prot · G309121 · 1979-12-31 00:00:00 — Det är klokt att inte läsa ut förmycket av enstaka framträdanden och uttalanden, i synnerhet som deuppenbarligen har korrigerats någon tid efteråt. () replik: Jag måste till säga att hansslutsats att vi nu i stort sett. som orden föll. skulle vara överens ändå måstebygga på en missuppfattning eller också på en illvillig uttolkning av vad jaghar sagt. Vad jag har anfört överensstämmer exakt med vad som finns att läsa iutskottets betänkande på s. 21, där utskottsmajoriteten uttalar: "Det finns enligt utskottets mening inte anledningför att nu göra några bedömningar i dessa frågor från bostadspolitiskautgångspunkter." Jag måste säga till att detta är ettfantastiskt yttrande frän civilutskottets majoritet. har som enav sina främsta uppgifter att verka för en bostadspolitik, som har ett socialtinnehall. Men här säger majoriteten att det inför en ytterligarekostnadshöjning av den typ som finns illustrerad i utskottsbetänkandet intefinns anledning för utskottet att ha några synpunkter - och naturligtvis dåinte heller för . De socialdemokratiska reservanternas niening finns på s,62. och jag vill 108 citera även detta för klarhetensskull: "För det första kan enligt utskottets nieningstarkt sättas i fråga om tillbörlig hänsyn tagits till bostadsmarknadens Nr 121 förhållanden.För det andra skulle det ha varit lämpligt att fatta ett eventuellt den motiveratbeslut att överge annuitetsprincipen då regeringen |g aoril 1980 haftmöjlighet att ta hänsyn till dess effekter genom förslag beträffande bl. Det ärlätt att utläsa en definitiv skillnad i synen på beslut. tordeockså , både här i kammaren och i sin egen lilla kammare, vara helt klar över. () replik: har man tur. Jag har faktiskt ined migden rättelse som kom i tidningen efter intervjun. Och vad säger dådenne HSB-direktör? Jo, han säger: "I fredagens har jag i en intervju bl. a.uttalat att jag personligen inte tror på priskontroll av bostäder och attbostadsrätter - även i - är billigare än småhus. Minaintervjusvar är korrekt återgivna. I rubrik och ingress tillskrivs jagemellertid meningsyttringen Ta ut så mycket det går för bostadsrätter". Defta harjag inte yttrat--- ." Jag undvek, fru talman, att citera just rubriken, men detandra som jag återgav är alltså korrekt. Man måste ju då hålla rned orn det jag sade tidigare,nämligen att här finns en företrädare för som sysslar rned dessa frågordagligdags och som har uttalat sig på det sätt som jag redogjorde för. Vi måsteväl lita på sådana personer. ilsknade till helt plötsligt, när jag sadeatt jag tyckte rnig ha funnit att det föreligger en gemensam uppfattning om attnågonting ändå borde göras, så att det utlånade bostadskapitalet återkommer ochkan sättas in i nyproduktion. Men det var tydligen fel. Då har vi olika uppfattningar även där. I ett tidigareinlägg sade att tidpunkten var felaktigt vald. men det är dåtydligt att vi bedömer det som en riktig åtgärd att införa nyaamorteringsregler, medan socialdemokraterna anser att det var felaktigt. Men dåskall ni också tala om för oss: Var skall man få fram de pengar som behövs förnyproduktionen. om man binder kvar kapitalet för länge i de gamla husen? I en motion har jag lagt fram förslag som rörtomträttslånen och markförvärvslånen. 1 fråga om tomträttslånen var förslaget att riksdagenskulle begära överväganden och förslag om kapitalkostnaderna för dessa lån. såatt den frågan kunde bedömas parallellt med de förslag som väntas till sommarenom avgäldssystemet - förslag från lomträttskommiitén. Utskottet avstyrker enhälligt det motionsyrkandet. Ändå ärjag fullt nöjd. Avstyrkandet motiveras nämligen med att utskottet fått veta att man redan i tomträttsutredningen numera tänker göra just det jag föreslagit. Nr 121 faktum att utskottet fått den uppgiftenoch refererat den innebär rimligen att Onsdaeen den tonirättsutredningen nu inte kan backa ut från den avsikten. 