prot · G309137 · 1979-12-31 00:00:00 — Men tredje statsmakten skriver i den utsträckning det passar egna lagar, och just nu bevittnar vi, med händerna på ryggen, hurarbetsmarknadens organisationer likt väldiga bepansrade urtidsödlor med alltförlitet hjärnsubstans i förhållande till kroppsvikten tar livtag på varandra medrisk att trampa ner hela det samhälle, av vilket de ändå är beroende och sommöjliggör deras egen existens. har i sin tidning givit mig ett,låt vara motvilligt, erkännande för att jag i på denpunkt vi nu behandlar försvarat personalorganisationernas rätt att komma tilltals i frågan om sjukhusets eventuella kommunalisering. Förbundethar i samma fidning låtit meddela att "så här kan vi stänga det mesta avSverige", och man är av allt att döma på god väg. Det är onekligen enannan ambition än den att "sätta fart på ", vilket förefallitandra mera behövligt. Jag måste därför här klart markera en rågång mellan denena sidan av denna personalorganisations agerande och den andra, så att ingettvivel skall råda om vad jag gillar och inte gillar. När en annan organisafion riskerade attstänga en del av , då beslöt förbjuda detta. Olika fallerödets lotter. Om fortfarande fungerar , är det förmodligen bl. a.SACO vi skall tacka för detta. Där har man, efter recept, hållithuvudet kallt och fötterna varma. Förmodligen har man också, liksom regeringen,is i magen. Men i anslutning till vad jag har sagt omarméreglementet kan man kanske göra gällande att en regering inte får haalltför mycket is i magen när det gäller att ingripa mot allvarliga störningari den offentliga verksamheten. Jag tror att jag kan ge uttryck för den vanmaktsom många läkare på konfliktdrabbade sjukhus känner över att de nu inte, somallmänna läkarinstruktionen föreskriver, kan tillhandahålla "den vård somden sjukes tillstånd fordrar". Det är en förnedrande och förödmjukandesituation för den som isamhällets tjänst skall fullgöra väsentliga uppgifter att med mössan i hand,men med förbittring i hjärtat, tvingas vädja till några kallhamrade spelare omnådigt tillstånd att få rädda sina medmänniskor till liv och hälsa. Denskymfliga utmaning mot samhället som denna del av arbetskonflikten utgör kaninte få bli utan konsekvenser. Lagstiftningen om offentliganställ-dasförhandlingsrätt måste göras om. Och därmed, fru talman, lämnar jag mina personligasynpunkter och går över till de punkter i betänkandet som det irollfördelningen fallit på min lott att kommentera. Utskottets majoritet haralltså givit förutvarande biträdande socialministern enreprimand - i anseende till föremålet hållen i en älskvärd och fögaförpliktande tonart - för att hon inte lät remittera utredningrörande på sedvanligt sätt. I motsats till uppfattning har enligt minmening den dåvarande biträdande socialministern visat en antikverad inställningtill personalens rättmätiga intresse för den egna arbetsplatsens villkor. Avden korrespondens som förekommit mellan och departementetframgår att vederbörande där låtit meddela att något remissförfarande"påkallades inte av förhandlingsparterna, eftersom remissförfarande intebedömdes vara ägnat att tillföra ärendet något av betydelse förförhandlingsarbetet". Det upplystes också om att samråd skett medKarolinska institutet. Sedan det från utskottet påpekats att utredningsmanneni sin missivskrivelse anfört att "vid kartläggning och dokumentation harutredningen i viss omfattning biträtts av förvaltningen vid Karolinskasjukhuset och hälso- och sjukvårdsnämnden samt av företrädare för och statens förhandlingsnämnd" - vilket ju inte riktigtmotsvarar vad man menar med samråd - lät vederbörande vid departementet meddelaatt "hinder för KS - eller Kl - att kommentera utredningen finns ju inte,tvärtom bör väl KS och Kl förse förhandlingsnämnden med alla fakta som mantycker är relevanta". Utskottets majoritet har inte känt sig tilltalad av dennaadministrativa snorkighet, i all synnerhet som man frånpersonalorganisationernas sida begärt både