prot · G309164 · 1979-12-31 00:00:00 — När vi nu säger delta - egentligen ganska självklara - säspelar man indignerad från regeringens sida. Detta är bypolitik, säger man. Ja,om del skall kallas bypolitik att kräva vanlig anständighet mot människor somförlorar sina jobb, mot en kommun som hotas av katastrof, dä får vi väl försökaleva med den etiketten. Låt mig så något närmare gå in på utvecklingen vid någraav de enskilda varven inom , och del är naturligt attjag dä börjar med Öresundsvarvet. I denna fråga har industriministern tagit till de högabrösttonerna. Socialdemokraterna är oansvariga, säger han. Värt förslag skullestörta hela den övriga svenska varvsindustrin i fördärvet. Detta är inget annatän ren skrämselpropaganda, och del är ett oblygt försök atl pä varvsnivånanvända samma konfrontationspolitik som jag tidigare redovisat och som vi frånsocialdemokratiskt häll bestämt tar avstånd från. Vi föreslår en mycket radikal omstrukturering ochnedskärning av verksamheten vid Oresundsvarvel. Detta skall enligt vår meningske enligt den plan som utarbetats vid Öresundsvarvet - en plan som de fackligaorganisationerna inom hela varvsindustrin står bakom. Vårt förslag innebär att sysselsättningen vid varvet drasned med 1 000 personer. Neddragningen avser nybyggnationen av fartyg, dvs. dendel av verksamheten som är förlustbringande. Nybyggnationen skall minskas tredjedel av dagens nivå, oeh den skall inriktas mot de delar avfartygsmark- Vissa varvsfrågor, m. m. Vissa varvsfrågor, m. m. nåden somdels passar varvet, dels inle ger konkurrens gentemot andra svenska varv. 1dessa avseenden ansluter sig planen helt till grundfilosofin i Svenska Varvsstrukturplan, nämligen att de enskilda varven skall specialiseras och gesklara ansvarsområden. Öresundsvarvet skall vidare enligt värt förslag satsa päfartygsreparationer och verkstadsproduklion. Inte heller på dessa områden blirdet något avgörande hot mot andra varv. Vad gäller reparationsverksamheten samlade tillgängliga volymen för Skånevarven beräknats till 300 000 direkta,p)roduktionstimmar. Öresundsvarvet är det störstareparations-/varvet på sydkusten. Det är Öresundsvarvet som har utvecklatlångvariga och förtroendefulla kontakter med de aktuella redarna, något som ärhell avgörande för framgång pä marknaden. Jag tror att jag kan säga attindustriministern är sä gott som ensam i sin uppfattning att den här aktuellareparationsverksamheten kan flyttas över till andra svenska varv. ärinte lämpligt för denna verksamhet. Det understryks inte minst av företagetsledning. Cityvarvet i är av geografiska skäl inle aktuellt. Resultatetskulle, om Öresundsvarvet läggs ned, bli att reparenterna söker sig tillutländska varv. Därför är det osakligt all använda reparationsverksamheten somett argument mot Öresundsvarvet. Men nybyggnationen då? Betyder ett myckel kraftigtnedskuret Öresundsvarv att andra svenska varvs existens sätts i fara? Svaretär, som vi ser det, nej. De fackliga organisationerna vid alla andra svenskavarv delar också här vär bedömning. Öresundsvarvet är belagt med nybyggnader, ienlighet med sin egen plan, fram till en bit in . Är det dennabeläggning som utgör ett hot mot de andra varven? Den som hävdar detta bör görasig besväret att närmare redovisa vart dessa order skall flyttas och vilkaekonomiska konsekvenser detta i så fall får. Eller är det verksamheten efter är 1982 som är hotet? Dåhar Oresundsvarvel, enligt sin plan, en produktionsnivå som motsvarar ett parfartyg . Även här är det nödvändigt att motståndarna till Öresundsvarvetsutvecklingsplan ger konkreta besked. Att bara bolla med ospecificerademiljonbelopp kan inte betraktas som en särskilt seriös handläggning av en storindustripolitisk fråga. Jag kan inle underlåta att ge kammarens ledamöter ettsmakprov på den argumentering regeringen och Svenska Varvs koncernledninganvänder i debatten om Öresundsvarvet. Samma sak fär i deras argumenteringmärkvärdigt nog två sidor, de liksom helgarderar sig. När vi socialdemokraterföreslär en