16 'inril1980 bari\ tacka för att motionens syftei sak tillgodosetts redan innan den hann behandlas i utskottet. Vissa anslag dll '' ' g'''"''' markförvärvslånen är jag inte lika nöjd. bostadsbyggande skullebegära förslag om förlängda amorteringstider för markför-värvslånen - denuppläggningen valdes för att göra det lättare att få ett resultat i huvudfråganoch inte inveckla utskottet och i exercis om amorteringstiden skullevara exakt si eller så lång. visar det sig emellertid attutskottsmajoriteten ställt sig kallsinnig och att utskottets socialdemokraterblivit ensamma om att gå på förlängningslinjen. Utskottsmajoriteten har i detta fall haft tydligaargumenteringssvårighe-ter. Den redovisar som skäl att avstyrka motionen baraatt den "ansluter sig till bostadsministerns bedömning att ytterligareöverväganden om amorteringstiderna bör anstå i avvaktan på resultatet avpågående kartläggning av markvillkorets effekter". Fritt översatt tillvanlig svenska betyder detta att man inte skall bry sig om problemet. Detavgörande är tydligen att om det står si eller så i propositionen, skall detförslaget till varje pris voteras igenom. Det är naturligtvis enkelt att skjutafrågan ifrån sig och hänvisa till någonting som kommeratt göras på detta område. Ingen harens brytt sig om att förklara vad en undersökningav markvillkorets effekter kan ha för samband med kommunernas kapitalkostnadervid ett visst fastighetsköp. Jag vill gärna ta i anspråkför att erinra om hur denna fråga har behandlats. Lånetiden var frånbörjan . och amorteringsfrihet kunde medges förde två första åren avtioårsperioden. Ett förslag om förlängning av tiden avvisades med hänvisningtill förslag med anledning av byggkonkurrensutredningens betänkande. Sedan komår 1975 förslaget att amorteringstiden skulle minskas till . och motivetvar markvillkoret. godtog detta, men friskrev sig i motiveringenfördet moraliska ansvaret. Utskottet påpekade nämligen att tidsperspektivet förde kommunala förvärven förkortats endast i den meningen att markreserven kundeminskas genom niarkvillkoret. Påpekandet gäller självfallet atttidsperspektivet inte påverkas i det konkreta fallet. Den som har någon kontakt med den kommunala verklighetenvet att man där ofta ställs inför konkreta situationer av denna typ: Skall vibegära förköp av den eller den fastigheten, eller skall vi diskutera köpet medsäljaren? I den här situationen kalkylerar givetvis varje kommunalman på köpet.Han ser då ibland tidsperspektivet så inånga år fram i tiden att kommunen måsteamortera alltför mycket innan den kan bygga eller bygga om.Amorterings-villkoren motverkar på detta sätt bostadspolitiskt riktigaingripanden. Vi har här fått ännu ett exempel på att aversion mot förköpoch frivilliga kommunala köp nu har fått fotfäste i det man förr Uttrycket mittenpartierna hör vi mer Vi kanske i stallet skall säga att det är de förenade 110 inarkägarpartierna som slår vakt omalla möjligheter att hindra en effektiv Bostadsministern står sedan i olika saiiiinanhang Nr 121 glatt uppoch säger, gång på gång. att det är kommunerna som har ansvaret den Skyll för all del inte på mig om det går snett, sägerhon. i/r aoril 1980 Det harjag hört upprepade gånger. Jag vill inte ge intrycket attbostadspolitiken står och faller yjssa anslag dll med markförvärvslånen -så enkelt är det nu inte. Markförvärvslånen är dock bostadsbyggande ettutmärkt exempel på regeringens "skyll-på-kommunerna-attityd". Jagvill uppmana regeringen: Skyll gärna det mesta på kommunerna-den dag de får derätta förutsättningarna och de inte utnyttjar dem! Man har, kan jag säga. varit lyhörd för det principiellaargumentet att det kan ta tid innan ett visst markköp leder till åtgärderochdefinitiv finansiering. Man har i stället sett problemet på ett annat sätt närdet gäller mark inom fritidssektorn. Här har vi fåttförbättringar just i det avseendet. Man kan få amorteringstider på ända upptill . Men bostadspolitiken för vardagen är kanske inte lika engagerandesom fritidens glädjeämnen även när det gäller markförvärv och markförvärvslån.Jag tyckermigförstå av tidigare inlägg i debatten att han iprincip var med på mitt resonemang men ansåg att det knappast var någon idé attbråka om bostäderna eftersom det i alla fall finns så litet pengar att låna ut.