remiss och utarbetande avalternativa förslag. Dessa önskemål kvarstår, och efterträdarehar självfallet fortfarande möjlighet att för sin del göra den efterlystainsatsen. I det andra ärendet, som konstitufionsutskottet haftanledning att intressera sig för beträffande undervisning och forskning vidKarolinska institutet, har utskottet friat statsrådet , ehuru demoderata utskottsrepresentanterna ansett sig böra avge ett särskilt yttrande. Idetta yttrande, som finns att läsa i granskningsbetänkandet-jag skall intereferera det här- påvisar vi, hur man i gjort sittbästa för att vantolka vad utbildningsutskottet, och därmed , uttalatom de villkor ett par professorer borde ha erbjudits vid deras nödtvungnaförflyttning i samband med nedläggning. Jag tror mig kunna säga till DanielTarschys, för att citera : "Jo, därom kan jag ge besked. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Remiss av den s. k. , m. in. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Remiss av den s. k. , m. m. Om herrnså vill, ty jag var med." Det var inte så att utbildningsutskottet ansåg att dessapersoner bara skulle ha en stol att sitta på på men iövrigt ha all sin verksamhet på , utan det var- i anslutningtill det uttalande som regeringen hade bett utskottet att göra, nämligen attdet bara skulle finnas två undervisnings- och forskningssjukhus-fråga om attniöjliggöra för dessa professorer att ha sin verksamhet på det andra av dessatvå forskningssjukhus, nämligen . Saken är likväl vid det här laget överspelad: vad somgjorts kan knappast göras ogjort, men det har ändå ansetts befogat att någotbelysa den administrativa manipulationens metodik och möjligheter. Jag inledde detta anförande med att göra någrareflexioner över statsrådens i upprepade granskningsbetänkanden ådagalagdaoskuld och det vida starkare behovet av att spänna ögonen i handläggarnasförehavanden. Båda de ärenden jag här berört torde höra hemma i detta mönster.Mer lär vi nog få se genom lättsinne att i mångalagstiftningssammanhang-bl. a. inom sekretesslagstiftningen-hålla dörren öppen förregeringen att hantera åtskilliga problem genom "bemyndigan-den". Endecentraliserad normgivningsmakt för regering, förvaltningsmyndigheter ochkommuner kan utnyttjas med växlande grader av omdömeslös-het, gentemot vilkeninga lagliga korrektiv finns. Detta är uppenbarligen ett viktigt arbetsfält förkonstitutionsutskottet, som man börjat bearbeta, en verksamhet som enligtmin mening bör utvidgas och fördjupas. Det har ofta diskuterats, om dechargeinstitutet ärmeningsfullt. Regeringens intresse för bemödanden harlänge varit svalt, oberoende av vilken regering som suttit. Mot bakgrund av detsvenska välståndets nedgång och fall, och vem eller vilka som kan komma attställas till svars för detta, är sådana frågor som vi kommer att möta om ettpar minuter och som gäller ett par taxiförare i , studiebidrag förpianospel i eller öppnandet av en läkarpraktik i verkligenganska beskedliga problem. Hur angenämt och allmänbildande arbetet i konstitutionsutskottetän är, kan man likväl undra om det inte skulle finnas skäl att på ett någotannat och mera genomgripande sätt ta tag i mera fundamentala aspekter på vadsom går snett i fråga om "rikets styrelse och förvaltning" och vaddet är som sker bakom det som synes ske. Med detta, fru talman, ber jag att få förena mig med demsom redan yrkat att utskottets granskningsbetänkande med gillande skall läggastill handlingarna. BENGTKINDBOM (c): i inledde och avslutadesitt anförande med några allmänna synpunkter på granskningsarbetet. Jag villbara till det säga - även om det kanske närmast hade hört till inledningen avdebatten -att dem vi från sida granskar är de som ärbeslutande i regeringen, och beslutande är statsråden. Under den här punkten på föredragningslistan diskuterar vitvå avsnitt i betänkandet. I det första, 12 d om remiss av den s. k.KS-utredningen, riktar utskottet viss kritik mot folkpartiregeringen. Detta är ett gammalt ärende. Det