mycket begränsad fartygsproduktion pä ett kraftigt reducerat varv,blir förlusten, enligt deras agitation, flera . Mennär del gäller regeringens avvecklingsförslag, som också måste innehållafartygsproduklion - därtill under ogynnsamma betingelser -, ger man sken av attdet inte kostar etl enda dugg. Alt man är medveten om alt regeringens förslagkostar oerhört myckel pengar förtiger man. Att borgerliga tidningar gör detkanske hör lill del politiska livet, men alt Svenska Varvs koncernledning gördet tycker jag är direkt upprörande. Vi fårveta att den del av marknaden som vi menat alt Öresundsvarvet skulle arbeta på är på lok för olönsam. Slutsatsen bordebli att inte något annat varv heller kan ta den typen av produktion, eftersomden bedöms som katastrofalt olönsam. Men så är inte fallet. I stället fär vi avindustriministern veta atl del är de privata småvarvens produktion somOresundsvarvel tar. Ä ena sidan säger man alt den fartygsproduklionsocialdemokraterna vill ha kvar pä Öresundsvarvet kommer alt skada de andravarven, ä andra sidan säger man att den fartygsproduklion som regeringen ochutskotlsmajoriielen måste ha kvar pä Öresundsvarvet inle kommer all skada deandra varven. heter del all en fortsatt verksamhet vid Öresundsvarvetinkräktar på de andra statliga varvens marknadsulrymme. Hela struklurplanenskulle äventyras. I Svenska Varvs strukturplan slär del atl speciallonnage, iförsta hand färjor och supplyfartyg, inle ingår i kapacitelsunderlagel förnågot av de andra statliga varven. Men då risk föreligger att Öresundsvarvetskall vara kvar, då innebär plötsligt en produktion av speciallonnage, dvs.mindre färjor och supplyfartyg, ett allvarligt hot mot , ochUddevalla. Helt plötsligt kan två båtar som skall produceras vid Öresundsvarvetkomma att sänka alla svenska varv. Detta visar hur orimlig argumentationen motdetta förslag är frän regeringens och koncernledningens sida. Induslriministern späder pä här om stödet tillprivatvarven och vädjar till riksdagsledamöterna pä smävarvsorterna. Menindustriministerns uppgifter är icke korrekta. När han säger att visocialdemokrater föreslår alt Oresundsvarvel skall få dubbelt så myckel istatligt stöd som småvarven tillsammans är det inte korrekt. Vi vill ge deprivata småvarven t. o. m. 10 milj. kr. mer än vad vi föreslär i varvsstöd ochförlusttäckning till Öresundsvarvet. Varför gör inte en beräkningav skillnaden mellan stödet till privatvarven oeh silt eget förslag i fråga omstöd till Öresundsvarvet? Det vore verkligen intressant att få veta vilkasiffror han då skulle komma fram till. Vi har, herr talman, ställt oss bakom Öresundsvarvetsutvecklingsplan. Vi vill ge varvet chansen att visa alt det kan överleva. Menvi säger i vär motion atl den fortsatta verksamheten är ett risktagande. Del ärett risklagande här som i all annan industriell verksamhet. Utvecklingen kanbli en annan än vad vi tror . Om satsningen skall lyckas finnsförutsättningar för en fortsatt industriell verksamhet pä varvet i Landskrona.Men dä måste alla ställa upp, också Svenska Varvs koncernledning i . Vi slår fast att Svenska Varv måsle bli långsiktigtlönsamt. Detta krav ställer vi självfallet också på Öresundsvarvet. Om deåtgärder som vidtas inte visar sig tillräckliga måste ytterligare åtgärdertill. Det står klart atl delta kan innebära, fortsatta kapacitetsneddragningaroch nedläggning av hela verksamheten. Dessa beslut kan dock inte las förränomstruktureringens resultat kan utvärderas, vilket Svenska Varv har för avsiktatt göra . De borgerliga säger nu att de i stort sett tillstyrkerregeringens förslag beträffande Oresundsvarvel. Vad man egentligen avser äremellertid minst sagl oklart. Utskottsmajoriteten talar om en "totalomstrukturering av Oresundsvarvel". Vad avser man med detta? Vad är detsom skall hända Vissa varvsfrågor, m. m. Vissa varvsfrågor, m. m. Omfattningen oeh inriktningen är höljd i dunkel. Man har ickeredovisat några som helst kostnadsberäkningar för den fortsatta verksamhetenenligt del borgerliga