prot · G30978 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:78 § 1 Om miljökraven på svensk bilindustri Om miljökraven på svensk bilindustri Jordbruksministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1979/80:272, tillstatsministern, och anförde: har frågat statsministern omregeringen är beredd att medverka till att nya miljöbestämmelser inte skaparsysselsättningsproblem inom bilindustrin. Frågan har överlämnats till mig. anför i sin fråga att tre aktuellautredningsförslag har orsakat oro inom bilindustrin. De treutredningsförslag syftar på torde vara , typbesiktningsutredningens delbetänkandeFordon i föreskrivet skick samt rapporten utan bly, från en arbetsgruppinom . Jag vill inledningsvis konstatera att biltrafiken ledertill allvarliga miljöproblem särskilt i tätorter. Det är vidare nödvändigt attbegränsa energianvändningen inom transportsektorn. En av de viktigasteåtgärderna måste därför vara utbyggnaden av den kollektiva trafiken. Det finnsockså anledning att vid en samlad bedömning ta ställning till på vilket sättoch i vilken takt miljökraven bör skärpas. Ytterligare miljökrav kan i vissafall innebära svårigheter för bilindustrin. Det finns dock anledning att påpekaatt dessa svårigheter inte bör överdrivas. Svensk bilindustri är f. ö. välframme när det gäller den tekniska utveckling som ett bättre miljöskyddförutsätter. har i uppdrag att se överbilavgaspolitiken på något . Den lägesrapport som kom under år 1979innehåller inga förslag till nya bestämmelser. Några ställningstaganden frånregeringens sida i de frågor som kommittén behandlar är därför f. n. inteaktuella. föreslår en utökad kontroll avefterlevnaden av de bestämmelser för bilar som gäller trafiksäkerhet ochavgasutsläpp. Det är alltså inte heller här fråga om några förslag om nya bestämmelsermen däremot om ökad kontroll av efterlevnaden av gällande bestämmelser.Gällande lagstiftning skall givetvis följas. Detta förslag bereds f. n. inomregeringskansliet. Jag är därför inte beredd att närmare gå in påutredningens konkreta förslag. I rapporten utan bly föreslås införande av blyfriregularbensin. Som jag redovisat i svar på andra frågor här i förnågra veckor sedan ser jag mycket allvarligt på hälsoriskerna med bly i bensin.Målsättningen bör vara att införa blyfri bensin. Jag är inte beredd attnu uttala mig om vid Om miljökraven på svensk bilindustri vilkentidpunkt vi kan införa ett blyfritt motorbränsle, men målsättningen bör varaatt göra detta så snart det är tekniskt, ekonomiskt och praktiskt möjligt. Detär också angeläget att få en övergång från oljeprodukter till andra drivmedel,t. ex. metanol eller etanol, för att öka försörjningstryggheten. Jag ber att fåtacka statsrådet för svaret på min fråga. Representanter för svensk bilindustri gjorde för någraveckor sedan en stor gemensam uppvaktning hos regeringen. Det bilindustrinsrepresentanter ville framhålla var den stora oro som de känner inför framtidenmed anledning av de tre statliga utredningar som berör bilindustrin och som haröverlämnats till regeringen. Ett bifall till utredningsförslagen skulle utantvivel skapa svåröverkomliga problem för den svenska bilindustrin. Det skulleockså skapa sysselsättningsproblem i vårt land. Det är en riktig åtgärd från bilindustrins sida att redannu göra regeringen uppmärksam på vilka effekter som kan uppstå vid ettgenomförande av utredningsförslagen. Alltför många representanter från andranäringsgrenar bankar på regeringens port när det är för sent för åtgärder. är ett föregångsland när det gällerenergisparåtgärder och rening av avgasutsläpp. Det är bra att vi ligger föreoch driver på utvecklingen på dessa områden. Men man kan komma till en vissgräns där andra länders krav och lagstiftning markant skiljer sig från vårtlands, och då finns det anledning att skynda aningen långsammare. Om vi intestannar upp och tänker efter, kan det skapa problem för svensk industri - idetta fall för