var iregionvårdspropositionen 1960 som det sades att starka skäl kunde åberopasföratt till övervägande ta upp frågan om inte staten skulle avhända sighuvudmannaskapet för . uttalade att frågan,om sjukhuset på borde bli kvar under statligt huvudmannaskap, bordeövervägas. var man så beredd att gå in i förhandlingar om ettöverförande av sjukhuset till kommunalt huvudmannaskap. länslandsting förklarade att man var beredd att ta upp överläggningar om ettövertagande. Därmed är vi framme vid den utredning som dåvarandestatsrådet tillsatte och som leddes av nuvarande landshövdingen . Betänkandet, Betingelser för överförande av huvudmannaskapet förKarolinska sjukhuset till landstingskommun, innehåller enligtvad utredningsmannen själv sagt ett neutralt faktaunderlag. Utredningenöverlämnades av statsrådet till statens förhandlingsnämnd utanatt parterna fick yttra sig över utredningen. Och det fanns, vilket vi noterati betänkandet, överväganden i utredningen, trots att utredningsmannen sagt attdet var ett neutralt faktaunderlag. Eftersom partsorganisationerna framfört uttryckligaönskemål om att få utredningen på remiss har utskottet här uttalat kritik. Ochsom jag försökt förklara med tidsangivelserna var det inte någon ko på isen.Tidsfaktorn lade alltså inte några hinder i vägen för en remissomgång. Om såhade skett hade också förhandlingsunderlaget tillförts ytterligare synpunkter. Det förhållande som åberopas i folkpartireservationen, attparterna var företrädda i utredningen och kunde foga särskilda yttranden tillbetänkandet, ändrar ingenting härvidlag. Det finns massor av exempel påutredningar där intressenter är representerade men där betänkandet ändåremitteras till resp, organisationer för yttrande. Och det var det som vi frånutskottets sida tyckte att man lämpligen borde ha gjort i det här fallet. Jag yrkar bifall till förslagunder avsnitt 12 d i betänkandet. Det andra ärendet, , gäller frågor om medicinskaforskartjänster mot bakgrund av nedläggning. Utskottet är enigt i denna del. Det finns inga skäl tillnågot särskilt uttalande från utskottets sida. har emellertidfunnit sig nödsakade att foga ett särskilt yttrande till betänkandet. I dettagörs vissa påpekanden om behandlingen av fem professorer som skulle omplacerasvid Serafimeriasarettets nedläggning. Det är få omplaceringar i det här landetsom föranlett ett så stort intresse och en så grundlig behandling frånriksdagens sida som just de här. Vi upplever fall där personalomplaceras på grund av nedläggningar, utan att man ägnar dem tillnärmelsevismotsvarande intresse i . Jag kan inte frigöra mig från tanken att det är andra skälsom ligger bakom det särskilda yttrandet i denna del. Som förutvarandelandstingsman vet jag Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Remiss av den s. k. , m. m. Granskning av statsrådens tjänsteutövning rn. Remiss av den s. k. , m. m. hur svårtdet varit att få läkare att flytta ut i landsorten - det fanns läkare som gärnagick kvar på underläkarbefattningar på undervisningssjukhusen. Det fannsinstitufioner som betraktades som mer attraktiva. använde självuttrycket "nödtvungna åtgärder" i detta sammanhang. Det är tydligen"förvisningen" till eller till andra sjukhus iregionen som upplevts som det stora hindret. I det särskilda yttrandet under avsnitt 12 tar man ocksåupp frågan om omprövning av tjänst enligt 19 kap. 22-27 §§högskoleförordningen. Inte heller här har utskottet funnit skäl till någotuttalande. Det skiner också på denna punkt av det särskilda yttrandet igenomatt flyttningen till är det som avskräcker. Avslutningsvis vill jag peka på att har dennafråga uppe till prövning. Om det finns bärande skäl för ett annatställningstagande än det som regeringen har föreslagit, får väl tahänsyn till detta. Jag yrkar bifall till utskottets hemställanunder avsnittet . DANIELTARSCHYS (fp): i framförde en hel delreflexioner om kontrollmakt, som jag vill instämma i. Jag hoppas attvi skall få tillfälle att i annat