig kunna bära dem ensam. Koncernledningen har i den uppkomnasituationen vänt sig fill regeringen och ansökt om stöd för produktutvecklingvid på 10 milj. kr. Koncernledningen har ävenövervägt alternativet nedläggning av Bruk och har inlettMBL-förhandlingar om nedläggning. Något beslut har ännu inte fattats. Bolagethar också vänt sig till Fonden för industriellt utvecklingsarbete med enansökan om utvecklingsstöd fill . Arbetet med Dejeärendet har av fondengivits förtur, men något beslut har ännu inte fattats. Omåtgärder för att förbättra sysselsättningsläget i Tredje vice talmannen (): är klar tvåa i bekymmersligan när det gällerarbetsmarknadssituationen i de olika länen. Det är huvudorsaken till att jagriklat interpellationen till industriministern. Som vet liggerNorrbotten i topp, och kommer närmast därefter. Oavsett med vilka måttman mäter, så kommer man till detta resultat. Somjag nämnt i interpellationen är det enligt arbelsmarknadsundersök-ningarna förfjärde kvartalet 1979 just de två länen som redovisar den störstaarbetslösheten. Om man tittar på den s. k. kvarstående kvoten, alltså den andelav de registrerade arbetssökande som var arbetslösa även , finnerman också att det är dessa två län som ligger i topp. Där är det 1. o, m. såatt turas om med att ha ledningen. Idecember månad 1979 var det i av de arbetssökande som ocksåvar arbetslösa månaden före. I var det . var siffrornaför och för . Om åtgärder för att förbättra sysselsättningsläget iVärmlands län enligt länsarbetsnämndenett mycket allvarligt mått på stagnationen på arbetsmarknaden i ett län.Siffrorna framstår som ännu mer bekymmersamma för oss i ochVärmland mot bakgrund av alt konjunkturläget i landet i övrigt glädjande noghar förbättrats. Samfidigt har vi alltså en kvarvarande, mycket högarbetslöshet. Endast ytterligare en aktuell siffra! Vid en ickeofficiell s. k. mellanräkning så sent som hade 5 536 värmlänningaranmält att de var redo att ta jobb. Vid en motsvarande räkning i början av marsförra året var siffran 6 089. Det är en minskning . Men med hänsynfill den allmänna konjunkturförbättringen i landet är det enoroande liten minskning av antalet arbetslösa. Jag har velat skildra de aktuella bekymren så härutförligt bl. a. därför att industriministern i sitt svar i stort sett endastpekar på att han tidigare besvarat interpellationer och frågor omsysselsättningsläget i . Det är riktigt, som säger, alt detvar en debatt - jag lyssnade till den, och jag har på nyttläst igenom protokollet från den debatten. Men vi värmlänningar - och fill demräknar jag mig själv som interpellant - skulle ha satt större värde på ettkonkret besked om vilka åtgärder regeringen avser att vidta i det nu aktuella,svåra läget. Det är fakfiskt så, herr industriminister, all ytterligareen rad orosmoln har seglat upp . Jag har i interpellationennämnt det varsel i lämnat, jag har nämnt KMW:sförhandlingar med finska företag och jag har nämnt oron för Vänerskogsfyrabruksprojekt, och då speciellt Bruk, som jag återkommer till. Den sista fiden har också öppet redovisats en stark oroför Svenska Rayons framfid. Jag utgår ifrån att regeringen gör allt för atttrygga driften vid Svenska Rayons fabrik i . Skulle något hända där fårdet enligt allas bedömning svåra följdverkningar också för Billerudskemirörelse och för sulfitfabriken i . redovisade länsarbetsdirektören iVärmland allvarlig oro för sysselsättningen i länet. Han pekade då speciellt påatt fåll det mycket besvärligt. Som jag tidigare påpekat i debatter häri kammaren har vi i varit starkt beroende av våra två storföretag,Billerud och . är situationen den att just dessa företags huvudorter-Hagfors och - är de områden som utgör våra största bekymmer. Mot bakgrund av det jag nu anfört utgår jag ifrån altindustriministern utöver del skriftliga svaret är villig att säga något omregeringens planer på att trygga de arbetstillfällen som finns och omregeringens insatser i det svåra aktuella läget. säger kanske industriministern: oss idéer, så skallvi hjälpa till! Del har han sagt tidigare, och arbetsmarknadsministern harockså sagt det till mig i en