prot · G30991 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:91 § 1Justerades protokollet för den 14 innevarande månad. § 2 Föredrogs och hänvisades 1979/80:83till lagutskottet § 3 Föredrogs och bifölls Interpellationsframställningarna1979/80:148-151 § 4 Anmäldes och bordlades betänkande 1979/80:15 med anledning av iproposifionen 1979/80:100 framlagda finansplan och budgetförslag jämtemotioner 1979/80:24 med anledning av motionom inkomstbeskattningen i samband med barnpension 1979/80:23 med anledning avpropositionen 1979/80:6 om uppgifter och organisation, m. m.,såvitt avser fråga om inrättande av ett miljömedicin,jämte motion 1979/80:25 med anledning av ipropositionen 1979/80:100 gjorda framställningar inom socialdepartementetsverksamhetsområde såvitt gäller m. m. och internationellsamverkan jämte motion 1979/80:26 med anledning avpropositionen 1979/80:101 med förslag om tilläggsbudget II till statsbudgetenför /80 såvitt propositionen hänvisats till socialutskottet 1979/80:29 med anledning avpropositionen 1979/80:100 i vad avser bidrag till Interamerikanska utvecklingsbankenjämte motioner 1979/80:30 med anledning avmotioner med anknytning till konkurrensbegränsningslagen 1979/80:31 med anledning av mofionom förstatligande av bilindustrin, m. m. § 5 Anmälan av interpellationer 22februari 1980 Anmäldes och bordlades följande interpellationer som ingivits till Anmälan av inter pellationer " ' /'''""' 1979/80:152 av i (m) tillutbildningsministern om läkarutbildningen: Inom UHÄ har tillsatts två grupper,den ena ("lednings- och samordningsgruppen") ovanpå den andra("expertgruppen") för att genomföra en översyn av grundutbildningenför läkare. Såväl direktiven som personsammansättningen har väckt förvåninginom landets medicinska fakulteter och vetenskapliga sammanslutningar. Utbildningen av läkare i har under historisk tidbyggt på just den integration av forskning och undervisning, som expliciteftersträvas även i den nya högskolan. Denna målsättning har på det hela tagetkommit bort vid tillsättningen av den nya utredningen, där man i stället endasttycks avse att åstadkomma en för vissa sjukvårdsorganisatoriska formerskräddarsydd produktion. Påfallande är att inga ansvariga företrädare för detre stora kliniska disciplinerna medicin, kirurgi och psykiatri tycks haberetts plats i utredningen. utredningar i en så viktig angelägenhet somutbildningen av vårt lands läkare har i allmänhet tillsatts av regeringen och -förutom samhälls-representanter - inrymt erfarna företrädare för utbildningeninom de centrala kliniska ämnena. Även när det gällt utbildningen av annansjukvårdspersonal (Vård 77) anförtroddes utredningen åt en av regeringenutsedd kommitté. Det är allmänt känt att planeringsberedningen förvårdyrken kommit att få en sammansättning som gör den mindre väl lämpad att medauktoritet svara för planläggningen av den verksamhet som är anförtrodd åtlandets medicinska fakulteter. Tillsättningen av denna utredning styrker ensådan uppfattning. Åberopande det anförda får jag anhålla om kammarenstillstånd att till utbildningsministern ställa följande fråga: Avser utbildningsministern att, nu eller senare, utredaden svenska läkarutbildningen på departementsnivå? 1979/80:153av (vpk) till arbetsmarknadsministern om datoriseringenseffekter på sysselsättningen: "Vart fjärde kontorsjobbbort" lyder rubriken på en , som behandlardatorernas utveckling och dess effekter på sysselsättningen. Framtidsperspektiven inger utantvivel oro. Den ökande användningen av datorerna i direkt syfte att ersätta mänskligarbetskraft kommer att inom få förödande konsekvenser försysselsättningen. Arbetsmarknadsområden som speciellt kan förmodas komma attpåverkas är handeln, kontoren, verkstadsindustrin, post, bank och tele, dvs. del av den svenska arbetsmarknaden. Hundratusentals arbetstillfällen kommer att stå på spel.Att oron är stor hos de fackliga organisationerna och att frågorna dyker uppallt oftare i fackförbundspressen är därför inget att förvånas över. a. följande i en artikel i nr 3/1980: "Vilken framtid vi får - hur