förslaget. Låt mig så gä över till . Vi har i vår motionkonstaterat att en så kraftig neddragning av kapaciteten som regeringenföreslår sätter hela varvets framlid i fara. Denna bedömning delar vi medföretagsledningen och de fackliga organisationerna. I ulskottsmajoritetensskrivning finns ingen kommentar till detta förhållande. Man godkänner utan erinringarregeringsförslaget. kanske någon hävdar alt det är inget som hindrar altKockums ligger kvar på en högre nivå, om man kan skaffa lönsamma order. Mendetta är alt bortse från sakförhållandena. För , lika litet som för deandra storvarven, finns det order som ger full kostnadstäckning. Det ärju det som är problemet, och det är vi alla ense om. Vad saken gäller är att geKockums en chans atl hälla produktionsapparaten tillräckligt intakt, intilldess man når de marknadsgenombrotl som krävs för en långsiktig överlevnad. Vi är för vår del beredda att nu ta ställning i den härfrågan. Vi är också beredda att ställa resurser lill Svenska Varvs förfogandeför alt möjliggöra den högre nivån vid . Situationen är inle sådan attvi kan hänge oss ät enbart förhoppningar alt skall klara sig ändå. Delär mot den bakgrunden man skall välja mellan regeringens alternativ och vårt.Regeringens förslag är ett steg mot en avveckling av för att nåindustriministerns och omhuldade tvåvarvslösnig. Varför inteerkänna del, ? När det gäller Öresundsvarvet och har det integått alt i utskottet rätta till regeringens förslag. I flera andra frågor hardetta dock varit möjligt. Utskottet har vidare enats om en rad kompletteringarav regeringspropositionen som vi föreslagit. Att sä kunnat ske är självfalletmycket glädjande. Jag skall här peka på några områden. När del gäller Kariskronavarvel har etl enigtnäringsutskott ställt sig bakom värt förslag. Utskollet slår fast attregeringen har etl särskilt ansvar för sysselsättningen och beläggningen vidvarvet. Man tar därigenom klart avstånd från regeringens nonchalantainställning, nämligen atl skall vara elt marint varv utanmarina beställningar. Ett annal välkommet klarläggande är utskottets syn påSvenska Varvs planerade försäljning av Skandiaverken i . Enligl vårmening måsle etl huvudsyfte med en eventuell försäljning vara alt skapa entryggad sysselsältning för de anställda. Vidare har utskottet kraftigt markerat att Svenska Varvskall ges tillfälle att bedriva en rederipolilik enligl de riktlinjer somredovisas i koncernens strukturplan. Ett ytterligare exempel är Varv i där vi saglalt en sanering av företagets finanser är nödvändig och alt staten bör medverkalill alt denna fråga får en lösning. Regeringen omnämnde inle ens denna fråga ipropositionen. Så stor omtanke hade inte industriministern om de små Utskottet har däremot insett problemet och enatsom att föreslå att göra ett uttalande som vi begärl. Utskottet har tagit klar ställning för atl underhållet avde svenska isbrytarna, som vi föreslagit, fortsättningsvis skall ske vidinhemska varv. En annan fråga som vi har aktualiserat och där vi nåttframgång i utskottet gäller den nödvändiga moderniseringen av den svenskafiskeflottan. Vi har också haft framgång med förslaget atl underlättaexport av varvsprodukter till utvecklingsländerna. I etl par andra frågor har utskottet accepteratgrundtankarna i våra förslag även om utskotlsmajoriteten i sina beslul intenått ända fram. Detta gäller bl. a. Varf, där utskoltsmajoritetenbestämt uttalar alt det är angeläget att de nu pågående förhandlingarna ledertill ett sådant resultat att en fortsalt verksamhet vid varvet säkerställs. Det gäller också Sölvesborgsvarvel, därutskottsmajoriteten uttalar alt det ankommer på Svenska Varvs koncernledningatt se lill atl varvet fär ekonomiska resurser för att säkerställa sinomstrukturering. Vi vill för vår del tala klarspråk också när del gällerFinnboda och . Vi har därför i reservation preciserat deställningstaganden som vi anser att statsmakterna skall göra som ägare tilldessa båda varv. Även när det gäller kompletterande produktion vidCilyvarvet i