sammanhang diskutera de frågorna. Däremot harjag inte så lätt att ansluta mig till uppfattning i ärendet om Karolinskasjukhuset. Han säger nu att han var med i utbildningsutskottet vid dessbehandling av ärendet och att han därför kan vara ett gott vittne i frågan omvad utskottet avsåg. Också jag har, fru talman, varit med i flera utskott därjag trott mig ha fått igenom vad jag önskade, men där det sä småningom visadesig att så inte var fallet. Vi tolkar faktiskt ibland besluten litet olika, ochlyckas man inte få igenom de rätta formuleringarna i beslutstexten har man inteheller fått igenom det som man önskade. I detta fall tycker jag att det äralldeles klart att texten inte överensstämmer med tolkning. I vad gäller remissen av vill jag säga attdet är en långdragen affär, som pågått i femton års tid.Personalorganisationerna är emot tanken på att överföra sjukhuset tilllandstinget och kämpar för sin ståndpunkt. Det har de givetvis all rätt attgöra. Vi har ju ett öppet samhälle, där man när som helst och i vilket ärendesom helst kan skriva till regeringen och tillföra synpunkter till ett ärendesom där behandlas. Man behöver inte gå och vänta på att det skall hamna enremiss i brevlådan, utan man kan själv på eget initiativ tillföra synpunktertill ett ärende. Det kunde personalorganisationerna göra, och det har de ocksågjort . Kritiken mot att personalorganisationerna inteskulle ha kunnat göra sig hörda finner jag alltså fortfarande överflödig. i (m); Jag har inte mycket att tillägga, men jag villändå till replik foga den kommentaren att om jag harmissuppfattat vad utbildningsutskottetavsåg har i så fall också därvarande representant gjort det. I enkorrespondens som vi haft om behandlingen av detta ärende skriver han nämligen:"Min uppfattning om utskottsskrivningen är att avsikten var att beredaHallberg och drägliga arbetsförhållanden på KS." Det är självfallet också min tolkning avbeslutet, men den svarar inte mot uppfattning. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Sedan samtliga under avsnittet Remiss av den s, k,, m, m. anmälda talare nu haft ordet övergår kammaren till attdebattera Kontrollen av säkerhetspolisens verksamhet, (vpk): Den fråga jag i korthet skall beröra gällersäkerhetspolisens arbetsmetoder. Först vill jag då deklarera att vpk inte ifrågasätterexistensen av en svensk säkerhetspolis. Vad vi däremot är starkt kritiska tillär den svenska säkerhetspolisens arbetsmetoder. Vi vet att skandalerna duggar tätt när det gäller säpo. Vikänner till att ansvariga myndigheter deklarerar att alltär i sin ordning. Så gör också . Utskottet hänvisar tilllagar och paragrafer som säger att någon åsiktsregistrering inte får förekommaenligt lag. Men vi kan hänvisa till klara fall av åsiktsregistrering. Sedanförra årets decharge-debatt har exempelvis en snickare i fått beskedom att han inte får ett byggjobb vid i , Orsaken tilldetta har han inte fått reda på, men han har varit aktiv bl,a. Dessutom har han kanske också visatsympatier för vänstern. En kvinna som var med i Vietnamrörelsen och sökte tilllottakåren fick nej efter kontroll hos säpo. En centerpartist som träffat någonöststatsdiplomat fick nej till ett statligt jobb efter personalkontroll hossäpo. Ja, det går att rada upp ytterligare en lång rad exempel. Vid s, k, vildastrejker är säpo på plats och antecknar vederbörande strejkande i sina olikaregister. Man måste fråga: Vad har detta med rikets säkerhet att skaffa? Dethar avslöjats att säpo bevakade och rapporterade, via olika kanaler, degrekiska patrioternas verksamhet i , till fascistjuntan i påden tiden. Har detta upphört ? Eller fortsätter denverksamheten? Ja, våra invandrare som har flytt undan brutala fascistdiktatureri är väldigt oroliga för att uppgifter lämnas uttill vederbörande lands myndigheter. Jag måste också fråga: Vad har detta medrikets säkerhet att skaffa? Det finns en person som varitanställd vid säpo som kan dokumentera att en rad aktiviteter utförts av säpomen som definitivt inte har med skyddandet av rikets säkerhet att göra. