prot · G309148 · 1979-12-31 00:00:00 — att riksdagenmed bifall fill regeringens förslag och med avslag på mofion 1979/80:1925godkände att statligt stöd till fortsatt utrednings- och projekteringsarbeteför en ändrad vattenhushållning i och härmed förenade åtgärderlämnades enligt de grunder som förordats i propositionen, 3. att medgav att kostnaderna för det statligastödet flck bestridas från förslagsanslaget Ersättningar för vissa besiktningar och syneförrättningar under tionde huvudtiteln. Reservation hade avgivits av SvanteLundkvist, , , , , och (alla s) som ansett att utskottet under 2 borthemställa att med anledning av regeringens förslag ochmotion 1979/ 80:1925 skulle som sin mening ge regeringen till känna vadreservanterna anfört om ytterligare överväganden och förslag beträffande ändradvattenhushållning i samt godkänna aft statligt stöd fill fortsattutredningsarbete i ämnet under /81 lämnades med högst 500 000kr., SVANTELUNDKVIST (s): Vi har åtskilliga gånger här i riksdagenkonstaterat vilken värdefull tillgång våra sjöar och vattendrag är i vårnaturmiljö. är i storlek landets fjärde sjö. ochHjälmareområdef har i den fysiska riksplaneringen tillmätts stor betydelse frånskilda synpunkter. regleras alltsedan sjön -för aft rnan skulle utvinna jordbruksmark - blev föremål för en sjösänkning. Vattenhushållningenspelar stor roll för jordbruket och kraftproduktionen. och Hjälmareområdef är av stor och växandebetydelse för rekreationslivef, för fritidsfiske, båtsport och rörligtfriluftsliv, för bad och fritidsbebyggelse. Här finns öar och områden som frånnalurvårdssvnpunkf är angelägna aft skydda. Stora delar av Hjälmarornrådef harockså i flera avseenden angetts vara av riksintresse för kulturminnesvård, Hjälmarufredningen har konstaterat att åtgiirder måstevidtas för atl anpassa regleringsbestämmelsena för så iill framförallt allmänna intressen kan tillgodoses bättre än under nuvarande förhållanden.Vi socialdemokrater delar den uppfattningen. Vad som oroar oss är att naturvårds-och rekreafionsintresset i regeringens förslag fått slå tillbaka för vissafördelar som rnan på kort sikt skulle kunna vinnii för jordbruket. Jordbruket hiir behov av låga vattennivåer för atl vissamarkområden skall kunna brukas. Dessa låga vattennivåer är å andra sidan etthot mot miljövårdens intressen. Jordbruksintresset har hitintills blivittillgodosett i stor utsträckning. Detta har medfört iitt eft medelvaftenstånd isjön skapats som ligger på lägre nivå än vad som var meningen från början. framhåller rned skärpa i sitt yttrandeatt del från naturvårdssynpunkt är ett mycket starkt krav att viittenståndet iHjälniiiren inte under några omständigheter tillåts sjunka under den redan islutet på 1800-falet fastställda sänkningsgränsen. säger iittvarje underskridande av denna gräns iir ett steg på vägen mot en ödeläggning avvikfiga delar av , i princip på samma sätt som skett medHornborgasjön, Jordbrukets svårigheter och känslighet för höga vattenstånd harökat på grund av att de torrlagda markerna sjunker ihop.Naturvårdsverket menar att man kan befara att det från jordbrukets sida kommeratt framföras krav på skärpt reglering och sänkt vattenstånd, i takt med attnivån på de lägst belägna markerna fortsätter alt sjunka. Naturvårdsverketmenar att rnan därför nu bör slå fast att sänkningsgränsen inte skallytterligare justeras nedåt och att inan för jordbrukels vidkommande bör fåvälja andra lösningar, t, ex, invallning, för att klara torrläggnings-problemenpå de hopsjunkande markerna. i län pekar på att utredningenkonstaterar att stora arealer jordbruksmark efter hand går mot försumpning, ominga skyddsåtgärder i form av invallning görs, och defta oavsett om Hjälmarensvattenstånd strikt skulle regleras inom gällande regleringsgränser. Ävenlänsstyrelsen i län anser därför att invallning av ännu icke skyddadelandvinningsjordar måste komma förr eller senare, om man vill tillvaratatorrläggningseffekten. Utredningens förslag till tappningsplan innebär