prot · G309110 · 1979-12-31 00:00:00 — Det är ett stort ansvar justifieutskottet tar på sig genom dennahållning. Vid åtskilliga fillfällen har vi från vpk i debatterredovisat skälen fill att vi kräver en grundlig undersökning avsäkerhetspolisens verksamhet. Därför skall jag starkt begränsa minframställning . Låt mig endast stanna vid några av de avslöjanden som dennumera pensionerade kommissarien gjort. Det gäller säpostolkning av bestämmelserna för skälen till anteckning i register, där f. ö.bestämmelsernas utformning inbjuder fill missbruk. Det gäller användningen avsidoinformationer från telefonavlyssning. Det gäller registrering av flyktingaroch människor som deltar i demonstrationer. Det gäller uppgifter som tydligenfinns kvar, trots försäkringar om att personregister förstörts. Det gäller enverksamhet som kan äventyra viktiga delar av tryckfrihetslagstiftningen osv.Inget av detta tycks rubba jusfifieutskottets tilltro till att säpo intebehöver kontrolleras ytterligare. Ej heller sådana fall som snickaren iKarlskrona som hindrades att utföra sitt arbete, utan att han ens fick enförklaring till varför han avstängdes, spelar tydligen någon roll förutskottet. I justitieutskottets betänkanden hänvisas till tidigareavgivna betänkanden. Om dessa kan sägas att de har det gemensamt att de väjerför varje krav om ökad insyn och att man gömmer sig bakom den kontroll somfinns. Återigen bör betonas vad vi har sagt: Trots de regler som finnshar dock säpo bedrivit en verksamhet som äventyrar viktiga medborgerligarättigheter och som innebär ett hot mot demokrafin. Vi har i motion 1979/80:803 begärt att som sinmening uttalar att säkerhetspolisens verksamhet i fortsättningen skall inriktaspå att bekämpa spioneri, terrorism och sabotageverksamhet. Vi har begärt attriksdagen hos regeringen hemställer att den del av säkerhetspoUsens verksamhetsom innebär registrering och rapportering av politisk verksamhet snarastupplyses. Vi har som en konsekvens av detta begärt att anslaget till särskildpolisverksamhet i motsvarande grad reduceras. Vi här slutligen begärt attriksdagen hos regeringen hemställeratt en pariamentarisk utredning, vari de femriksdagspartierna är företrädda, tillsättes för att granskasäkerhetspolisens verksamhet och föreslå åtgärder i syfte att tryggamedborgarnas rättssäkerhet. Detta borde kunna anses som rimliga krav. De är särskiltmofiverade mot bakgrund av vad som framkommit omsäkerhetspolisens verksamhet, är dock kallsinnigt till dessakrav. Hur omfattande skall skandalerna och avslöjandena omsäkerhetspolisens verksamhet behöva vara för att justifieutskottet skall kunnaställa upp för en ordentlig granskning? Jag ber, herr talman, att få yrka bifall fill motion 803 isamtliga punkter samt fill motion 802. BERTILLIDGARD (m): Som alltid när säkerhetstjänsten angrips drarman fram en hel rad av äldre fall som tidigare granskats av JO, JK eller någonoffentlig utredning. De presenteras som om det gällde nya fall och nyaövergrepp från säkerhetstjänstens sida. Det har t. o. m. förekommit, fastäninte just , att man har dragit fram fall som ingående granskatsav kontrollorgan utan att föranleda någon erinran för att därmed försökamisstänkliggöra dagens säkerhetstjänst. Jag skall ta upp ett fall som var inne på,nämligen det som gäller kriminalkommissarien . sade attvi inte hade behandlat det fallet i något betänkande från jusfitieutskottet.Det är fel. Det kanske har förbigått , men det står följande pås. 6 i jusfitieutskottets rätt omfattande betänkande 1979/80:3: "Nyligenhar säkerhetspolisens verksamhet efter anmälan av en tjänsteman vid säkerhetsavdelningengranskats av både JO och JK. Beslut i ärendena meddelades den 25 januari 1979resp. Granskningarna gav i intet av fallen anledningtill krifik mot ." läsa merom detta i betänkande 1978/79:30 s. 301. Jag kan inte inse att vi skall behöva känna oss särskiltoroade inom justitieutskottet för vad har sagt, när ärendet ärgranskat på det sätt som jag här har redovisat. Sedan skulle jag vilja säga att de motioner som diskuterasi dag till sin andemening är ungefär likadana som de motioner som vidiskuterade och beträffande vilka justitieutskottet förmindre än sedan avlossade ett mycket utförligt betänkande. Om man görsig besvär att läsa det betänkandet och se vad där står finner man att vi talarom att det på initiativ har skett en översyn avverksamheten inom säkerhetspolisen. En del av de besluten är genomförda, andravilar i avvaktan på regeringens beslut om den här saken. Det är, som sagt, rättnya beslut, och jag är ledsen att behöva säga att vi ännu inte kan redovisanågon erfarenhet av vad dessa åtgärder resulterat i. Vi får väl vänta med attdiskutera saken tills vi kan säga någonting. Men ett faktum är attsäkerhetspolisen invändigt inte ser ut på det sätt som den gjorde för ettår sedan. Det har skett förändringar i olika hänseenden. Jag kan t, ex. nämnaatt det f. n. pågår en översyn av den s. k. personalkontrollkungörelsen, därsyftet