bilindustrin - på exportmarknaden och därmed indirektsysselsättningsproblem här hemma. Låt mig bara erinra om att svensk bilindustri svarar fören större export än malmen och skogen tillhopa - våra gamla exportgrenar. Avtotaltillverkningen av bilar i går på export. Det inbringar11-12 miljarder i bytesbalansen eller av vår totala export.Bilindustrin sysselsätter ca 85 000 personer. Problem motsvarande flera storavarvskriser skulle alltså bli aktuella om här berörda bestämmelser infördes. Svaret från regeringen till bilindustrin har knappastgjort att något blivit klarare, och det är anledningen till min fråga. Dessvärre har statsrådet inte heller varit mera klarläggande i det svar som jag harfått. I svaret säger statsrådet ingenting om det jag tar upp som det primära,nämligen sysselsättningsaspekten, som jag bedömer vara väldigt betydelsefullmed tanke på konsekvenserna om dessa åtgärder genomförs. Jag vill därför fråga statsrådet hur han ser på desysselsättningsproblem som kan komma att uppstå om dessa fordonshestämmelserinförs ensidigt i vårt land. Får jag säga till att jag medhänsyn till hälsoriskerna med bly i bensin står kvar vid uppfattningen att vibör minska Jag anser att exempelvis införande av lågblybensin Nr 78 inte ärtillräckligt för att skydda människors hälsa mot blyutsläpp. Jag har Tisdnpen den förståelseför bilindustrins invändningar, men jag hoppas att c fehrinri1980 bilindustrinhar förståelse för hälsoriskerna med bly i bensin. Om miljökraven på svensk bilindustri ställer frågan hurjag ser på sysselsättningsläget om restriktioner skulle införas. Jag vill barapåminna om att våra två stora biltillverkare i - både och -framgångsrikt tillverkar och exporterar bilar till länder som har strängaremiljökrav än . Jag vill erinra om, vilket ofta glöms bort i dennadebatt, att såväl som har samma bestämmelser som ochatt , och har strängare bestämmelser än - och dit kanman ändå framgångsrikt exportera bilar. Problemet ligger naturligtvis iöverenskommelser som vi har enligt EFTA-, EG- och osv. Men innanytterligare bestämmelser införs skall de notificeras i vanlig överenskommelse.Jag ser därför inte att det behöver uppstå några större problem påsysselsättningssidan. WIGGOKOMSTEDT (m): Svensk bilindustri ligger välframme, säger statsrådet i sin kommentar. Och det är riktigt, den ligger välframme på många områden. Därför tycker jag också att det är en riktig åtgärdatt man nu har uppvaktat regeringen. Detta är ingen industri som ber om hjälpeller om pengar, utan man vill endast göra regeringen uppmärksam på de problemsom kan uppstå. Skulle nu sysselsättningsproblem uppstå - vilket jag hoppas attdet inte gör -har naturligtvis bilindustrin rent samvete. Jag vill nämna några följder som införandet av dessa nyabestämmelser kan få - hur mycket miljövän jordbruksministern än är. Detta kanalltså hota sysselsättningen för de anställda. Svensk bilindustri kan komma attbli annorlunda behandlad i andra länder på grund av att harsärbestämmelser som innebär tekniska handelshinder. Det blir en störreenergiåtgång. Och eftersom jordbruksministern ju är en vän av att spara energipå olika sätt vill jag fråga hur han kan acceptera en skärpning av reglerna föravgasutsläppen, vilken ju faktiskt innebär - med nuvarande motorkonstruktioner,som man inte ändrar så lätt över - en större energiåtgång. Det är ocksånågonting man måste räkna med. Att införa blyfri bensin innebär attvår försörjning blir ännu osäkrare än den är . I kostnadshänseende drabbasockså svaga grupper - det handlar om . Det är sant att vi kan exportera till andra länder som harsådana här bestämmelser, såsom statsrådet åberopar, men dessa länder är ju intede stora exportmarknaderna för svensk bilindustri. Vad man talarom härar dentraditionella kopplingen till , som det oftast hänvisas till och som jagtycker är rimligt , eftersom det är den marknaden som är intressant försvensk bilindustri. Om miljökraven på