aftsänkningsgränsen får underskridas, vilket i realiteten skulle innebära enlegalisering av ett lägre medelvattenstånd i , kanicke tillstyrka detta. Tappningsplanen bör enligt niiturvårdsverkets mening istället omarbetas med beaktande av sänkningsgränsens okränkbarhef. Vi socialdemokrater anser det felaktigt att väsentliga naturvårds-och rekreafionsintressen skall offras för att vi under en begränsad tidframöver skall kunna klara problem för andra intressen, i defta falljordbruket. Jordbruksministern säger i sin proposition att allii de olikaintressena runt sjön är av stor allmän betydelse och att han inte finner skälatt tillmäta något av dem större tyngd än de andra. Regleringen av Hjälmarenmåste enligt hans mening utformas genom en avvägning mellan de berördaintressena. Med jordbruksministerns inställning kommer då dennaavvägning på grund av att den odlade jordbruksmarken fortsätter att sjunka attgå ut över miljövårdens och rekreationslivets intressen. Vi löper, somnaturvårdsverket har understrukit, risk för en ödeläggning av viktiga delar avHjälmaren, Här står eft jordbruksintresse, sorn med propositionens förslag kanskyddas , mot betydande risker för naturvårdens Nr 148 mera långsiktiga intressen. Vi upplever på nytt igen hur omsorgen om miljön får vika när jordbruksministern ställs inför uppgiften att prioritera melliin ett jordbruks- Vi socialdemokrater menar att den skada som en Ändradvatten-legalisering av ett lägre medelvattenstånd i skulle medförapå hushållnins i Hiäl-denna sjö icke kan repareras när den en gång ärvållad. Vill man behålla niaren torrläggningseffekten på den jordbruksmarkdel gäller, bör man diirför redan nu enligt vår mening pröva möjligheten tillinviillning i stiillet för ytterligare sänkning av sjön. Därför bör regleringenske och tiippningsplanen omarbetas med beaktande av den tidigare fastställdasänkningsgränsens okränkbarhef. Jag yrkar, fru talman, bifall till den reserviition somutskottets socialdemokrater fogat vid utskottets betiinkande. I detta anförande, under vilket förste vice talmannenövertog ledningen av kammarens förhandlingar, instämde och (båda s). PERISRAELSSON (vpk): I jordbruksutskottets betänkande nr 37. som vinu behandlar, tas frågor kring regleringen av sjön upp tillbehandling, tillkallades av regeringen en särskild utredare föratt belvsii frågor kring reglering. Den utredningen iir sedan en tidslutförd och har föranlett proposifion 1979/80:91 från regeringen, vilken ihuvudsak går på de förslag som utredningen lagt fram. Med anledning avpropositionen har från vpk väckts motion nr 1917, i vilken det krävs atlriksdagen avslår regeringens proposition och begär ett nytt förslag som tarhänsyn till de synpunkter som framförs i motionen. De åtgärder som föresliis i propositionen och somutskottet tillstvrker i Viid gäller nytt regleringsprogram för Hjälmarenberäknas kornnia att kosta ca 8 milj, kr, penningvärde. Utskottetföreslår att kostnaden bestrids rned statsmedel. Man medger att det kanskekunde vara riktigt att de som drar nytta av det nya regleringsprogrammef bordebidra till kostnaden, men man anser det alltför komplicerat att finna någonmodell för att ta in de avgifter som skulle komniii i fråga och hiimnar på denståndpunkten att del är enklast att staten betalar. Motionärerna från vpk kan inte dela denna utskottetsbedömning. Vi anser att om det går att göra troligt att också miljöintressenaskulle tjäna pa en rensning av , bör det utarbetas ett nytt förslagfrån regeringen, där de kommersiella intressen sorn kan dra nytta av en sådanrensning får gå in och bidra till kostnaderna efter en lämplig modell. Skulleen rensning av ån inte ha påvisbara fördelar från miljö- ochnaturskyddssynpunkt. bör i stiillet ett nytt förslag utgå från dentappningsplan som inte innefiiltar rensning iiv , Också i dettafall anser motionärerna att de intressen som drar nytta av den nyatappningsplanen bör kunna lämna bidrag i proportion till Nr 148 dragen nytta. den Denna inställning från