arbetsmarknaden kommeratt se ut - kommer därför att bestämmas av vilka som har de avgörandemaktredskapen i sina händer. Hur dessa redskap bör utformas och hur de kananvändas återkommer vi till i ett senare sammanhang. Redan nu kan det dockförutskickas att även med ett ökat inflytande för löntagarsidan överdatoranvändningen kvarstår oro över den framtida arbetsmarknadsutveck-lingen. Vilken vilja har politikerna att använda samhällsmaktenför att styra datorutvecklingen sä att den tillfredsställer de mångamänniskornas krav? Det vet vi väldigt litet om. Vad kan göras för att fåett grepp om de internationella krafter som pä ett mycket bestämt sätt påverkardataanvändningen i vårt arbetsliv? Även på den punkten råder ovisshet." Det är så frågan måste ställas: Vilken framtid kommer viatt få? Kommer datorerna att användas för att ytterligare utarmaarbetsinnehållet och för att rationalisera bort arbetstillfällen? Eller kommerdatorerna att användas för att ge bättre arbetsmiljö, intressantare jobb ochför att möjliggöra en välbehövlig allmän arbetstidsförkortning? ligger avgörandena om datorernas användning ihänderna på företagsledningar och multinationella dataföretag. De styr dentekniska utvecklingen och i konsekvens därmed också hur vi skall användadatorerna. Fackföreningsrörelsen har krävt ökatinflytande över datoranvändningen. Vetorätt vid införande av nya datasystemvar ett av många viktiga förslag som fördes fram i det förslag tillmedbestämmandeavtal som LO och PTK tog fram 1977. Vi vet att dessa kravinte kommer att kunna realiseras via medbestämmandeavtal. De styrkeförhållandensom råder på den svenska arbetsmarknaden medger inte att facket kan få igenomviktiga. men för den andra parten alltför obekväma, krav. Regering och riksdag har också intagit en passivhållning till de hot datoriseringen innebär när det gäller sysselsättningen.Man har endast tillsatt en rad utredningar, som har för avsikt att kartläggadatoriseringens effekter på olika områden. Tillräckligt med fakta finns trotsallt för att. åtgärder skulle kunna vidtas. Vi vet att inom denärmaste åren kommer datorutvecklingen att få betydande effekter påsysselsättningen. I den nämnda sägs att inom handeln kan 10 000butiksanställda bli överflödiga och på kontoren kan vart fjärde arbeteförsvinna. konstaterar för sin del: "Sannolikt kommer många av de problem som uppkommerpå 80-talets arbetsmarknad att förknippas med datorutvecklingen. Att exakt mätadatorernas inverkan på sysselsättningen är emellertid omöjligt. De ständigaomstruktureringar som är kännetecknande för vårt ekonomiska system medför helatiden att jobb försvinner och att nya uppstår. Onekligen medför datorerna atthastigheten i omstruktureringen påskyndas. Om det inte är så att nya jobbuppstår i samma takt som de gamla försvinner uppstår ofrånkomligen betydandesysselsättningsproblem." Det vore därför allvarligt om regeringen enbart litade tilllångsiktigt arbetande utredningar, när det gäller att redan nu tackla deproblem datorerna kan komma att orsaka i fråga om bl. a. sysselsättningen. Mot bakgrund av det anförda vill jag ställa följandefrågor till arbetsmarknadsministern: Vilka åtgärderplanerar regeringen att vidta för att möta datoriseringens effekter päsysselsättningen? Kommerregeringen att ta några initiativ för att ge de fackliga organisationerna ökademöjligheter till kontroll och inflytande över datoriseringen? 1979/80:154av () till socialministern om adoptivföräldrars rätt tillföräldrapenning, m. m. : Socialministern har den 23 januari1980 i ett svar på en fråga om internationella adoptioner bl. a. gett uttryckför uppfattningen "att det är en väldigt ömtålig och grannlaga uppgift viåtar oss i vårt land, både när vi som samhälle auktoriserar sådana häradoptioner och när vi som enskilda individer tar på oss ansvaret för att ta handom barn från främmande länder och kulturer". I detta uttalande torde alla kunna instämma. Ändå ståradoptivföräldrar, i förhållande till biologiska föräldrar, i en sämre situationnär det gäller vissa möjligheter att ägna tid och omsorg åt det nyanlända