svensk bilindustri De invändningar som framfördehär är en upprepning av det som vi redan känner till inom ochsom har redovisats av bilbranschen. Jag föreslår att avvaktarregeringens ställningstagande i samband med de olika utredningsförslagen. Jag förutsätter att liksom jag menar att delagar som finns skall efterlevas - ett av förslagen syftar bara till attförbättra efterlevnaden av de bestämmelser som finns bl. a. när det gällerbilavgaserna. Anledningen till att jag ställdemina fråga till statsministern var att den omfattar ett stort frågekomplex somberör olika departement -den berör jordbruksministerns departement,och framför allt . Jagvet emellertid inte hur jag skall tolka statsministerns ringa intresse för denhär frågan. Han deltog inte heller i den uppvaktning som bilindustrin gjorde.Frågan berör ändå 85 000 människor i den direkta sysselsättningen. I jämförelsemed andra problem som vi har haft i vårt land är detta enormtmycket större. Statsrådet säger nu att regeringen inte är beredd att taställning till frågan förrän den utretts ordentligt, och det är givetvis enriktig åtgärd, men ett klarläggande uttalande skulle ändå lugna dehundratusentals människor som berörs. De är oroade för sysselsättningen och förframtiden, och därför vore det naturligtvis bra om de kunde få ett besked omatt den inte tänker rusa i väg och införa nya bestämmelserföre de andra europeiska länderna. talaromstatsministerns ringa intresse för den här frågan, och jag vill till detta barasäga att få uppvaktande branscher har fått tillfälle att träffa så mångastatsråd samlade på en gäng vid en och samma uppvaktning. WIGGOKOMSTEDT (m): Jordbruksministern talar om mångastatsråd, och det är naturligtvis en bedömningsfråga, men enligt min mening harde här problemen den vidden att det kanske fanns anledning att kontakta ävenstatsministern. De besked som uppvaktningen fick och som jag fått här om en utbyggnad av kollektivtrafiken o. d. minskar naturligtvis inte oronhos de människor som är sysselsatta inom den här branschen och inte heller hosdem som inte har tillgäng till kollektivtrafik, Att problemen går att lösa itätorterna är vi helt överens om, men det är inte det frågan gäller. sysselsättningenoch de konsekvenser för denna som de bestämmelser vi Nr 78 diskuterar skulle kunna få, om de infördes här i . Överläggningen var härmed avslutad. § 2 Om hanteringen av returpapper Jordbruksministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1979/80:249,och anförde; har frågat mig vilkainitiativ som jag är beredd att vidta för att få returpappershanteringen attfungera effektivt. När beslöt att ge kommunerna ansvaretför insamlingen av tidningar och tidskrifter från hushållen förutsattes attobligatorisk pappersinsamling skulle vara fullt genomförd i alla dedelar av landet där sådan insamling är praktiskt genomförbar och motiverad. Somen följd av riksdagsbeslutet har genomförts en utbyggnad avproduktionskapaciteten i pappersindustrin. Förbrukningen av returpapper i formav tidningar och tidskrifter kommer enligt industrins beräkningar att ökakraftigt jämfört med föregående år. F. n. pågår pappersinsamlingar i åtskilliga kommuner, ävenom bara tolv kommuner har på sätt som förutsattes i riksdagsbeslutettill regeringen anmält att de bedriver insamling. insamlades ikommunerna drygt returpapper från hushållen. Enligt uppskattningarsom har gjorts bör det gå att samla in en dubbelt så stor kvantitet. Även närså har skett, kommer pappersindustrin att behöva importera returpapper för atttäcka sitt behov av denna råvara. Mot bakgrunden av nu anförda förhållanden vill jagunderstryka att jag anser det vara utomordentligt angeläget för hushållningenmed landets råvaror att insamlingen av pappersavfall kommer till stånd i denomfattning som har beslutats. De kommuner som ännu inte harorganiserat sin insamling av pappersavfall måste nu ta sitt ansvar och sätta igång verksamheten. uppger att