mofionärernas sida är inte något påfund som deär 21 maj1980 ensamma om. Tre vikfigaremissinstanser uttalade vid sin behandling av utredningens förslag liknande synpunkter som vi framfört i motionen. Ändradvatten- Kammarkollegiet anser att de föresltignarensningarna i inte hushållninsi Hjäl- ''' ekonomiskt försvarbara. Kollegiet sägier också att enregleringsplan för maren infe bör få gå ut överandra sjöar inom avrinnings- område.Det ifrågasätter också nödvändigheten av en ombyggnad av Hyndevadsdammen och.orn en sådan ändii måste ske. orn det infe är en sak förregleringsintressenferna. , som väl i första hand har iitt setill aft staten hushållar med sina medel, anser sig inte kunna biträdiiutredningens förslag till åtgärder i , anser aft utredningens motstånd moten höjning av medelvatfensfåndet inte "år befogat. Det nuvarandemedelvatfenslåndet iinser verket vara ett resultat av otillåtliga sänkningarunder sänkningsgränsen och otillåtet höga tappningar i undertorrperioder. Verket anför vidare att det är ett mycket starkt krav urnaturvårdssynpunkt aft vattenståndet i inte under någraomständigheter tillåts sjunka under den fastställdasänkningsgränsen på -t- 21,62 m. delar inte utredningensuppfattning att staten bör betala kostnaderna för de föreslagna åtgärderna.Enligt mening tillgodoser en ny vaftenhushållningsplan bådejordbruksintressen och andra intressen, även om verkets synpunkter rörandesänkningsgränsens okränkbarhef beaktas. Jordbruket liksom andra intressen,såsom kraftintresset, bör därför svara för sin del av kostnaderna. Det men för jordbruket runt som uppstår på grundav en något högre vattennivå i sjön har ökat under de somförflutit sedan den stora sänkningen då sjöns vattenspegel sänktes medså mycket sorn 1,3 m. Att detta men ökat beror på aft jorden sänkt sig medtiden i förhållande till vattenspegelns nivå. Detta fenomen kan komma altfortsätta också framåt i fiden, I så fall blir en sänkning avmedelvattenståndet i sjön bara en kortsiktig lösning, som för gerfördelar för jordbruket. En långsiktig lösning skulle då ligga i att lågtbelägen jord invallades. säger utskottet att en sådan lösning blir alltfördyr i förhållande fill de vinster som kan göras för jordbruket. Det är intesäkert att det behöver förhålla sig så om man ser lösningen i ett tillräckligtlångt perspektiv. Därför kan en invallning mycket väl tänkas sorn en långsiktiglösning, I den socialdemokratiska reservationen till utskottets betänkandeframförs tankar om en invallning som en sådan långsiktig lösning, och det harSvante talat om, I reservationen går man emellertid med på aftföretaget skall betalas av staten, och från den synpunkten kan vi inte stödjareservationen. Men orn vår motion faller kommer vi i andra hand ändå aft stödjareservafionen sorn eft bättre förslag än det som utskottet förordar. Med det anförda vrkariag bifall till motion 1979/80:1917, 112 SVANTELUNDKVIST (s) replik: Nr 148 Med anledning av det sista Per siide vill jag bara den markeraalt frågan om kostnadsfördelningen får bli beroende iiv hur det nya 2I förslagsom vi väntar på kommer att se ut. Därmed har vi icke genom vår _ reservationsanktionerat det förslag till kostnadsfördelning sorn irtskotlsma- Ändrad vatten- joritetenförordar och som ansluter sig till propositionen. Vi vill bedöma den hushållnins i Hiäl- frågannär vi får tillbaka ärendet på bord. Däremot har vi siigt att maren vityckeratt bör anvisa de , som man begär för ytterligare utredning.Vi anser nämligen att det här är en fråga som måste utredas LENNARTBRUNANDER (c): Sviinte redogjorde försocialdemokraternas reservation till jordbruksutskottets betänkande 37, ochhan redogjorde också för de värden som gäller för Hjälmareområdet,Jordbruksministern har också i sin proposition sagt att det är dessa värden somär orsaken till att inan vill vidtii åtgärder. Sedan regleringen av sjöngjordes har avrinningen i försämrats. Förhållandet är intesärskilt bra. Vissa år har vi för högt vattenstånd och andra år för