Översatt på nytt till svenska betyder det. att ransonerade varor kan vara hurdåliga som helst - man behöver knappast ens bry sig om ifall man får vad manbegär. Tvärtom, fru talman, tycker jag, att man skulle passa på att anpassalånevillkoren till konsumenterna, i det här fallet kommunerna, när vi av heltandra skäl ligger på en lag utlåningsnivå. Det jag nu har sagt leder fram till ett yrkande om bifalltill reservation 18 till civilutskottets betänkande nr 22. Den ofta skämtsamt framförda tesen att markenar grunden för allt bostadsbyggande tycker jag inte kan upprepas för ofta. Jag vill också passa på att göra en kommentar tillbudgetpropositionen och utskottsbetänkandet i övrigt. Det gäller det ämne som jag tidigare hållit fram under flera års riksdagsdebatter, nämligen spekulation i mark och ytterst i mark som bebyggs med småhus eller andra typer av kapitalgivande bostäder. Utskottet har enhälligt godtagit bostadsniinisterns i sig logiska resonemang att det blir lättare för kommunerna att reagera om effekten i det enskilda fallet inte får karaktären avs. Jag håller garna med så långt.Det flnns emellertid anledning att peka på en oklarhet. Det kan ibland vara så att kommunen inte vill att en köpare skall få överta bostadslånen ens på de i propositionen föreslagna villkoren. Kommunen kan anse att skall den här affären bli av till ett spekulationspris så får köparen helt hämta pengarnafrån någon annan än samhället. Det har inte. som jag ser det. gjorts klart av vare sig regeringen eller utskottet vad som skall hända om kommunen i sitt yttrande säger att köparen inte alls får överta lånen på regeringens nu föreslagna villkor. Jag har för min del utgått frän att i sådant fall länsbostadsnämnden bara har att följa det kommunala yttrandet. Jag ser att bostadsrninistern nu lämnat kammaren. Det finns naturligtvis möjligheter för henne att vid senare tillfälle klart deklarera sin ståndpunkt i den hår 111 Vissa anslag till bostadsbyggande m. m. T.v. anser jag att den uppfattning jag nu fört till torgs är helt obestridd. Jag har tidigare yrkat bifall till reservation18 till betänkande 22. Jag vill gärna avsluta det här inlägget med att yrkabifall till samtliga reservationer som fogats till betänkandena 22 och 23. (vpk): Redan i arbetarrörelsens efterkrigsprogramframfördes krav på ett samhälleligt markagande som en av förutsättningarna fören socialt inriktad bostadspolitik. Förväntningarna på 1947 årsbyggnadslagstiftning var i detta avseende stora, men tyvärr blev de inteinfriade. Efter hand har samhället ökat sitt ansvar och vidgat sinabefogenheter, men de förändringar som skett har inte löst frågan om kommunernasmöjligheter att föra en aktiv markpolitik och därmed driva tillbakaprivatbyggmästare, byggnadsmaterialproduktionens monopolföretag ochaffärsbankerna. Privata bygg- och finansintressen har utan större hinder kunnatengagera sig i exploaterings-och planeringsområden i allians med bygg- ochfinansintressen och inte sällan med hjälp av statliga lån. Från kommunisternas sida anser vi attenskilda ekonomiska vinstintressen måste brytas, och det gäller då i hög gradfrågan om marken. Med andra ord: markspekulation och profitintressen måste vikatill förmån för en socialt inriktad mark-och bostadspolitik. Därför vänder vioss bestämt mot att regeringen , med hänvisning till det statsfinansiellaläget, föreslår en minskning av ramen för lån till kommunala markförvärv från210 till 100 milj. kr. Kommunerna, vilkas uppgifter för olika former av socialservice ständigt växer, har en hårt pressad ekonomi. tvingaskommunerna avstå från behövliga markköp av finansiella skäl. Det är ettförhällande som i sin tur leder till sämre förutsättningar för en socialtinriktad bostadspolitik. Vi återkommer därför i motion 332 ånyo till förslagetom att