tar näringsutskoltet en klart positiv ställning lill värtförslag. Jag har i milt anförande pekat på en rad frågor, som detär angelägel alt del ges svar på i denna debatt. Låt mig därför nuupprepa några av dessa frågor: Vilkaindustriprojeki är det som varvsstödet omöjliggör? Vilka industriprojeki har vi stoppat som skulle ha gettjobb, t. ex. i Norrlandslänen? Hur tolkar industriministern uttrycket "totalomstrukturering" som de borgerliga i näringsulskottet använder förÖresundsvarvet? Vad kostar enligl industriministern ulskottsmajoritetensalternativ beträffande Öresundsvarvet? Är industriministern beredd atl i enlighet mednäringsulskottets förslag garantera den sysselsättningen vidKarlskronavarvet? Är industriministern beredd ätt se till altförhandlingarna mellan Svenska Varv och beträffande FinnbodaVarf förs till ett positivt resullal? Industriministern har i sina repliker rikligt med lid -två gånger tio minuter- atl svara på dessa frågor. Jag har däremot mycket merbegränsad repliktid. Jag vill, herr talman, avsluta med en fråga av vidare, merprincipiell, räckvidd. Den föranleds av en läng rad oroliga samtal medmänniskor, framför allt pä de berörda varvsorlerna. Man har sagl så här: Lägettycks vara klart. Med hjälp av ett par riksdagsmän från verkarchanserna all få igenom socialdemokraternas varvspolitik stora. Om dessa människor har rätt får vi veta efteromröstningen. Och sä har man sagt: Då segrar etl förslag, som inte harregeringens stöd, som går på Vissa varvsfrågor, m. m. Vissa varvsfrågor, m. m. tvärs med vad ledningen för Svenska Varv tycker och somkoncernledningen kraftigt och offentligt motarbetar. Hur kommer det då alt gå?Kommer inte Svenska Varvs ledning och regeringen atl försöka sabotera beslutetför atl i efterhand kunna säga: Se här, vi hade rätt? Vad var det vi sade? Först, herr talman, blev jag någol förvånad över dessafrågor. Men när de dök upp , blev jag oroad, ty deuttrycker en misstanke om atl regeringen skulle ifrågasätta en grundläggandeprincip för vär demokrati. Därför har jag tillbakavisat oron. Jag har sagt: Ettriksdagsbeslut måste alllid följas, oavsett beslutets innehåll. Det ärregeringens skyldighet. Kan man inte ställa upp på det får man avgå. Del ärockså myndigheternas och de statliga företagens skyldighet. Annars måsteregeringen ingripa och se lill att beslut efterföljs. Att dessa grundläggande principer noga följs måstenaturligtvis svenska folket kunna lila på. Del skall de anställda vidLandskrona, , och de andra varven inle behöva tvivla på. Tytvivel på denna punkt skulle skapa en djup förtroendeklyfta och fördjupamisstron mot politikerna och politiken. Därför blir min avslutande uppmaning lillinduslriministern; Undanröj alll sådant tvivel och ge etl klart besked omatt regeringen med all kraft och efter bästa förmåga - mer begär jag inte -skall fullfölja beslul om de svenska varvens framlid, oavsett vilkenlinje som kommer att segra. Jag ber all få yrka bifall till desocialdemokratiska reservationerna 1-9 i näringsutskoltets belänkande nr 69. Får jag börja där slutade ochvitsorda att beslut självfallet skall ätlydas av regeringen ochberörda statliga företag. Del är en självklarhet som inte behöver påpekas. Detär även utgångspunkten för min debatt här . Det socialdemokratiskaförslaget vilar ju på lösan sand, och därför måste vi under denna diskussionförsöka klarlägga konsekvenserna av etl eventuellt riksdagsbeslut enligl desocialdemokratiska reservationerna. Etl sådant beslut fär förödandekonsekvenser för svensk varvsnärings framtid och för våra möjligheter attbedriva en offensiv industripolitik här i landet. Varje ledamot av dennakammare bör alltså noga betänka vilka konsekvenserna blir av det beslut somkammaren senare kommer atl fatta. sade att del finns en myt, odlad i denpolitiska debatten, om atl socialdemokratin vill behålla en gammalindustristruktur. Jag tycker i och för sig att hela hans plädering för desocialdemokratiska reservationerna är en bekräftelse på alt denna myt har