är att man skall minska antalet tjänster i skyddsklassen för de tjänstersom är av störst betydelse för rikets säkehet. Detta är också ett led i denöppnare verksamhet som eftersträvar. När utskottet den här gången beredde ärendet ställde sigde ledamöter av styrelse som är riksdagsledamöter fillutskottets förfogande för en utfrågning. Det kom verkligen inte fram någontingvid denna utfrågning, som ger underlag för mer eller mindre sensationella frågor.Ledamöterna av , som har en mycket långvarig och ingåendekännedom om , visade en mycket stark medvetenhet om vad manifrån och allmänhetens sida väntar sig av de parlamentariskaledamöterna i när det gäller kontroll och insyn i denverksamhet som säkerhetspolisen bedriver. Detta tycker jag är mycket viktigt.Själv har jag mycket kort erfarenhet av styrelsens verksamhet och skall inteåberopa min erfarenhet. Jag skall ändå säga så mycket att det är min absolutaövertygelse att det från säkerhetspolisens register icke kan komma ut någonuppgift där inte medgivande till utlämnandet har givits av de parlamentariskaledamöterna. Det finns bestämmelser för verksamheten som garanterar att ett visstantal parlamentariker alltid skall vara närvarande när det beslutas om sådanating. Det är klart att man kan säga att vi i ett eller annat hänseende kanmanipuleras. Kanske kan det gälla om en eller två av oss, men jag tror inte attdet gäller om sex ledamöter. En del av dem är alltför erfarna för att detskulle vara möjligt att göra någonting sådant. Jag kan kanske säga att justdärför att vi har så liten erfarenhet kan inte utskottet komma med några merasensafionella förslag till ändringar. Vi får leva med de bestämmelser som vi f.n. har. När vi har fått ett större erfarenhetsunderlag finns det kanske ocksåmöjligheter att fatta andra beslut. Jag vill erinra om att det i samband medjuristkommissionens utlåtande rörande fallet förutsätts att en översynskall ske . Jaghemställer om bifall till utskottets förslag i detta hänseende. (vpk): Jag har naturligtvis inte sagt att man inte iolika utskottsbetänkanden kan läsa något om avslöjandena beträffande falletBerntler. Vad jag har sagt är att man inte har dragit några slutsatser av dessaavslöjanden och vidtagit några åtgärder när det gäller kontrollen av säposverksamhet. talesman gömmer sig bakom att JO och JK inte harriktat några anmärkningar mot . Men min frågeställning är:Känner sig inte utskottet i behov av någon parlamentarisk granskning av såanmärkningsvärda uppgifter som där har framkommit? säger:Justitieutskottet har frågat andra riksdagsledamöter, som fillhörrikspolisstyrelsen, hur de ser på den här frågan. Men inte kan det väl sättas istället för den pariamentariska utredning som vi i motionen har begärt? Det kanväl ändå inte mena. Borde inte justitieutskott bemöda sig omrättssäkerheten? Borde inte detta utskott ta som sin uppgift att se fill attinte den särskilda polisverksamheten kolliderar med och skadar de medborgerligarättigheterna? Jag tycker närmast att det är beklämmande att man gång på gångfinner att justitieutskottet mer ser som sin uppgift att förhindra en verkliginsyn i denna särskilda polisverksamhet än att medverka till en sådan insyn.Nog borde utskottet kunna erkänna att en verksamhet av det slag som det här ärfråga om rymmer så många problem att den ständigt måste ses över ochkontrolleras. Jag skulle kunna redovisa åtskilliga fall, som visar attsäpo bedriver åsiktsregistrering. Bestämmelserna säger att ingen fårregistreras enbart på grund av politisk åsikt. Men då borde också säpo kunnatala om för vilka andrabrott eller misstankar om brott som en rad personer har registrerats. Näroförvitliga arbetare, som hindras att utföra sitt arbete, begär besked omorsaken får de inget svar. Deltagande i demonstrationer, aktivitet påvärnpliktsriksdagen, politisk aktivitet - ja, sådana saker kvarstår som endatänkbara skäl till att registrering har skett i flera konkreta fall. Jag erinrade i den förra debatten som vi hade om att denDennis Töllborg, som har gjort en större genomgång av säpos verksamhet, hävdaratt det faktiskt råder yrkesförbud även i . En person kan av säpohindras frän att utföra ett arbete men får inte ta del av skälen och är därförförhindrad att försvara sig. Det måste ändå ur demokratisk synpunkt vara heltförkastligt. menade att det är gamla fall som dras fram.Men när de fallen inte har undersökts ordentligt och man dessutom har klaramisstankar om att verksamheten inte har upphört därför att man har färskauppgifter -då kan man hävda att hela denna verksamhet borde undersökas. erinrar om ett fall när det gälldetelefonavlyssning. Han säger; Det grövsta brott jag kunde finna i kretsen kringden avlyssnade var att man transporterat tidningar på så sätt att man lagtdessa i bagagehyllan på en viss järnvägsvagn, tidningar som sedan avhämtades avannan person på destinationsorten. Att det skulle utgöra något hot mot riketssäkerhet kan i varje fall