markförvärvslånen skall göras gynnsammare genom en feniårigamorterings-frihet och en tioårig amorteringstid därefter. Ävenbostadsstyrelsen anser nu liksom tidigare att amorteringstiden behöver avsevärtförlängas och betalningsramen vidgas. Det är helt enkelt nödvändigt omkommunerna skall kunna fullfölja intentionerna bakom markvillkoret. Eftersom den i vår motion föreslagna förbättringen avvillkoren skulle medföra en ökad efterfrågan på lånemedel föreslår vi ikonsekvens härmed att beslutsramen höjs till 300 milj. kr. och att ramen bör fåtas i anspråk för beslut om lån till mark för turism och rekreation med 50milj. Det sistnämnda innebär att möjligheterna ökar att motverka dentilltagande spekulationen i fritidsmark bl. a, i fjällkommunerna, I nära samband med frågan om samhällets markagande liggerfrågan om tomträttsinstitutets möjligheter, som vpk aktualiserat i motion 401.Kommunerna måste förhindras att göra sig av med kollektivt ägd mark. samtidigtsom de ges ökade möjligheter att förvärva mark och tillämpa tomträtt vid allamarkupplåtelser. ekonomiska och praktiska fördelar följer med detta,som planeringen och miljöintresset bättre kan beaktas. tillsattatomträttskommittén har ännu inte lämnat något förslag. Kommittén Nr 121kommer av allt att döma att inskränka sitt arbete till reglerna föromprövning den av tomträttsavgäld samt avgaldsperiodens längd ochuppsägning. naturligtvisviktigt att dessa problem kartläggs och att förslag till förbättring- ar läggsfram - det är vi på det klara med - men vi menar att det är ännu Vissaanslag till viktigare att ta itu med de problem som försvararen tillämpning ochutökning bostadsbvssande av tomträtten. De statliga tomträttslånen börenligt vpk:s mening förändras och förbättras enligt följande: Tiden föramorteringsfriheten förlängs från 10 till . Amorteringstidenförlängs från 40 till . Subventioner avräntan pä tomträttslån bör ligga på samma nivå som gäller för statligabostadslån. Snabbareutbetalning av tomträttslånen bör genomföras, så att den närmare ansluter tilltidpunkten för kommunernas kostnader för markexploateringen. Vi anser att dessa krav måste tillgodoses om tomträttensalla fördelar på ett riktigt sätt skall kunna tillvaratas. Det är alltså frågaom att kommunernas medel måste förstärkas för att de i hela samhällets intresseskall kunna främja en socialt inriktad bostads- och markpolitik. Jag övergår nu till att något kommentera vpk:sförslag i motionerna 331 och 403 om underhållslån och hyresförlustlån. Vad gäller de förstnämnda - underhållslånen - framgår avcivilutskottets betankande att hyresnivån kunnat sänkas med . Det är alltså en bekräftelse på resultatet av underhållslånen.Omvänt betyder det att ett borttagande av underhållslånen i enlighet medbudgetpropositionens förslag tvingar många bostadsföretag till hyreshöjningarpå . måste man ta i beaktande attdessa bostadsföretag skall börja betala amorteringar och ränta på de lån somtagits 1979 och 1980 i syfte att klara av underhållet. Vpk har därför föreslagit att de s. k. underhållslånenskall bibehållas även . Bostadsminister gjorde gällande attvpk inte tar något ansvar, att vi bara kommer med förslag som innebär utgiftersorn det inte finns någon täckning för. För den som vill närmare studera sakenfinns det i själva verket en fullständig redogörelse för hur vi har täckningför våra förslag. Men om man gör om våra förslag som avser -1,ex. de fall där vi föreslagit ett genomförande på en tioårsperiod - så att deskall finansieras innebär det naturligtvis orimligt stora kostnader.Vi har ett ansvar främst för hyresgästernas finanser och även för allabostadsbehövandes finanser. Men då skall vi komma ihåg att vi lever i dåden ekonomiska situationen är ytterst pressad för de människor som det här är frågaom. Konsekvenserna blir i stort sett desamma avunderhållslånen som av en avveckling av hyresförlustlånen som regeringen föreslagit. Det innebär att lånen avvecklas i och med utgång. Men det finns alltjämt - och man 8 protokoll 