anledningen till detnuvarande insamlingsläget är att kommunerna och pappersbruken inte kan kommaöverens om priset på returpapperet. Enligt min bedömning bör det numera varamöjligt att träffa överenskommelser i prisfrågan som tillgodoser såvälkommunernas som brukens intressen. Jag följer utvecklingen på detta område med uppmärksamhet,och från sida upprätthålls fortlöpande kontakter medSvenska kommunförbundet och Svenska cellulosa- och pappersbruksföreningen.Enligt Kommunförbundet har många kommuner på allra beslutatorganisera pappersinsamlingen, och förbundet ser positivt på Om hanteringen av returpapper Om pappersinsamlingen mot förmodan inteskulle få den omfattning som har beslutats, är jag beredd att vidta behövligaåtgärder. Jag får tacka jordbruksministern för svaret.Efter att ha hört detta fick jag uppfattningen att vi åtminstone börjar skönjaen lösning på problemet med returpappershanteringen. Att bromsa slöseriet med våra naturresurser, att brukautan att förbruka, att på ett effektivt sätt klara återanvändningens problem -det är jag övertygad om kommer att bli några av 1980-talets stora frågor. Somjag säger i min fråga är papper absolut en alltför dyrbar produkt för att intetas till vara och återanvändas. Här har vi ju också kommit en bit på väg. skall sortera papperet för sig och bunta det för hämtning är en sak somalltmer gått in i vårt medvetande. Uppsamlingen av returpapper är ju inteheller något oöverkomligt problem att lösa, och kunskapen om hur man tar handom returpapperet finns ju vid våra pappersbruk. Men någonstans i denna återanvändningkedja brister det.Och eftersom ingen kedja är starkare än sin svagaste länk, måste åtgärdersättas in för att stärka de svagaste länkarna och få hela kedjan stark ochfunktionsduglig. Detta är viktigt, därför att annars får vi inte lagen omobligatorisk pappersinsamling att fungera. Det är viktigt för vi har inte rådatt låta tusentals ton insamlat papper gå till spillo, och vi har inte råd attimportera ett enda extra ton returpapper. Och det är också viktigt därför attmotivationen nu finns ute i de enskilda hushållen, i organisationer ochföreningar - och kommer den också att finnas i kommunledningarna -att göra sin del av arbetet. Denna motivation måste vi vara rädda oui. Det är bra att insamlingen nu har kommit i gång efter attha varit avstannad. Men om insamlingsarbetet inte får den omfattning som jordbruksministernenligt svaret hoppas på, vill jag fråga vilka åtgärder jordbruksministern i såfall är beredd att vidta. Jag tror att det är viktigt att i dettasammanhang framhålla att insamlingarna inte har avstannat. Tvärtom harutvecklingen gått i rätt riktning. insamlades ungefär 70 000ton. proposition beräknade man att det skulle vara möjligt att frånhushållen samla in ytterligare , och insamlades ca 110 000ton tidningar och tidskrifter från hushållen. Det har alltså aldrig varit fråga om ett avstannande, utaninsamlingarna har fortgått. Sedan kan man diskutera om takten har varittillräckligt hög eller ej. Även om man skulle komma retur vidinsamlingarna kommer det ändå alltid, med den kapacitet som finns påindustrisidan, att föreligga ett behov av import. Jag förutsätter att brukenkommer att anpassa sin produktion så, att de alltid kan ta hand om den i landetinsamlade kvantiteten. Detta bör göra det möjligt för kommunerna att få enstörre stabilitet i insamlingsarbetet. Jag är tacksam för de senaste siffrorna somju visar att det här är fråga om en produkt som det verkligen finns anledningatt ta vara på. Enligt min mening är det angeläget att än en gång påminna omatt, om vi inte får hela återanvändningskedjan att fungera, det är risk för attmotivationen hos enskilda, företag och kommuner - en motivation som verkligenfinns, men som det har tagit tid att skapa - går till spillo. Det skulle varamycket tråkigt om det ginge så. Därför är det viktigt att få hela kedjan attfungera från det enskilda hushållet och