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. , justifiteutskottet, JO och andraorgan har talat om att allt praktiskt taget är i sin ordning och attsäpo håller sig inom lagens ramar. har det emellertid visat sig attsäpoanställda verkligen har utgjort en fara för rikets säkerhet. Helt klart är att regeringen inte visat att den haftkontroll över säpos verksamhet och att detta bör påtalas i nu föreliggandebetänkande. Det delas ut ett särskilt yrkande i kammaren, som lyder: "att utskottets anmälan i denna del läggs tillhandlingarna med följande uttalande: Det är angeläget att förhindra att säkerhetspolisen i sittregister inför uppgifter om medborgares politiska åsikter eller tillämparmetoder som äventyrar andra medborgerliga rättigheter. Mot bakgrund av deförhållanden som framkommit borde regeringen ha vidtagit särskilda åtgärder isyfte att skärpa kontrollen av säkerhetspolisens verksamhet i dessa avseenden." Jag yrkarbifall till detta. BERTILFISKESJÖ (c): anförande var inte särskiltklargörande, och jag har således ingen bestämd uppfattning om vad han anser attkonstitutionsutskottet skulle ha gjort. granskar inte vare sigsäkerhetspolisen eller . Vi har i uppgift att granskaregeringen, och vi har inte kunnat finna att regeringen eller det ansvarigastatsrådet har misskött sina uppgifter på detta område. Såvitt jag kan förståriktade Berfil Måbrink inte heller några anmärkningar mot regeringen. Vad hanmenar att regeringen borde ha gjort framgick inte av vare sig anförandet ellerdet yrkande som har lagts i kammaren. I det avseendet blev alltså hansanförande ett slag i luften. Om kommunisterna vill ha en ändring av de regler somgäller för säkerhetspolisens verksamhet, får de i vanlig ordning motionerahärom. Det har de också gjort, och vpk:s motioner har i många olika omgångarprövats av justitieutskottet och . Vpk har inte vunnit gehör för sinaförslag- de har tvärtom avvisats med stora majoriteter i . Jag kanförstå att man inom vpk är missbelåten med detta. Men vad det har medgranskningsdebatten att göra är jag inte klar över. Det är ju i själva verketriksdagen som vpk bör klandra. Det kan man naturligtvis göra, men riksdagenfaller faktiskt inte in under granskningskompetens. har, som jag sade, att granskaregeringens relationer till säkerhetstjänsten. Redovisningen av dessarelationer finns i betänkandet på s. 278. De har synats i många olikasammanhang, och har inte haft något att anmärka påkommunikationerna härvidlag. Det är detta som utskottet har att bedöma ochinte säkerhetspolisens verksamhet i dess helhet. BERTILMÅBRINK (vpk): Jag hade naturligtvis inte väntat mig någotannat svar från . Jag förstår att behandlar enså här viktig fråga på det sätt sorn han gör - han vill nämligen inte diskuterasakfrågorna. Jag redovisade klart vad det handlade om. Och visst måstedet väl vara en regerings uppgift att se till att säkerhetspolisen i detta landföljer lagar och förordningar! Har inte regeringen sett till det, må det väl irimlighetens namn vara uppgift att påtala detta. Vadjag har visat här är att den svenska säkerhetspolisen bedriveråsiktsregistrering. Och det är enligt lag icke tillåtet, . Ellerär det fillåtet? Jag har uppfattat det så att någon åsiktsregistrering inte fårförekomma. Dessutom har säkerhetspolisens uppgifter använts motmänniskor som har sökt vissa jobb, och de har alltså blivit nekade arbete. Iförlängningen av detta ligger att vi har fått ett yrkesförbud i detta land. Detmåste väl vara en uppgift för att granska detta ochpåtala för regeringen att det här är något som måste åtgärdas. Jag kan inte sedet på annat saft. