prot · G309157 · 1979-12-31 00:00:00 — Den som vill att kammaren bifaller näringsulskottetshemställan i betänkande 54 mom, 5 röstar ja. den det ej vill röstar nej.Vinner nej har kammaren bifallit reservationen av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåSivert begärde rösträkning verkställdes votering rnedomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 156 Nej - 156 Då sålunda de avgivna rösterna varlika delade, gtivs propositioner dels på återförvisning till utskottet avärendet i denna del. dels på avgörande, och förklarades den senarepropositionen vara med övervägande ja besvarad. begärdeemellertid votering, varför följande voteringsproposition upplästes ochgodkändes: Den som vill att ktirnrnaren skall avgöra näringsulskottets hemsliillani betänkande 54 mom. 5 röstar ja. den det ejvill rösiar nej. Om minsthälften av de röstande röstar nej har kammaren beslutat all ärendet idess helhet skall återförvisas lill utskottet. Vid omröstning genom uppresningförkkirades tvekan kunna råda angående resultatet, varför votering medomröstningsapparat verkställdes. Denna omröstning gav följande resultat: Kammaren hade alltså bifallit återremissvrkandel. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservation I av m. fl., och förklarades denförrti propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan iHelsingborg begärt votering upplästes och godkiindes följandevoteringsproposition: Den som vill att karnrnaren bifaller näringsirtskottetshemställan i betänkande 55 mom, 1 röstar ja, den det ej vill röstar nej.Vinner nej har kammaren bifallit reservation I av m, fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåFlans i begärde rösträkning verkställdes votering medornrösiningsapparat. Denna omröslning gav följande resullal: Ja - 156 Nej - 156 Då sålunda de avgivna rösterna var lika delade, gavspropositioner dels på återförvisning till utskottet av ärendet i denna del,dels på avgörande, och förklarades den senare propositionen vara medöverviigande ja besvarad, Alkm begärde emellertid votering, varförföljande voteringsproposition upplästes och godkändes: Den somvill att kammaren skall avgöra näringsutskottets hemställani betiinkande 55 mom, 1 röstar ja, den det ejvill rösiar nej. Om minsthälften av de röstande röstar nej har kammaren beslutat att ärendet idess helhet skall återförvisas till irlskoiiet. Vid omröslning genom uppresning förklarades tvekan kunnaråda angående resultatet, varför votering med omröstningsapparat verkställdes.Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 156 Nej - 156 Kammaren hade alltså bifallit återremissyrkandet. Föredrogs näringsutskottetsbetänkande /80:62 med tmledning av viss del av propositionen 1978/79:111 omåtgärder mot krångel och onödig byråkrati rn, m, samt motioner omaffärstidsreglering, I proposition 1978/79:111 bil, 10() under punkten 3,4 (s, 9) rubriken friaaffärstider erinrades om regeringens tillkänntigivande att maninte avsåg att föreslå någon reglering av affärstiderna. Enligt hemställan i propositionen hade regeringen berettriksdagen tillfälle att ta del av bl, a, vad handelsministern sålunda anfört"om åtgärder i övrigt mot krångel och byråkrati"". Propositionen hade hänvisats tillkonstitutionsutskottet, som i angiven del överlämnat den till näringsutskottet. I detta sammanhang hade behandlats dels de under allmänna motionstiden vid 1978/79 årsriksmöte viickta motionerna 1978/79:234 av m, fl, (vpk), vari hemställtsatt skulle uttala sig för ett förbud rnol öppethållande på sön- ochhelgdagar samt helgdagsaftnar för butiker och varuhus och hemställa tillregeringen att förslag lill författningstext härom utarbetades, 1978/79:1481av (), vari hemställts att skulle 1, uttala sig föratt en affärstidsreglering infördes, 2, hos regeringenbegära förslag till en affärstidslag, 1978/79:1506 av m, fl, (s), vari hemställts attriksdagen skulle 1, uttalasig för att en affärstidsreglering infördes, 2. hosregeringen begära förslag till en affärstidslag, dels