enverklighetsanknytning. Jag har i debatter i kammaren under denna vårriksdaggång efter annan haft anledning konstatera alt socialdemokratin har övergivitambitionen atl föra en övergripande genomtänkt näringspolitik. I stället harman nöjt sig med ett uppehållande försvar för en befintlig näringsstruktur päorl efter orl, vilket sett över landet såsom helhet får förödande konsekvenser för våra möjligheter atl förnya näringslivet och svensk industrioeh skapa trygghet på arbetsmarknaden på lång sikt. Samma handlingsmönsterpräglar socialdemokratins ställningstagande i varvsfrägan. Man har ingethelhetsperspektiv, allsä väljer man att bevara det man har, atl bevara engammal invand struktur, även om delta får förödande konsekvenser för våra möjligheteratt utveckla näringslivet. Den centrala frågan här, som kammarens ledamöter måsteuppmärksamma, är atl socialdemokratin säger nej till lönsamhetsmålet förvarvsgruppen 1985. Det fundamenl som struklurplanen vilar på är ju altvarvsgruppen skall uppnå lönsamhet 1985. Detta säger socialdemokratinemellertid nej lill och därmed blir mycket av de förslag som man framställeregentligen bara lomma fraser. Det som skulle vara vägledande och inspirerandeoch pådrivande för varvsledningen oeh för koncernledningen är ju dennaövergripande målsättning, atl uppnå lönsamhet. Del gäller också alla andrasvenska förelag och arbetsplatser. I stället skall man omstrukturera alla fyrastorvarven. Man vill ha dem kvar oavsett utfallet. Hur skall man dä kunnaåstadkomma tillräcklig kraft i de strukturåtgärder som är ofrånkomliga? kryper här bakom talet om offensivainsatser. Han talar vackert om offshore, satsningen pä oljeteknologin, som nuär ett faktum vid Arendalsvarvet. Satsningen där är emellertid så maximal somdel över huvud taget är realistiskt möjligt med hänsyn tillmarknadsförutsättningarna. Där finns ingenting mer att ta utöver det som vi ärberedda alt inom ramen för regeringens förslag ge varvskoncernen möjlighelertill. Det finns alltså ingenting på del områdel som man från socialdemokratinssida kan åberopa när det gäller att lösa problemen. Det gäller ocksåsatsningarna på andra områden med alternativ produktion inom den här gruppen.Där innebär strukturplanen och propositionen ett betydande risktagande, som fårbedömas maximalt. Jag tror att man från socialdemokratins sida inte kan anvisaså mycket mer utöver det som vi är beredda till när det gäller risktaganden föratt strukturera om varvsindustrin och för alt skapa möjligheter till alternativproduktion. säger också alt socialdemokratins förslaginte innebär någon risk för jobben i , i eller pä andraorter med strukturproblem. Jag vet inte om har haft något samtalmed sin partikollega, landshövdingen i , . Han har ien amper skrivelse till partiledarna talat om hur han upplever detta utifrånsin position som länschef i ett strukturdrabbat län med allvarligaarbetslöshetsproblem. Han upplever det som att vår satsning på varvsindustrinundandrar resurser som skulle behövas i län med allvarligare problem.Motsvarande synpunkter möter mig ute i landet, och den hänvisning tillunderleverantörerna lill varvsindustrin och deras betydelse för sysselsättningenute i landet som här gör kan betraktas som etl den obotfärdigesförhinder. De samhällsekonomiska konsekvenserna av en fortsatt satsning påvarvsindustrin är nämligen mycket betänkliga, därför all där ärlönsamhetsproblemen så svåra. Där är det så svårt att få kostnadsläckning förproduktionen att det innebär en direkt kapitalförstöring, som självfallet Vissa varvsfrågor, m. m. Vissa varvsfrågor, m. m. måste gå ut över våra möjligheter lill satsningar inomoffensiva sektorer, inom andra regioner i vårt land. Jag vill inle spela ut regionerna mot varandra - detskulle vara mig främmande - men jag vill att kammarens ledamöter skall varamedvetna om konsekvenserna av atl följa den socialdemokratiska linjen. Delmåste stå klart att det skulle innebära alt vi undandrar betydande resurserfrån andra regionala och näringspolitiska satsningar för