barnet.Detta gäller t. ex. reglerna om rätt för fader att uppbära föräldrapenning förtillfällig vård av barn i samband med det första barnets födelse. Någonmotsvarande rätt för adoptivföräldrar att vara hemma i samband medadoptivbarnets ankomst har ej införts. Som skäl härtill har bl. a. anförts att bestämmelsen omrätt för fader att uppbära föräldrapenning för tillfällig vård av barn isamband med det första barnets födelse tillkom för att bereda fader möjlighetatt redan från början få kontakt med och delta i skötseln av det nyföddabarnet. Det ansågs också att faderns närvaro kundeinnebära ett viktigt stöd för modern. Dessa skäl ansågs inte göra sig gällandemed samma styrka i fråga om adoptivföräldrar, eftersom adoptivbarnet iallmänhet torde vara betydligt äldre än det biologiska barnet när det kommertill det nya hemmet. Inte bara orättvisan i regelsystemet utan också, ochkanske än mer, de motiv denna orättvisa vilar på har upprört mångaadoptivföräldrar, som finner uttalandena märkliga och tydande på ytterligt dåliginsikt i vad ett föräldraskap för adoptivbarn innebär. Ett adoptivbarn, låt vara ej nyfött, som kanske kommer frånskakande upplevelser i sitt hemland och plötsligt ställs inför den emotionelltdramatiska situationen att språkligt, psykiskt och socialt anpassa sig till nyaföräldrar och ny miljö, torde ha precis samma rätt till båda föräldrarnas tidoch omtanke som någonsin ett nyfött barn. Mot bakgrund av det anförda hemställer jag att tillsocialministern få ställa följande fråga: Avser socialministern att ta initiativ till att åstadkommalikvärdiga möjligheter för adoptivföräldrar att ägna tid och omsorg åt sitt barnvid dess ankomst som ges biologiska föräldrar? 1979/80:155av () till industriministern om skogsindustrins virkesförsörjning: Sågverksindustrin är f. n. utsatt för akuta problem i formav brist på råvara. Detta inträffar som vissa, inte obetydliga,exportvinster just nu kan göras på olika sågade produkter ochsommaren. Prisutvecklingen har varit mycket gynnsam för dessaprodukter. Regeringen förbereder, såsom aviserats ibudgetpropositionen, en kommande proposition om skogsindustripolitiken.Regeringen uppdrog åt industriverket att utreda vissa frågor rörandesågverksindustrin. En särskild utredning har därtill 1979 tillsatts för attöverväga vilka åtgärder som bör vidtas för att förbättra skogsindustrinsvirkesförsörjning. Olika beslutsunderlag kommer således att så småningomföreligga för ett mer samlat grepp om skogsindustrins strukturproblem. En avgörande fråga just nu är emellertid om regeringen harmöjligheter att genom särskilda åtgärder snabbt öka avverkningarna underinnevarande säsong. Eftersläpningen i avverkningarna synes främst hänföra sigtill det privata skogsbruket. Detta förhållande kan hänga samman medgallringsbidragets tidsmässiga effekter och vissa allmänna verkningar avskattesystemet vid skogsuttag, särskilt inom det mindre privatskogsbruket. Mot bakgrund av det anförda hemställer jag att tillindustriministern få ställa följande fråga: Avser industriministern att snabbt vidtaga någon åtgärd isyfte att öka skogsavverkningarna inom privatskogsbruket för leverans tillsågverksindustrin? § 6 Meddelande om fråga Meddelades att följande fråga framställts 1979/80:354 av () till industriministernom statsbidrag till försöksanläggningar med fasta bränslen: kommun har hos statensindustriverk ansökt om statsbidrag till byggande av en fastbränsleeldadpanncentral för utnyttjande av skogsavfall. Centralen skall samordnas medprojektet . Därmed skulle man i en skogrik inlandskommunfå en demonstrationsanläggning för tillvaratagande av skogsavfall i ettsammanhållet system med energiterminal och hetvattencentral. har emellertid låtit förstå att det i bristpå medel har svårigheter att lämna bidrag till denna och andra liknandeframställningar. Mot dennabakgrund vill jag till industriministern ställa följande fråga: Är regeringen beredd att tillskjuta ytterligare medel tillindustriverket för att möjliggöra statsbidrag till försöksanläggningar medfasta bränslen? §7 Kammaren åtskildes .