den rned anledning avpropositionen väckta motionen 1978/79:2467 av rn, fl, (vpk), varisåvitt här var i fråga (yrkande 17) hemställts alt hos regeringenskulle anhålla om förslag till lag om affärstiderna, bl. a. innebärande förbudmot öppethållande . att skulle avslå motionerna 1978/79:234.1978/79:1481 och 1978/79:1506 och motion 1978/79:2467 yrkande 17 .samt liiggapropo,sition 1978/79:111 bil, 10 i här ifrågavarande del (punkten 3,4) tillhandlingarna. Reservation hade avgivits av IngvarSvanberg, , , , ,och (alla s) som ansett att utskottet borthemställa att med bifall till motionerna 1978/79:1481 och1978/79:1506 samt med anledning av proposition 1978/79; 111 bil, 10 i härifrågavarande del (punkten 3,4), motion 1978/79:234 och motion 1978/79:2467yrkande 17 som sin mening gav regeringen till känna vad reservanterna anfört. LILLYHANSSON (s): Till näringsutskottets betänkande nr 62angående affärstids-reglering har vi socialdemokrater fogat en reservation därvi begär att en ny affärstidslag skall införas. Vi grundar vår uppfattning pådet förslag i affärstidslagskommitténs betänkande som vid remissbehandlingenhar mött särskilt gensvar av de tunga remissinstanser som företräderkonsumenternas intressen. LO, TCO, KF och delvis , som alla haruttalat sig för att en affärstidsreglering återinförs. Det är självklart att en stor del av värtställningstagande motiveras av omsorg om de handelsanställda, om företagare ochderas familjer. Men jag vill hävda alt en affärstidsreglering enligtvårt förslag inte drabbar konsumenterna särskilt hart. Det finns enligt minmening ingen yrkes- eller konsumentgrupp som inte kan göra sina inköp på andradagar än . När affärstidsregleringen slopades 1971 föranledde detflera motioner som vände sig mot förslaget, och vid behandlingen i kammaren varalla partier splittrade utom vpk. Det återstår att se hur dagens voteringkommer att utfalla, om de borgerliga leden har slutits. Det har i debatten hävdats att de affärsanställda har ettservieeyrke, vilket skulle kräva att de måste ge service åt allmänheten även påsöndagar. Mot delta kan sägas att vår strävan ändå måste vara att ge så mångayrkesgrupper som möjligt tillfälle att vara lediga när den övrigafamiljen är samlad, framför allt som det inte är en livsnödvändighet förkonsumenterna att denna service finns tillgänglig . Men det kanskekrävs litet mer och litet bättre planering av inköpen. Det har också hävdats att söndagsstängt skulle drabba desmå närbutiker som har växt upp och som enligt uppgifter har av sinförsäljning . Det mesta av dessa ligger dock pålördagar, och jag tror att konsumenterna numera är angelägna om att slå vakt omsin närbutik och planerar sina inköp . Majoriteten i utskottet har anfört en rad skäl för friaaffärstider och mot en lagstiftning. Motiven är inte särskilt hållbara, enligtmin mening, och man har överdrivitde praktiska problemen vid införandet av en affärstidsreglering. Jag kan inteheller i majoritetens skrivning hitta någon större kiinski för eller omtankeorn de affärsanställda och deras krav. Visst finns vissa praktiska problem att lösa vidinförandet av ny affärstidslag. Det har ju gått vi senast htideen affärstidslag. Köpmönstret har förändrats, i viss mån på grund av attvarusortimentet i kiosker och bensinstationer har breddats. Men praktiskaproblem är lill för att lösas, och det brukar gå ganska bra om bara viljanfinns. Man kan inte, som utskotlsmajoriteten gör i betiinkandet,hävda att eftersom regeringen har dekkireral att den inle tänker införa någonaffärstidsreglering, så bör inte , underförstått, lägga ett ansvar påden att utarbeta en affärslidslag. Men, herr talman, får vår reservationkammarens gehör, så lär inte regeringen komma undan det ansvaret! Vi har i vårpartimotion och vår reservation dragit upp riktlinjerna för utformningen av enny affärstidslag. Jag vill med det. herr talman, yrka bifall till denreservation som är fogad till utskottets betänkande. KARINNORDLANDER (vpk); 1977 var