lågtvattenstånd. Sådana tillstånd förekommer ganska ofta. Enligt utredningen ärvattenståndet för högt, och kommer vattenståndetunder den lägre gränsen. Det förslag som föreligger innebär ju att man skallförsöka hålla ett jämnare vattenstånd. skall vattenståndet vara -t-21,95 m, och skall det vara -t- 21,73 m. Det iir alltsåbetydligt högre än det lägsta vattenståndet, som är 21.62 m. Detta måste, somjag ser det. vara till fördel även för naturvården, eftersom stränderna intepåverkas av högt och lågt vattenstånd på samma sätt som , säger att i och med atl man tillåter attdet lägsta vattenståndet får underskridas så legaliserar mandenna sänkning. Enligt min uppfattning är det inte alls på det sättet. Vad rnanhar sagt är ju att från nyår och fram till vårfloden skall vattenståndet kunnagå ned till 21.50 m för att stora översvämningar skall motverkas när vårflodenkommer. Detta vattenstånd fär endast tillåtas om kan ge klara prognosersom visar att vi får en mycket stark och besvärlig vårflod. Härigenom kan juinte vattenståndet påverkas negativt. Det måste för alla partervara positivt att hålla ett jämnt vattenstånd. Jag tror att vi är ganskaöverens om att alla de intressen det här gäller: jordbruk, naturvård, flske -på fritid och som yrke -skall kunna samsas om de tillgångar som vi här har. Reservationen tar också upp frågan om invallningen. Mansäger att detta måste vara det sätt pä vilket vi skall lösa de problem det härgäller. Utredningen har ju sett på denna fråga och förklarat att detta ärnågonting som man i varje fall inte kan gå in på, eftersom det kommeratt ställa sig avsevärt dyrare än de värden man i detta fall skulle skydda. Vad man nuvill göra när det gäller restaureringen av och nar 8 protokoll 1979/80:148-149 det gälleravrinningen är att återställa miljön i ursprungligt skick och på det sättettillgodose de intressen som diir finns och som även giiller sjön, Per var inne på frågiin omkostnadsfördelningen, Miin kan naturligtvis tycka att om en sådan har åtgärdvidtiis, så bör de som hiir nytiii iiv den också betala för den. Jag kiin i ochför sigdelii den uppfiittningen. Men utredningen har ju sagt all om man väljerdet systemet, så kommer det iitt kosta ungefär lika mycket som det systemutredningen förordar. Dessutom koinmer det att ta väldigt iitt rediiut vilka det iir som har denna nytta och vilka som i så fall också skallbetala. Att man skiill liigga ut samniii suinnia pengar bara för aft kunna tain de pengarnii av dem som får nyllii av åtgärderna tycker jag inte ärbefogiit. Samhället och stiiten tjiinar ingenting på det, utan alla parterförlorar i så fall. Med detanförda vill jag yrka bifall Iill jordbruksutskottets hemställiin. () replik: Under de år som hiir gått har man ju, LennartBruiiiinder. legaliserat en lägre niedelvattennivå iin den ursprungligenfaststiillda. Fortsätter vi att tumma på sänkningsgränsen, så fortsiitter ocksålegiilise-ringen av en lägre vattennivå. Om sedan jorden fortsiitter attsjunkii. tvingar det fram en ny diskussion orn hur jordbrukets intressen skalltillgodoses. Med jordbruksininisterns sätt att resonera, att här skall ingetintresse ha förtur framför det andra, skall vi då på nytt göra en avvägning.Och i den situiitionen är kanske medelvattennivån ännu lägre. Följden blir dåden att vi fiir ett vattenstånd som återigen skadiir naturvårdsintressel ochsjön men kiinske tillfälligt räddar jordbruksintresset. Vi har sagt att man borde pröva vadinvallningen kan kosta. Da säger : Utredningen har ju tittatpå detta och konstaterat atl del inte är aktuellt atl göra en invallning, ivarje fall inte . Menar då att vi först skallacceptera dessa skador på sjön och börja diskuteraom vi iindå inte borde ha iiivallal för att rädda jordbrukets intressen? Vimenar att det borde vara angeliiget iitt sätta klackarna i backen nu föratttill varje pris förhindra en sådiin utveckling som den hartecknat. Då får vi pröva frågan hur mycket jordbruksmark vi kan rädda och tillvilket pris och vidare om insiitsen