inte jag inse, sade han i en tidningsintervju. verksamhet som ägde rum under närsamlingsregeringen förbjöd transport av bl. a. den kommunistiska pressen. Men det är inte bara dessa gamla fall som finns, BertilLidgard. Jag skall bara erinra om att när gick i pension ochgav en intervju, pekade han på andan inom säpo. Han sade: Man samlar på alltnegativt man kan hitta om vänsterorganisationer. Man måste kunna måla fan påväggen om man skall kunna sfiga i graderna på säpo. Oroar inte detta någon ijustitieutskottet? Först ett par ord om det påståddayrkesförbudet, som skulle råda genom beslut av säpo, eller vi skall kanskehellre säga säkerhetspolisen, eftersom säpo är ett begrepp som ni använder erav för att ange någon sorts anknytning till det obehagliga eller någotsådant . Men säkerhetspolisen har inga befogenheter att hindranågon från att få något jobb. Det är den anställande myndigheten som beslutarom vederbörandes antagande eller icke. Sedan vet lika väl som jagatt det finns bestämmelser om olika skyddsklasser för olika typer av tjänster.Det är där säkerhetspolisen fyller en funktion genom att lämna uppgifter somkan ha kommit fram i spaningsarbetet. Men som jag sade tidigare lämnas det inteut en enda uppgift utan de parlamentariska ledamöternas medverkan ochdeltagande i beslutet. - Detta om detta! Sedan måste vi tydligen komma tillbaka till MelkerBerntler, eftersom åberopade honom igen. Jag kan inte förstå attutskottet skall oroas eller ta initiativ till en utredning när JO och JKkonstaterat att deras granskningar inte i något fall gav anledning till kritikmot . Varför skall vi då utreda någonting - vi skall väl integöra saker och fing i onödan? Det är egentligen det vikfigaste jag har attsäga. Jag skulle vilja erinra om - dethar f. ö. redan gjort - den officiella beteckningen. Den är"Särskild polisverksamhet för hindrande och uppdagande av brott mot riketssäkerhet". Det ligger i sakens natur att den verksamheten i vissutsträckning måste vara omgärdad av hemliga bestämmelser - annars blirverksamheten meningslös. Jag kan förstå att många människor känner sig illaberörda av detta, men så länge vi har den situafion vi har ute i världen är videss värre tvungna att leva med denna verklighet. NILSBERNDTSON (vpk): Uttrycket säpo är väl ett begrepp som intebara vi i vpk använder - jag tror att det kan användas och kommer att användasi debatterna. Sedan säger att säkerhetspolisen inte kanhindra någon att utföra sitt arbete. Nej, men om säpo till arbetsgivaren avgeryttranden om en person som gör att arbetsgivaren inte anställer vederbörande,dvs. om säpo avråder rån en anställning, är det ju i alla fall säpo som haragerat. Vi har snuddat vid fallet med snickaren i , som inte fickutföra sitt jobb på ett militärt museum, där det väl knappast kan. finnasnågra allvarliga säkerhetsproblem.Är då inte detta något av ett yrkesförbud?Jag upplever det så, och jag tror att snickaren i fråga och hans arbetskamraterupplever det som ett yrkesförbud. är litet irriterat över att de härfrågorna kommer igen. erinrade i sitt första anförande om bara hade behandlat dessa frågor. Det är möjligt attjustitieutskottet tycker att det är besvärande. Men jag tror att ni skallräkna med en fortsättning. Både säpos benägenhet till övertramp och vpk:s vaksamhetgör att frågan inte förlorar i aktualitet. Vi kommer att upprepa kravet på enordentlig parlamentarisk granskning. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom. 1 och 2 Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels mofion 803 av m. fl. i motsvarande del, ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. SedanNils begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller justitieutskottetshemställan i betänkande 31 mom. 1 och 2 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit mofion 803 av m. fl. i motsvarande del. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåNils begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 300 Nej - 17 Propositioner gavs på bifall fill dels utskottetshemställan, dels mofionerna 802 av m.fl. och 803 av LarsWerner m. fl. i motsvarande del, och förklarades den förra proposifionen varamed övervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller jusfifieutskottetshemställan i betänkandet nr 31 mom. 3 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit motionerna 802 av m. fl. och 803 avLars m. fl. i motsvarande del. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärderösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gavföljande resultat: Ja - 300 Nej - 17 § 7 Påförslag av talmafinen beslöts att kammarens förhandlingar skulle fortsätta vidmorgondagens sammanträde. § 8 TALMANNEN: Jag får meddela att på morgondagens föredragningslistauppföres arbetsmarknadsutskottets betänkande 21, civilutskottets betänkande 16samt socialförsäkringsutskottets betänkanden 12 och 13 i nu angiven ordningfrämst bland två gånger bordlagda ärenden. § 9 Karhmaren åtskildes .