1979/80:121-122 Vissaanslag tid bostadsbyggande m. m. harhärifrån talarstolen gett exempel på det - ett betydande antal outhyrdalägenheter. Alternativet till att klara det här med lån är att dagens ochmorgondagens hyresgäster får ta kostnaderna för outhyrda lägenheter. Detdrabbar då sådana hyresgäster, bostadsföretag och kommuner som redan har storasvårigheter. Problemet med outhyrda lägenheter kvarstår för många kommuner somofta råkat i oförutsebara svårigheter. Låt mig ta ett exempel: I kommun,där man nu planerar att lägga ned - eller struktuiorn-vandla, som det såvackert heter - verksamheter och där man alltså kommer att förloraarbetsmöjligheter för några hundra människor, har man redan satt i gång medbostadsbyggnadsprojekt som gäller ett stort antal lägenheter med förväntningarom att hyresgäster skall finnas. Vad inträffar nu när arbetsmarknaden snabbtoch på ett dramatiskt satt försämras? Självfallet blir det mycket svårt förkommunen att klara den situationen. Det är för att lösa dessa problem som maninfört lånen. Bostadsministern säger här - och har även anfört det ibudgetpropositionen - att dessa svårigheter på kort sikt kan få sin lösninggenom att boendemiljön förbättras och genom att man uttalar frommaförhoppningar om ökade skatteutjämningsbidrag. Men vi ifrågasätter verkligen omdet är realistiskt. Bostadsministern talade om att vpk inte beaktarverkligheten. Men verkligheten är ju just den som jag har försökt attbeskriva i t. ex. fallet med en enskild kornmun. De statsfinansiella problemenär naturligtvis en verklighet som regeringen har att brottas med. Man uppleverdem som stora problem. Men vad jag vill betona är de besvärliga finansiellaproblem som många familjer har när det gäller att klara hyreskostnaderoch andra kostnader som sammanhänger med kravet på att man skall kunna leva.Därför föreslår också vårt parti att hyresförlustlånen skall bibehållas och attde allmännyttiga bostadsföretagen skall fä fortsätta att disponera dessa länför de hyresförluster som uppkommer efter 1980. Regeringens förslag om att manskall upphöra med de här lånen - både hyresförlust- och underhållslånen -harskapat verkligt stor oro bland hyresgäster och bostadsföretag. , baraför , avhöll de allmännyttiga bostadsföretagen i regiett krismöte. Därvid påpekades bl. a. att de från statsmakterna signaleradebesluten om upphörande av såväl underhållslån som stöd till outhyrda lägenheterär ägnade att höja hyrorna. Detta sker f. ö. som medregeringens goda minne aviserar avkortade amorteringstider för bottenlån. Manskall också komplettera bilden med de höjda oljepriserna och den allmäntstigande prisnivån, som förstärker tendenserna också när det gäller höjningenav bostadskostnaderna. Man måste alltså räkna med att alla dessa ökade kostnaderknappast kan medverka till ett ökat bostadsbyggande. Jag nämnde somexempel, men också för en rad andra platser gäller att de ständigakostnadsökningarna vad avser boendet verkar återhållande påbyggnadsaktiviteten. Tendenserna till växande överkostnader för byggandet idemindre orterna ute i landet-ett förhållande som bl. a. har påtalats avNils-Olof i motion 1007 och som också jag vill stryka under - kommeratt ytterligare förstärkas. kommer detatt gå för de kommuner ute i mer perifera områden som brottas Nr 121 med dessaproblem, som när de kalkylerar får kvadratmeterpriser på över den ?De kommer naturligtvis att tvingas ompröva sina planer, i varje fall i aoril 1980 Det drabbar då sysselsättningen och det drabbar de _ människorsom alltjämt bor dåligt och önskar en ny bostad. Alltdet här kan inte rimligen stå i samklang med de från regeringshåll ofta bostadsbyggande uttaladeförhoppningarna om ett ökat bostadsbyggande. Jag vill med det sagda yrka bifall tillvpk-motionerna 1979/80:331, 332, 401 och 403 och i övrigt instämma i detyrkande som framställts av . kommer om att - i enighetmellan socialdemokrater, liberaler och övriga regeringspartier - avslå ettdrygt halvdussin kommunistmotioner. Otn sådana