är tillräckligt värdefull för att göras. Viborde väl iindä kunna vara överens om att vi aldrig kan acceptera en sådanförstörelse som den har tecknat för , Blirförstörelsen av den omfattningen, har vi verkligen råkat illa ut-då barettnaturvärde gått förlorat som vi aldrig kan få tillbaka. Därför menar vi att detar nu vi måste sätta klackarna i backen, innan utvecklingen har gått för långt. LENNARTBRUNANDER (c) replik: , vi kan vara överens omiitt vi inte vill hii samma utveckling för som vi har fått förHornborgasjön, Men som jag ser det är vi inte på väg mot den utvecklingen, ochde åtgiirder som skall vidtas kommer inte heller att medverka till en sådanutveckling. måste varapositivt för naturvården runt sjön om vattennivån hålls jämnare Nr 148 Den har, som jag redogjort för,viirierai starkt. den varit nere , alltså klart under det liigsta tillåtna vattenståndet.Dessutom innebär förändringen att man minskar vattenav- rinningenfrån sjön från 5.1 fill , och det kan inte Ändradvatten vara negativt för sjön, hushållning i Hjäl- sade att om man sänkermedelviittenståndet i en sjö niaren uppstår skador som inte kan repareras.Med det låga vattenstånd som vi har är dessa skador redan skedda, och vadsom nu kominer alt hända är att man behåller ungefär samma vattenstånd som men ser till att det blir jämnare . Dessutom bestämmer vi inte här vilken vattennivån skallvara - det kommer att avgöras genoin en valtendom. Vad vi har att ta stiillningtill är vilka åtgärder som skall vidtas. () replik: Vad som sker i dagens läge. om man skullebehålla del vattenstånd som föreslås, är att markytan fortsätter att sjunka. Dåkommer vi på nytt att ställas inför samma problem, dvs. inför kravet på atthänsyn skall tas till jordbruksintresset - med risk för den utveckling som jaghär har talat om. säger att han inte upplever detta som någonrisk. men jag litar faktiskt mer på i det fallet. Jag litar också mer på än påjordbruksministern. Även når det gällde var det nämligen på detsättet att jordbruksministern föreslog åtgärder som enligt hans mening skullerädda ett stycke jordbruksmark men som enligt och såsmåningom även enligt mening skulle vara förödande för den del avHornborgasjön som vi förhoppningsvis ändå lyckas riidda genom det beslut somriksdagen fattade. () replik: Vi kan vara överens om målet att skyddanaturvården och skydda möjligheterna för det rörliga friluftslivet runt sjöar.Men det föreliggande förslaget innebär, som jag redan sagt, inte att viförsämrar dessa möjligheter. Det är rikfigt, som säger, attsänkningen av den odlade jordens nivå kommer att fortsätta och att vi någongäng kominer i det läget att vi måste ta upp den diskussion sorn SvanteLundkvist nu vill föra. Vad vi nu vill åstadkomma är ett jämnare vattenstånd underårets . Det är till fördel för jordbruket, men jag kan inte förståannat iin iitt det också måste vara till fördel för naturvården. Förste vice talmannen anmälde attSvante anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare replik. ERIKLARSSON (c): Jag vill biira göra några små kommentarer ochhoppas iitt inte debatten därigenom skall bli mycket liingre, eftersom denredan har dragit ut . Låt mig först konstatera det som alla tycks vara överensom. niiniligen alt Iljälmaren är en stor och utomordentligt svårregleriid sjö.Den är vidstriickt och stor till ytan, den är grund, den barett stortupptagningsområde inen små möjligheter att kvarhålla vattnet i dettaupptagningsområde. Sjöns iivbörd-ningsförmåga har också, som sagts här tidigiire,sjunkit . Över- och underskridanden av högsta resp. lägsta nivå harskett ofta. De åtgärder som man nu föreslår är ju avseddii att förbättramöjligheterna till reglering iiioin den nuvarande iimplituden. Det är alltsåinte fråga om att kontinuerligt iindrii på vattenståndet i . F. n. har sjön en amplitud , vilket innebiir ettregleringsgap pa mellan 21,62 och 22,22 m. Och iivbördningsförmågan hiir somsiigt minskat. Jag vill påslå att ingen, inte ens , kanlämna några garantier