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. BERTILFISKESJÖ (c); Påståendet att säkerhetspolisen bedriveråsiktsregistrering har noga synats av alla möjliga instanser- av regeringen,JO, de parlamentariska representanterna i ,justitieutskottet, vid noggranna hearingar som framgår av justitieutskottetsbetänkande . Och alla dessa olika instanser, som således innesluter ettbetydande antal riksdagsledamöter, har entydigt förklarat att någonåsiktsregistrering inte förekommer. Jag är benägen att fästa större tilltro till resultatet avdessa undersökningar än till de obevisade påståenden som här harframfört. (vpk); En kommissarie med långvarig tjänst inom säpo.Melker Berntler, har i en intervju i i är svaratpå frågor av en DN-journalist. "Vilken typ av aktivitet kan väcka Säpos misstanke såatt man som svensk medborgare blir registrerad? - De bestämmelserna är så kvalificerat hemliga att jaginte får yppa något om dem. Så mycket kan jag i alla fall säga, att viss sorts politisk aktivitet iett visst parti anses misstänkt, däremot inte i ett annat. - Det kan varamycket, från lindrigt straffbelagda handlingar till sådant som ger en vissstatus inom partiet. Bestämmelserna är gummiartade och jag anser det djuptodemokratiskt att de är hemliga. - Folk ska vetavilka följder ett visst handlande kan få senare i livet. Den politiskaåsiktsregistreringen måste upphöra, inga uppgifter om politisk aktivitet ochpolitiska sympatier för organisationer som anses "rumsrena' i endemokratisk stat ska kunna registreras. - bryter isjälva verket mot många bestämmelser som reglerar 7 protokoll 1979/80:137-138 Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. verksamheten.Det vet inte chefen eller politikerna i styrelsen." Berntlers uppgifter bekräftas ju i praktiken. Jag harnämnt snickaren i . Vad är det som gör att denne byggjobbare inte fårarbeta på ? Han har varit aktiv i värnpliktsriksdagen, och därmedhar han blivit registrerad. Vi kan ta byggnadsarbetaren uppe i , sominte fick ett jobb för att reparera ett militärförräd någonstans iHälsingeskogarna. Han var medlem av vpk. Och man kan rada upp exempel efterexempel. Vad är detta om inte åsiktsregistrering? Om det inte äråsiktsregistrering, borde man ju tala om vad det är. Genom att bestämmelserna för registrering är så"kvalificerat hemliga" behöver man ju aldrig tala om vad deinnehåller. Det är därför som man kan krypa bakom på det sätt som KU och JOgör- ingenting olagligt har hänt från Säpos sida, osv. Jag föredrar faktiskt att lita på med25-30 års tjänst i säpo. Jag tror faktiskt att de uppgifter som han har kunnatlämna ut, utan att riskera att straffas, är mera trovärdiga än de som BertilFiskesjö och andra här i kammaren anför. Jag vill bara tillägga att även Berntlersuppgifter och omständigheterna kring t. ex. fallet med snickaren i hargranskats ingående av en mängd olika instanser. FÖRSTE VICE TALMANNEN: Sedan de under avsnittet Kontrollenav säkerhetspolisens verksamhet anmälda talarna nu haft ordet övergår kammarentill att debattera Tillsättningen av skoldirektörstjänst i . Riktlinjerna för tillsättning av vissalärartjänster, t. ex. rektorer och skoldirektörer vid enheter inom denobligatoriska skolan, har beslutats av . Ett studium av det materialsom låg till grund vid ställningstagande 1957 visar att beslutetinte tillkom genom en slump. Materialet visar klart att riksdagensbeslut togs på grundval av ett gediget förarbete i skilda sammanhang. Den utredning som föregick propositionsskrivandet hadekommit fram till, i vad avser tillsättning av skolchefer, att det bör ankommapå skolstyrelsen i första hand att bedöma de sökande och att dess uppfattningdärvid bör tillmätas stor betydelse. Utredningens uppfattning på denna punktskärptes i regeringens proposition 1957:61. I propositionen anfördeföredragande statsrådet bl. a. följande: "Jag vill här understryka, attskolstyrelsens förord bör tillmätas särskilt stor vikt vid tillsättning avskolledarbefattningarna." Men därmed är historieskrivningen inte slut. Vad somskedde vid utskottsbehandlingen i denna fråga förtjänar också ett omnämnande,av det enkla skälet att utskottet i sitt yttrande ytterligare kom att betonavikten av skolstyrelsens förord. I statsutskottets utlåtande 1957:97 kannämligen