atl lägga dem i enicke lönsam fartygsproduktion. mot slutet av den här perioden skulle vi då laemot fartygsbeställningar vid Oresundsvarvel.Jag är medveten om atl konkurrensen mellan Öresundsvarvet och de mindre varveninte är del mest framträdande. Men var skall dessa ifartygsproduktionen las när den internationella marknadsutvecklingen ser utsom den gör? Antingen får man la dem hos de andra varven i gruppen, eller ocksåhos de mindre varven. Det sannolika är alt del går ut över hela den svenskavarvsindustrin. beskyller mig för alt fara medskrämselpropaganda. Det gör jag inte. Jag vill bara att människor skall haklart för sig konsekvenserna av de olika handlingsalternativen. När säger att den aktuella kommunen hotasav katastrof, är det kanske mer av skrämselpropaganda än när jag varnar förkonsekvenserna på arbetsmarknaden av en för stor varvskapacilel. Landskronakommun hotas inle av katastrof om regeringens proposition går igenom, tvärtom.Vi har utfärdat en total sysselsältningsgaranti för de varvsanslällda. Vi harockså förklarat oss beredda lill maximala insatser för alt diversifieranäringslivet i . Aldrig någonsin i svensk näringspolitisk historia haren så långtgående utfästelse utfärdats till en enskild kommun från den svenskastaten. Sedan säger att kapaciteten inle får gå utöver andra. Jag får återkomma till det i en senare replik. Del väsentliga ärvad jag sade inledningsvis: Man har släppt kravet pä lönsamhet 1985, och dettafår självfallet förödande konsekvenser i relationerna med andra. THAGEPETERSON (s) replik: Varför gjorde inle industriministern ett enda försökaltsvara på en enda av mina frågor? Vad kostarregeringens alternativ beträffande Öresundsvarvet? Vad är delför industriprojekt som vi har stoppat i riksdag? Har verkligen inte induslriministern några industriprojektmed sig , när vi diskuterar den stora och viktiga varvsfrågan? Jag lackar induslriministern för hans uttalande omrespekten för beslut. Jag tror atl det var välbehövligt, inle minstmot bakgrund av den intervju som ordföranden i Svenska ger i detsenaste numret av . Där säger han att Oresundsvarvel ändå läggsned 1985 och alt vi kör som om propositionen med struklurplanen har gälligenom. Industriministern resonerar som om vi inte skulle ha varesig överlevan- Nr 164 dechanser eller möjligheler alt komma in på nya områden och nya Torsdaeen den marknader. Han har ett statiskt tänkande närdet gäller varvsindustrin somvi c ygon socialdemokrater inle vill ansluta oss till. Vissa varvsfrågor, m. m. Den vikliga frågan är naturligtvis hur vi vill attsvensk varvsindustri skall utvecklas framöver. Vi har duktiga människor ivarvsbranschen. De finns också i underleveranlörsledel. Vi har kunnandet, ochvi har produktionsanläggningarna. Utvecklingen kan ske genom att vi lar lillvara de värden som finns vid varven i form av nedlagt arbete, inle minst påutvecklingssidan. Delta betyder att vi successivt lämnar de för vårt landolönsamma delarna av farlygsproduktionen och alltmer inriktar oss påspecialtonnage och nya verksamheter, som offshore, flytande fabriker osv. Dettaillustreras också av de nya åtaganden som från socialdemokratiskt håll föreslåsför de olika verksamheterna, där merparten av stödet avser ulveckling ochintroduktion av nya produkter. Del är alltså inte fråga om etl varvsslöd i snävbemärkelse. Varför vill vi inte redan nu fattaett beslul om avveckling av varven? Jo, läget är det atl vi nu skall falla etlbeslut om utvecklingen . Beslut om varvsnäringen därefter skallbaseras på ett då aktuellt underlag. Vi vet att det i vissa kretsar anses atldel är etl politiskt mandomsprov alt visa att man är hård i nyporna, att manvågar fatta de svära besluten. Men del är, herr talman, inget svårt beslut atti dag säga alt man skall lägga ner en enhet . Del är i själva verketett osedvanligt enkelt beslut atl fatta . Svårigheterna kommer närbeslutet skall effektueras. Vi menar naturligtvis atl Svenska Varv pä läng siktskall bli lönsamt - det kravet har vi också ställt oss bakom.