interpellafionsdebatl. Jag medger alt del ärsvårt, men man har ändå försökt föra fram idéer. I den debatt som fördes här inovember var industriministern själv inne på en del åtgärder, och det voreintressant alt få en redovisning av vad de har givit för resultat. Jag villpeka på en väg att fördela sysselsättningstillfällena bättre i landet som jagtror är mycket värdefull. Det är det initiativ som har tagits av länsarbetsdirektörernai och . Man har öppnat något som kan rubriceras som"vänortsutbyte" på arbetsmarknaden. Jag vet inte om industriministern har tagit del av detsenaste numret av tidningen , men jag ber att få återge någrameningar ur det. Man säger inledningsvis att i är arbetslösheten hög-runt 7 % -men i ropar företagen efter arbetskraft. Det aren obalans somhar två lösningar: anfingen flyttar man människorna till jobben eller ocksåflyttar man jobben till människorna. Här har länsarbetsnämnderna i Jönköpingoch inlett ett samarbete. Deras mål är ett mellanting: en del människorflyttar söderut, men en del jobb flyttas också till . Länsarbetsdirektören i , , säger;Problemet med vårt län är att de stora basindustrierna, som vi har haft, hargjort att folk har funnit sig i alt bli anställda. De tar inga egna inifiafiv.Men i finns inga storföretag. De har också andra traditioner. Och iSmåland kan man få impulser alt ta med hem igen. syftar givetvis påden typiska småländska företagarandan. Problemet i är ganska likt det i . Vihar litat på basindustrierna och våra storföretag, och vi saknar också mycketnär det gäller småförelagarlraditioner. Men del finns en sida till i utbytet mellan Norrbottensoch som är ytterst viktig, nämligen att man flyttar jobb istället för att flytta människor. Länsarbetsdirektören i , LasseSvenson, säger: Företagarna här har också velat söka folk från , men därhar vi sagt nej. Här lägger företagen ut legoarbeten utomlands. De kan likagärna förläggas fill eller ett annat län, anser . Jagtror att det är en riktig väg, och det vore intressant att höraindustriministerns reaktion på det här initiativet. Om försöket slår väl ut,vilket det hitfills har gjort, är del viktigt att man fortsätter att spåramöjligheter till vänortsutbyten av det här slaget. Så några synpunkter på Vänerskog och . Statsrådetredovisade i svaret ganska utförligt situafionen vid Bruk. Ett stöd med 20miljoner fördelat samt lån från Fonden för industrielltutvecklingsarbete är vad som har begärts av Vänerskog. Genom dessa två typer avstöd inte bara räddas jobben för 220 personer vid Bruk - vilket inomparentes sagt ligger i en kommun där det fanns drygt 250arbetslösa - utan man skulle också med den vidareförädling som genom stödetblir möjlig få 100 miljoner i ökade exportinkomster. Jag vill göra en klar personlig deklarafion: I det lägesom vi har i i stort och som jag har försökt teckna här tror jag attdet är rikfigt att ge Vänerskog det stöd man begär till och . Pådet viset skulle vi rädda en rad arbetsmöjligheter som annars skulle försvinna. Låt mig säga att vi i är tacksamma fördet stöd som vi har fått i olika former från regeringen. Jag vågar inte länkapä hur situationen skulle ha varit i vårt län , om vi inte hade haft dettastöd. Men jag vill som jag lackar för interpellationssvaret ocksåupprepa förhopp- Om åtgärder för att förbättra sysselsättningsläget iVärmlands län Om åtgärder för att förbättra sysselsättningsläget iVärmlands län ningen attstatsrådet något vill komplettera sill först lämnade svar med ett besked omvilka åtgärder regeringen kommer alt vidta för att förbättra det dagsaktuellalägel, som är så svårt i jämförelse med vad som gäller för landet i övrigt. Jag vill i likhet med tredje vice talmannenKarl tacka industriministern för det svar vi fått påinterpellationen och frågan. Svaret lämnas efter det attindustridepartementet blev uppvaktat i fallet . Den fråga som jag konkret ställt - och som har sinbakgrund i den uppvaktning som skedde på industridepartementet iår- berör industriministern mycket kort i svarets tre sista rader. Jag skallstrax återkomma till innehållet i detta avsnitt av svaret. Låt mig först referera till den oro som finns