brukar man med rätta sägn att deofta innehåller kostnadskrävande överbud utan täckning i den ekonomiskaverkligheten. Här har talats om avklädning av vpk. Jag skall inte uppehålla kammaren med någon detaljeradgenomgång av de kostnadskrävande saker vpk föreslagit i sina bostadspolitiskamotioner, men jag vill ändå säga att det kan vara lämpligt att dä och då ägnalitet uppmärksamhet åt detaljer i kommunistiska förslag. Det är nämligen på detsättet som ihåligheten i den kommunistiska missnöjespolitiken särskilt tydligtkan demonstreras. I civilutskottets betänkande behandlas enmotion med ett krav som på några korta rader säger allt om vpk:s sätt attutforma sin politik. I motion 1553. undertecknad av och hela denövriga partiledningen i vpk, finns ett slags aktionsprogram i sju punkter somsägs vara ett "första steg på vägen" mot en ny och bättrebostadspolitik. 1 en punkt står det att man vill att "prissänkningarpå olja för bostadsuppvärmning genomförs". Vi skall ha klart för oss att vi inte annat än iundantagsfall kan prisreglera oss till ett lägre oljepris. med dessoro på den s. k. spotmarknaden kunde regeringen genom prisregleringar spara ettpar miljarder åt folkhushållet, bl. a. åt hyresgästerna. Att oljebolag och endel oppositionspolitiker skrek i högan sky fick man stå ut med. Men på det hela taget är det så att priset på den olja vivärmer våra bostäder med bestäms på världsmarknaden, och det bestäms i dominerandeoch ökande utsträckning av oljeproducentkartellen . Inte ens sambandet mellan OPEC-ländernas prishöjningar ochvåra bostadskostnader kan vpk erkänna som ett faktum. I en annan motion, somhar nära samband med den punkt i motion 1553 jag tagit upp. nämligen motion566, betecknas OPEC-ländernas storvinster som något "som västvärldensnyhetsbyråer stundom försöker förespegla oss". 1 den niotionen sesoljekostnaderna som ett resultat av två saker - oljebolagens vinster och deskatter som riksdag fattar beslut om. Oavsetthur vi organiserar vår oljeimport kan vi inte i påtaglig utsträckning 115 Vissa anslag tid bostadsbyggande tn. sänka hyrorna genom lägre importpriser på olja. Svenskabolag som , OK och Nynäs köper också sin olja på en marknad,vars prisnivå bestäms av OPEC-länderna, Nej, den enda praktiska möjligheten att genomföra det somvpk föreslår i sin motion, det är just att inte beskatta oljan i sammautsträckning som vi gör , I råder annars en bred enighet om att detär angeläget att oljan beskattas och beskattas högt, av energipolitiska skäl.Detta ar ett nödvändigt och verksamt medel för att minska vårt oljeberoende. Densom - i likhet med kommunisterna - föreslår att vi skall sänka priset påeldningsolja i hyressänkande syfte, den personen gör ingenting annat än attförsöka inbilla människor att det är möjligt för oss att undvika de stigandeoljeprisernas verkningar genom vad som i praktiken ar subventioner aveldningsolja. För subventioner av eldningsolja är vad det handlar om, när mangenom att dra medel från statsbudgeten, som annars skulle ha funnits där. villfå sänkta priser på eldningsoljemarknaden. Att det är denna subventionspolitik via otillräckligaskatter som vpk i själva verket förordar visas också av att detta parti så sentsom motsatte sig en energiskattehöjning om . Det är förslag av den här arten - sådana som saknar varjekontakt med den ekonomiska och energipolitiska verkligheten - som gör attmänniskor inte kan ta den kommunistiska politiken på allvar. Uppläggningen avvpk:s politik framstår med förödande tydlighet: hämningslösa överbud innan detkommunistiska systemet har genomförts och en helt annan politik-en politik somman inte talar så mycket om - i de fall då man lyckas införa sittsamhällssystem. Men vpk-förslaget om att subventionera eldningsoljan ladesfram mitt under folkomröstningskampanjen om kärnkraften, mitt under en storenergipolitisk debatt, där kommunisterna försökte framstå somanhängare av energisparande, ja, t. o. m. ett minskat oljeberoende, även omderas politik ju innebar motsatsen.