affärslidskommitté färdigmed silt förslag i affärstidsfrågan. En majoritet i kommittén föreslog någonform av reglering, men man var inte enig om hur den skulle se ut. , 1980,efter många turer, föreligger ett betänkande i affärslidsfrågan. Det är inte första gången sorn den frågan diskuteras idenna kammare rned anledning av väckta motioner - undertecknade av företrädareför samtliga riksdagspartier- om fortsatt affärstidsreglering. Oavsettriksdagsmajoriteter och regeringsinnehav har motionerna avstyrkts avnäringsutskottet, ibland med snäv majoritet. kommunisterna är det enda parti som haft enkonsekvent linje i affärstidsfrågan. Övriga partier har varit splittrade.Centern är därnäst det parti som har varit mest emot fria öppettider.Centerpartiets kvinnor har ju också ett kongressbeslut i samma riktning. Att det är kvinnorna som uttalar sig mot ökatöppethållande är anmärkningsvärt och viktigt i detta sammanhang, diirför atldet är kvinnorna som står för den helt övervägande delen av inköpen. Vidhandelsdepartementets och konferens omkonsumentpolitiken inför 1980-talet. redovisades en färsk undersökning. Denpresenterades av professor . Av den framgick att avkvinnorna stod för de inköp som kräver fysisk styrka, omsorg och tålmodighet.Mannen köper bilen och sköter bankärenden, rnen banker anses inte behöva haöppet , av männen köper inte sina egna kläder. kommunisterna har följt den här frågansedan beslutet fattades om alt dåvarande affärstidslag skulleupphöra , Vi har fortfarande inte funnit att det finnsett dokumenterat behov av söndagsöppna butiker. Försvaret för söndagsöppnabutiker har varit och är ihåligt. En av de motiveringar som användes för slopande av lagenvar alt söndagsöppna butiker skulle ge hela familjen bättre möjligheter tillgemensamma inköp av kläder och ktipiialvaror sorn möbler etc. Vunnaerfarenheter av fria affärstider ger inget stöd för att detskulle finnas elt sådant behov. Den sammanställning som även finns ibetänkandet visar att det inle är fackhandeln som har sina butikersöndagsöppna, inte heller livsmedelsbranschen. Erfarenheten visar att det främst är dagligvaruhandel,varuhus och stormarknader, som har utnyttjat möjligheterna till söndagsöppet.Att affärsfrihelen främst används i konkurrerande syfte visar den ojämnafördelningen av söndagsöppetbutiker i landet. På vi.ssa orter tvingasöppethållandet fram. Då en butik har öppet, följer övriga i samma branschefter, Pä andra orter finns inga öppna butiker alls. Detta visar ju att detinte ärbehovet som styr öppethållandet utan tvärtom. Man blir söndagskund heltenkelt då det finns tillgång till söndagsöppna butiker. Bara för de stora butikerna är det ekonomiskt lönsamt attkonkurrera. Genom alt de har lägre personalkostnader och övriga kostnader påvarje försåld enhet kan de i stort hålla priserna, medan de småkvartersbutikerna inle har samma möjlighet. Med sina högre marginalkostnadertvingas de ta ut ett högre pris-5-10 % på vissa varor. Sammantaget innebärdetta en negativ prisutveckling för konsumenterna. Det är också på de orter där söndagsöppna butikerförekommer sorn en förskjutning sker mot en positivare syn på öppethållandet.Det är däremot inte någon större skillnad mellan förvärvsarbetande ellerhernarbetande kvinnor. De söndagshandlar i samma ringa omfattning. Motiveringenatt man underlättar för kvinnorna att förvärvsarbeta ärett dåligt argument, F,ö, deltidsarbetar mer än hälften av alla förvärvsarbetande kvinnor, vilket ärytterligare ett argument mot söndagsöppet. Utskottet anmäler i betänkandet ett som man kallar praktisktproblem och anför: ""Ett förbud rnot söndagsöppethållning och eninskränkning av öppethållningen skulle följaktligen negativt påverkakonsumenternas tillgång till närservice, något som blir till nackdel inteminst för gamla, sjukliga och rörelsehindrade personer."' Detta behöveregentligen ingen kommentar, men har verkligen de som här nämnts behov av ökatöppethållande? Jag betvivlar detta. Dessutom har dessa personer ofta