för iitt man även med de föreslagna åtgärdernii kanundvika över-eller underskridanden av amplituden. Så ligger det till niir delgäller reglering. Men vi kan ändra förutsättningiirna för att kunniihålla värdena inom amplituden. som vi har kunnat konstatera en niinskiidavbördningsförmågii i har vi kunnat konstatera att urbiiniseringeni Hjälniiiroinrådel - hårdgörning av mark för bostäder ochindustrier, förbättrad utdikning av t. ex. skogsmark och mossmark - inneburitatt ett starkt tillfälligt flöde mycket snabbt ökar vattennivån i Hjälmaren.Det innebär också svårigheter ur regleringssynpuiikt. När man inom funderade på de härproblemen tog man kontakt med alla de intressegrupper runt som genomsitt arbete eller under sin fritid hade beröring med sjön. Utredningen tycktesig finna ett gemensamt intresse hos alla parter: Man ville ha ett så jämntvattenstånd som möjligt i . Med detta sorn utgångspunkt har inanförsökt vidta åtgärder för att just kunnii reglera på ett biittresiitt inom ramen för den nuvarande iimplituden. En översvämning i Hjiilniarenskadar - det har inte framgått rikligt av debatten - inte barii jordbruk ochskogsbruk. Vi har mycket lågt liggande permanenlbebvggelse i tätorten har fritidsbebyggelse och fritidsanordningar som också skadas. om det blirkraftiga översvämningar. Man talar har om att jorden koinmer att sjunka, och attjordens kvalitet försämras är alldeles klart. Vi har områden som ärinvallade, där man nära nog gjort slut på matjorden. Vi kan se framför oss på de jordbruken måste få fill stånd en mera extensiv driftform. Det äriilldeles klart atl det sker en förändring av jordbrukets villkor runtHjälmaren. Men skulle niiin göra stora invallningar i de områden därinvallningar inte skett, rör det sig om mycket stora kostnader, och dethar både utredningen och regeringen i det här skedet avvisat som ekonomisktomöjligt att genomföra. Den fortsättii behandlingen av ärendet får väl gesynpunkter också på det. Sedan finns det de som tror att en ökadavbördningsförniåga i Nr 148 skulle innebära ett högrevattenstånd i . Det är precis tvärtom. den Om man harmöjlighet att snabbt avbörda vatten från , har man ocksåmöjlighet att hålla ett högre medelvatlenslånd utan risk för kraftiga översvämningar.Alltså är det ett vitalt intresse alt återställa avbördnings- Ändrad vattenförmågani . sä att den situationen inte uppstår att man på grund hushållning i Hjäl-av en dålig avbördningsförmåga kontinuerligt tvingas hållaett lågt vatten- maren stånd i . Påståendet att man skulle sänka vattenståndet till 16.50under vintern har tagit upp-det skall jag inte vidarekommentera. Men låt mig påpeka att det är svårt att undvika en lågvattennivåunder vissa somrar. Vi skall komma ihåg att en het sommardag avdunstar frånHjälmarens yta 25 ä 30 m-' vatten . Det är mer änmedelvattenavriiiningen i ett normalår. Då hjälper det inte attsätta klackarna i backen. - då gäller det att kunna regleravädret eller eventuellt ställa upp ett stort parasoll över , och detmäktar vi nog inte. Sammanfattningsvis vill jag säga: Förbättrade möjlighetertill reglering inom nuvarande gränser är avsikten, och det är till nytta föralla parter. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan. SVANTELUNDKVIST (s) replik; Jag är naturligtvis väl medveten om att detfinns svårigheter med regleringen av . Jag är också väl medveten omatt vi alla är angelägna om att få ett så jämnt vattenstånd som möjligt underåret. Det är riktigt, som säger, att det beror på vilkaförutsättningar vi skapar. gäller att man i det här förslaget - somnaturvårdsverket påpekar - tummar på sänkningsgränserna. Vi löper alltså riskalt få den utveckling som tecknat. Jag skulle vilja ställa en fråga till , som juändå har gjort utredningen. har sagt att någon gäng blir detkanske aktuellt alt ta upp frågan orn man skall lösa de här problemen på detsätt som vi har redovisat, alltså genom att pröva ytterligare invallning.Tycker att det kommer att bli lättare att göra det längre fram?