fram till pappersbruket. Överläggningen var härmed avslutad. Om anmälningsskyldighet för tankfartyg vid in-och utfarti nordiska farvatten §3 Om anmälningsskyldighet för tankfartyg vid in- och utfart i nordiskafarvatten Kommunikationsministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1979/80:271, tillhandelsministern, och anförde: harfrågat handelsministern på vilket sätt han är beredd att medverka till atttankfartyg får anmälningsskyldighet vid in- och utfart i de nordiskafarvattnen. Frågan har överlämnats till mig. Jag anser, liksom , att det behövs ettrapporteringssystem för tankfartyg som ger förbättrade möjligheter tillkontroll över sådana fartyg. Ett rapporteringssystem är till nytta främst påtvå sätt. Dels kan man räkna med att det förhållandet att rapport har lämnatsom ett fartyg avhåller befälhavaren från att överträda gällandeutsläppsbestämmelser, dels ger positionsrapporter från fartygen möjlighet attanpassa beredskapen för bekämpningsinsatser till havs till det aktuella läget. Rapportering från fartyg om last, position och färdvägförutsätter, om den skall bli effektiv från de synpunkter som jag har nämnt,att rapporterna ges med viss regelbundenhet under resan och attrapporteringssystemet är grundat på internationellt samarbete. Jag kan nämna att ett positionsrapporteringssystem avdetta slag redan tillämpas inom en del av och att enbetydelsefull utbyggnad är planerad. I Stora Balt tillämpas sålunda, med stödav en internationell överenskommelse inom för tekniskasjöfartsfrågor (IMCO), ett positionsrapporteringssystem för fartyg. Dettasystem skall byggas ut så, att det täcker hela . Det skall, vadgäller oljetankfartyg, omfatta fartyg på 20 000 bruttoton och mer. Vad gällerlastade gastankfartyg och kemikalietankfartyg skall det avse fartyg på 1 600bruttoton och mer. Detta gäller, beträffande kemikalietankfartygen, om de ärlastade med vissa, särskilt farliga kemikalier. Positionsrapporter skall lämnasav fartygen både när de kommer in i och när de lämnar det,exempelvis vid passage av linjen . Rapporter skall också lämnasnär fartygen passerar andra rapporteringslinjer som har dragits upp iÖstersjön. Om anmälningsskyldighet för tankfartyg vid in-och utfarti nordiska farvatten Detutbyggda systemet skall enligt föreliggande planer börja fungera den 1 januari1981, och alla - jag betonar det - Östersjöstaterna skall samarbeta iprojektet. Den överenskommelse som ligger till grund för det blivandesamarbetet är resultatet av ett svenskt initiativ inom ramen årsHelsingforskonvention om skydd av miljö. Överenskommelsenskall godkännas slutligt på ett möte med representanter för Östersjöstaterna imaj . Därefter kommer en IMCO-rekommendation i ämnet att utverkas pågrundval av Östersjöstaternas beslut. Det utvidgade positionsrapporteringssystemet är tänkt somen' försöksverksamhet . Erfarenheterna får utgöra underlaget förbeslut om en vidare utbyggnad av systemet. Från svensk sida hade vi helst settatt systemet redan från början hade omfattat flera fartyg. Det var dock intemöjligt att nå enighet bland Östersjöstaterna om detta. Med tanke på att det ärangeläget att försöksverksamheten kommer i gång med alla Östersjöstaternasmedverkan, har vi dock ansett oss böra acceptera en s. k. mjuk start. I detinternationella arbetet kommer , det vill jag betona, även ifortsättningen att verka för en mera utbyggd positionsrapportering. MÄRTAFREDRIKSON (c): Jag ber att få tacka herr statsrådet försvaret. Det innehåller en hel rad positiva åtgärder, som redan har vidtagits,och det gläder mig i hög grad. När jag läser att rapportering från fartyg om last,position och färdväg är aktuell vill jag fråga om där också avses att uppgiftskall lämnas om mängd beträffande sloptank och bunkers, som kanske också skullekunna rapporteras för att man skall få ökad säkerhet. Rapportering bör ävenske vid resa inom de nordiska länderna, öster om linjen . Havet är en intressant och rik