omkring deproblem som framför allt bruket i har att brottas med. Tillkomsten avfyrabrukspro-jektet, där förutom även bruken i , Bäckhammaroch ingår, redogör statsrådet för i sill svar, så del behöver jag intenärmare beröra. Vid den uppvaktning som ägde rum , där intemindre än 23 personer fick företräde för både industriministern ocharbetsmarknadsministern, gavs en uttömmande redogörelse för de ekonomiskaproblem som Vänerskog har att kämpa med. Just när vi skulle bryta upp frånuppvaktningen ställde industriministern till Vänerskogs ledning följandefråga: Vad händer om företagel inte får det stöd förproduktutveckling som ansökts om, dvs. 10 milj. kr. Koncernledningenssvar blev kort och klart: Då kommerbruket i att läggas ned. På dettareplikerade industriministern: Är det så allvarligt, skall vi överväga att behandlaDejeärendet med förtur. Det är givet att det när detta besked frånindustriministern, via massmedia, nådde värmlänningarna-och då i synnerhet de220 man som berörs i och deras familjer - uppstod vissa förhoppningar. Mentiden har gått och ingenting har hörts. Och inte ens , exakt tvåmånader efter uppvaktningen, är tydligen industriministern beredd att ge någotsom helst besked. - efter uppvaktningen - sågtidningarnas förstasidor ut så här i : "läggs ner om interegeringen ingriper." Del var stora, fela och alarmerande rubriker. Dåhade Vänerskog nödgats starta MBL-förhandlingarna, och industriminislern sägernu all något beslut ännu inte har faltals. Nej, det är självklart att något definitivt beslut harinte fallats - alla i förhandlingarna inblandade parter har ju väntat ochväntat på att få höra något från regeringen. Det ärviktigt att slå fast, att de fyra bruken i Bäckhammar, , Åmotforsoch bör ses som en enhet. Genom den samordning som skett harverksamheten förbättrats, men ännu inte i fillräcklig omfattning i ochÅmotfors. Vänerskog har självt lagl ner mer än 200 milj. kr. Och jag vill gärna understryka vad industriministern sägeri sill svar om alt fyrabruksprojektet startades med stöd av regeringen - det ären riklig historieskrivning - och alt det skedde i form av lokaliseringslån,investe-ringsgaranlier och industrigaranlilån. har inte projektet motsvarat förväntningarna,säger industriministern . Nej, del är också riktigt att betydande underskottuppstått, framför allt i , men ambitionen är att förändra produktområdetför att få bruket bärkraffigt för framtiden. Projektet syftar fill att höjavidareförädlingsgraden för oblekt sulfalcellulosa samt till att görahögförädlal papper i stället för att sälja oblekt sulfatmassa. Ur landelssynpunkt måste det vara en avgjord fördel alt exportera ett högförädlal papperi stället för att sälja massan. Ser man fill bruken både i och i , så är dethär fråga om ca 500 arbetstillfällen i bygder som redan fidigare är hårtdrabbade. Jag tror att en av veteranerna vid bruket i - ,och med bakom sig i fabriken - uttryckt vad många i dessadagar känner. I en fidningsintervju sade han så här: Del är som en hemsk drömallfihop. Visst fick man sina aningar när sulfaten lades ner, men all detskulle gå så långt att man skulle diskutera hela fabrikens nedläggning, dethade jag nog inte troft. Låt mig så kommentera något av del sista somindustriministern säger i sitt svar, nämligen följande två meningar: "Bolaget har också vänt sig till Fonden förindustriellt utvecklingsarbete med en ansökan om utvecklingsstöd till Deje.Arbetet med Dejeärendet har av fonden givits förtur, men något beslut har ännuinte fallals." Så långt industriminislern. Vad industriministern här avser måste vara det lån på 16,5milj. som Vänerskog begärt av fonden för sin omstrukturering i . Enligtde uppgifter som kom ut efter styrelsemötet med fonden - alltså fören vecka sedan - är inget besked att vänta. Det har inte hjälpt myckel attärendet av fonden givits förtur, som industriministern säger i sitt svar. Jagmåste ställa frågan: Vad lägger industriministern egentligen in i begreppetförtur? Här kommer inget besked från fonden rörande lånet, ochlika tyst är det från regeringens sida beträffande de 10 milj. kr. som ansöktsom hos regeringen för vardera .