såbegränsad ekonomi alt de säkert avstår från söndagsöppet mot billigare varor. Behovet av ökat öppethållande kan inte avgöras efter hurmånga som kommer in i butiken och kanske handlar för en eller annan tia i bristpå annan sysselsättning. Besöksfrekvensen varierar också beroende påväderleken. Det intressanta är det verkliga behovet, och det är inte särskiltstort. Till den grupp remissinstanser som har ställt sig positivtill en affärstidsreglering hör bl. a. LO, TCO, Lantbrukarnas riksförbund.Centerns kvinnoförbund och . Det ärverkligt tunga organisationer, vilkas medlemmar måste räknas såsomrepresentativa konsumenter och grupper av konsumenter, som säkert kan avgöra omdet finns ett reellt behov av ökat öppethållande, eftersom de i stort har sinaarbetstider förlagda till samma tider sorn de fiista affärstiderna. Ökatöppethållande ger oss inte heller mer pengar att köpa varor för. Med fortsattsvångremspolitik minskar behovet av öppethålkmde. Jag har, herr talman, inget siirskilt yrkande rnedanledning tiv vpk-motionerna. Vi kan ansluta oss till den socialdemokratiskareservationen i dess helhet, och jag yrkar bifall till densamma. SVENANDERSSON (fp); av affärstidsregiering h;ir vi nusedan årsskiftet 1971-1972 haft fria affiirstider. Många varoroliga inför vtrdsom skulle hiinda, 1 bräschen för r'efornien den gången gick dåvartmdesocialdemokratiske handelsministern , Vi hade i dennaktrrnrnare en debtitt, sorn spann över en och en halv dag. Den var verkligenintensiv. har socialdemokraterna ändrtit ståndpunkt sedan elt antal år. Ettåterinförande av reglerade affärslider måste ske. Flera utredningar har tittat på frågan om affärstidslag.Den senaste tillsattes av . Den bestod av representanter förpolitiska partier, , köpmän och löntagare. Som alla vet. Men utredningen - Affärstiderna. 1977 - var enig i sinbakgrundsleckning, sin beskrivning av de fakta som finns. Utredningen hade haft till uppgift alt bl. a. studera detvå största problemen: dels prisutvecklingen och dess samband rnedaffärstiderna, dels den strukturutveckling som skedde inom handeln. På ingen av dessa båda punkter kunde den eniga utredningenfinna att några negativa tendenser uppkommit. Prisnivån hade inte""utvecklats i en för konsumenterna ogynnsam riktning och priserna ide söndagsöppna butikerna tenderar atl ligga någol under de priser somtillämpas i icke söndagsöppna butiker". 'e slås fast att "del årligaantalet nyetablerade stormarknader, varuhus och större dagligvarubutiker harminskat, likaså det årliga antalet nedlagda dagligvarubutiker".Utredningen hade därmed verifierat den förmodan som haft i sinpromemoria . Utvecklingen har tvärtemot vad många fruktade blivit denalt antalet närbutiker ökat. Ute i bostadsområdena finns nu mängder avsmåbutiker, med begränsat sortiment men öppna på tider då yrkesarbetandekvinnor och män har möjlighet att handla. I stället har de stora varuhusen inskränktsitt söndagsöppethållande. Konsumenterna vill inte ha söndagsöppet, säger nusocialdemokraterna i sin motion, Samma påstående hörs från vpk, som dessutomanklagar konsumenterna för att inte veta sitt eget bästa, alt varamanipulerade, att efterfråga något de inle i själva verket vill ha. Ochkonsumenterna har ju - i de stora löntagarorganisationernas skepnad - inomramen för affärstidsutredningen sagt sig inte vilja ha söndagsöppet. Men så tror jag inte är fallet. Del är genom att handla ide öppna butikerna som konsumenterna visar sin vilja. Underlag har konstaterats ute i Gamla och handikappade har på detta sättfått närmare till dagligvarubutiker igen. Nej, motståndet mot söndagsöppet är i stället starkast hosde handelsanställda. Saken är bara den att organisationsgraden är ovanligt låginom handeln, bland de deltidsanställda och i de små servicebutikerna. Dettakan man beklaga. Men i stället för alt förbjuda söndagsöppet bör man välavhjälpa arbetsmässigt dåliga förhållanden. 4 000 personer arbetar inom söndagsöppna butiker. 1000 av dessa är anställda enbart för söndagsarbete. Många av dem som arbetar inärbutikerna skulle inte alls stå till arbetsmarknadens förfogande om de inteerbjöds möjligheten att välja s. k. obekväm arbetstid. arbetar 20 000 personer inom kiosker ochbensinstationer. Dessa skulle inte beröras av den reglering socialdemokraternavill införa. Men dessa personer har samma arbetsförhållanden, samma senakvällar, samma ansvar för och . Var finns logiken? Inte skulle heller antalet minska från sammanlagt 24 000till "enbart" 20 000, om de söndagsöppna butikerna stängdes. Snarareskulle försäljningen delvis överflyttas till kioskerna och bensinstationerna.Dessa skulle behöva utvidga, fler personer anställas. Nettominskningen bliringalunda 4 000. Det finns för liberaler åtminstone två avgörande skäl föratt man inte åter skall införa en byråkratisk affärstidsreglering: Det är konsumenterna och inte några byråkrater som skallbestämma när. hur och vad man skall handla. Handeln är till för atttillfredsställa konsumenterna. Det är parodiskt att upprätthålla ett system där""fritt sortiment"' får säljas i alla kiosker ochbensinstationer. Här finns allt som också finns i närbutikerna, utom detsom är nyttigt. I det fria sortimentet ingår snask, cigaretter etc. men intemjölk, bröd och kött. De bilburna starka konsumenterna får vad de efterfrågar.Barnfamiljerna får inte köpa vad de efterfrågar. Att sedan rena byråkratiskäl talar för en fri affärstid ärsjälvklart. Hur skall man dra alla gränser? Hur skall sortimentet avgränsas? I näringsutskottets betänkande nr 62 finns en digerredovisning av alla dessa problem. Varför måste man försvåra för köpmän och småföretagare ituristorter etc? Här kanske man förtjänar sitt levebröd under en kort menhektisk säsong. Sommargäster eller skidturister kan ge kortvarigt men intensivtunderlag. Skall dessa näringar snärjas av att bara få ha öppet perår? Är det inte i stället så att vi skall försöka slå vakt om turistnäringen -om de bygder som så väl behöver stöd till sin lokala näring? det ställföreträdande konsumentansvaret har överlevtsig självt. Socialdemokraterna bör återgå till sin tidigare rikliga ståndpunkt; Att nu återinföra en reglering av affärstiderna vore attta ett stort steg bakåt, något som skulle slå hårt mot yrkesarbetande kvinnor,mot jämställdhet, mot konsumenternas fria val och även mot de många som fått Nr 157 ett jobb inom denna del av servicesektorn och sominte annars skulle gått ut i 29 mai1980 '''' talman! Med detta yrkar jagbifall till näringsutskottets betänkande 62. I detta anförande instämde (). (vpk) replik: tycks ju värna mycket omkonsumenterna. Han använde en ton som verkligen var anmärkningsvärd. Men det finns direkta felaktigheter i det han säger. Hansäger atl de söndagsöppna butikerna håller lägre priser. Detta stämmer inte.Han menar att vi skall få handla i närbulikerna, oeh närbutikerna själva medgerju atl på vissa varor höjer de priset , exempelvis på läskedrycker. Han tyckeratt de förvärvsarbetande skall få handla när ochvarde vill. Då kan man ju, precis som , fråga sig orn det intemåste vara dålig planering ifall man inte klarar att handla under den tidbutikerna är öppna. har nio av tio hushåll frys i sina lägenheter. Påarbetsmarknaden ligger den normala arbetstiden per arbetsvecka.Som jämförelse har detaljhandeln utan söndagsöppet en öppethållandetid på 55timmar. Bankerna har i jämförelse med detta öppet endast 30limmar, och postens öppettider blir allt snävare. Många postanstalter stängshelt , och inga ansvariga har reagerat rned tanke påderas konsumenter, Kanskeärdet för att postservicen inte har sammakommersiella inriktning som handeln? Förlängt öppethållande försämrar den personliga serviceninom handeln, vilket drabbar äldre, sjukliga och rörelsehindrade personer merän söndags-Stängda butiker. Öppethållande skapar heller inte flerarbetstillfällen. Visserligen anställer man nya människor på nyaarbelsuppgifter, rnen försvinner behovet av arbetskraft på annat håll.Det sker inom samma enhet, där man fåren förskjutning i försäljningen, rnen detär också så att andra affärer på grund av konkurrensen tappar försäljning ochtvingas minska personalstyrkan. Söndagshandeln leder således inte till ökat köpkraftsutrymmeutan bara till förändrade köpvanor. Man anställerkvällspersonal, fredags- och lördagshjälp, söndagshjälp och olika typer avavlösare. Det fordras många anställda, men ofta har de anställda så kortarbetstid att de mister sociala förmåner och regleradeanställningsförhållanden. Det är enbidragande orsak till vpk:s inställning till arbetstidsfrågan, () replik: Det är ganska intressant att lyssna till , i dag ochhans argumentation för fortsatta fria affärstider, om man jämför med denargumentation han förde 1971, när vi släppte affärstiderna fria. 166 säga att det är sammaargumentation, men den är precis omvänd. han attsocialdemokraterna skall gå tillbaka till den riktiga ståndpunkt vi Nr 157 Så lät det verkligen inte då. och det kan man läsa om i etl f. ö. väldigtintressant protokoll från den debatten, sorn pågick en oeh en halv Socialdemokraterna har ändrat sig, säger . Anderssonoch beklagar detta. Jag tycker att bordeglädja sig i stället, eftersom har varit en stark anhängare av återinförandet av reglerade affärstider. säger . att av de 4 000 anställda somnu arbetar på obekväma arbetstider är det 1 000 som enbart arbetar ,och det är alldeles riktigt. När . argumenterade 1971 ansåg hanalt just denna situation var mycket skrämmande, med tanke på hur handelnutnyttjar den personal som är anställd på obekväma arbetstider. Dehandelsanställda skulle alltså få arbeta när övriga familjemedlemmarvar lediga och skulle därmed inte ha möjligheter att planera för söndagartillsammans med familjen. . menade atl företagen utnyttjardenna personal bara så pass mycket att de slipper betala sociala avgifter. Hansade: Är det vad vi strävar efter, att man skall kunna ha personal som man överhuvud taget inte behöver ha kostnader för på den sociala sidan? ärargumentationen precis den omvända. Jag tycker det är fel att man skallanvända personal på det sättet som . talade om 1971 - jagtyckte det då, och jag har precis samma åsikt . Det finns många yrkesgrupperi samhället som har serviceyrken. Det finns många som har arbete på obekvämarbetstid. Men för deras skull behöver man inte ha söndagsöppet. Jag har självhaft ett sådant yrke, då jag arbetade och och sent påvardagskvällar, men jag har aldrig haft några problem med att planera minainköp. Man har alltså inte väl underbyggda argument när man drar fram deyrkesgrupperna. SVENANDERSSON (fp) replik: Jagskall villigt erkänna-och del log LillyHansson upp- atl jag hade en hell motsatt uppfattning 1971 när vi förde denlånga debatten. Men då hade vi inte det underlag som finns . Vi hade inteheller då haft den strukturella förändring inom handeln som har pågåll sedan1971, Därför är det enkelt, om man har studerat affärstidskommitténs analyseroch sett vad den kommit till för resultat, atl konstatera att de farhågor somjag själv här i kammaren målade ut med hjälp av en myckel dyster och svart bildinte alls har besannats. Man såg en bild framför sig av hur stormarknaderskulle slå ut dagligvaruaffärer och närbutiker. Men så har det inte blivit. Vihar fått tusentals servicebutiker i stället. Det har blivit en helt annanstruktur på handeln. trodde man också att priserna i söndagsöppnadagligvarubutiker skulle komma alt ligga myckel högt. Och nu att jag inte håller mig till sanningen i denna fråga. Man kan läsa pås, 20 i näringsulskottets betänkande. Där står det vad affärstidskomrnitténkorn fram till i sin prisanalys; ""Priserna i söndagsöppna dagligvarubutiker Nr 157 tenderar att ligga något underpriserna i icke söndagsöppna butiker," Torsdagenden Priserna i servicebutikernaöverstiger priserna i dagligvaruhandeln med --------------------- Orsaken till att jag och många andra har fått en hell annan syn på Affärstidsreglering söndagsöppet ärju den att det har blivit en helt annan struktur.