råvarukälla, och vi kan ien framtid förvänta oss att i ökande omfattning tillgodogöra oss desstillgångar. En förutsättning för detta är att vi kan skydda havet bl. a. motden farsot som de ständiga oljeutsläppen, fri- eller ofrivilliga, utgör. Återoch åter rapporteras om drivande olja, så även , då jag kände detangeläget att ställa denna fråga. Jag är glad för att man diskuterar också på detinternationella planet. Alla länder är väl intresserade av att förhindraoljeutsläpp, och olja som driver in till kusterna kan ha kommit mycket långtutifrån. Vi behöver ett oljeskydd även för oceanerna, men det har skrivits attdet internationella intresset för ett sådant är ljummet och att det skullebehövas en stark opinion för att få ett sådant. Har herr statsrådet någonmöjlighet att från sina utgångspunkter arbeta för ett sådant oljeskydd? Jag har en annan fråga, som statsrådet kanske inte harskyldighet att besvara men som jag vill ställa ändå. Ganska , , var en oljetanker på vägin genom . På grund av ett, enligt vad det sades, tekniskt missödegick tankern ur kurs och kom på tvären - en supertanker, , enligtvarierande uppgifter innehållande 160 000-170 000 ton råolja - i inseglings- rännan iBrofjorden, där det inte var mycket plats över. Tekniken är fantastisk, men denkan misslyckas. Människan i sig är skapad som ett helt underverk - ochdärigenom avvärjdes katastrofen den gången. Det har rests krav på plikt att ta bogserhjälp, och manhar funderat över om det skulle vara en ökad plikt att kalla på bogserbåtar,som kunde följa fartyg på väg in och vid behov snabbt ingripa. Det nyssnämndatillbudet skedde ju mycket snabbt. Bogserbåtarna borde kanske möta fartygenredan utanför de båda fyrarna. Även vid andra tillfällen har fartyg kommit urkurs i . Därför vill jag fråga: Är det möjligt att ställa kravet attfartyg med farlig last skall begära bogserbåtar som följer fartyget, färdigaatt ingripa om olyckstillbud inträffar? Om anmälningsskyldighet för tankfartyg vid in-och utfarti nordiska farvatten Såvitt jag är riktigt underrättad gäller dethär kravet lastade tankfartyg och inte några andra typer av fartyg . Beträffande frågan om ett internationellt system även utepå haven så finns enligt vad jag har förstått ett stort intresse för detta,framför allt ett mycket starkt intresse från sida. Vi kommer att drivadet kravet aktivt. Jag får fortlöpande informationer om att våra medarbetaregör det, och jag understöder dem på allt sätt. Vi skall se till attrapporteringssystem osv. byggs ut, så att vi slipper dessa fruktansvärdaoljeolyckor. Därvidlag har vi inga skiljaktiga uppfattningar. Vi är helt eniga.Och jag tycker det är bra med alla markeringar från svenskt håll, så att vigemensamt kan driva på. Beträffande frågan om olyckan i , som tack ochlov inte inträffade, har jag inte tillräcklig saklig grund för att svara på denfrågan . Därför vill jag inte göra det. kan ju fråga migprivat eller ställa en fråga i . Det finns allehandamöjligheter. Men jag vill inte lämna ett svar som jag inte med säkerhetvet är korrekt. Jag har förståelse för attkommunikationsministern inte vill svara på den sista frågan . Men eftersomdet så varit aktuellt och det handlar om olja, tog jag mig friheten attförsöka få ett besked. Men jag har som sagt full förståelse för att jag intekan få svar . Beträffande skyddet ute på oceanerna, somkommunikationsministern säger att det finns ett så stort internationelltintresse för, så läste jag i nr 5 att detbeklagligtvis inte fanns något stort internationellt intresse för ett sådantskydd, och det var det som föranledde min fråga. Överläggningen var härmed avslutad. Nr 78 § 4 Om åtgärder för att förhindrarånöverfall på lantbrevbärare 5 fehrinri1980 Kommunikationsministern erhöll ordet för att besvara () anmälda fråga, 1979/80:276, och =, j r- anförde: .. r- , t o Herr talman! har frågat vilka insatser regeringenförbereder attförhindra ran- b & r u =1 , för att förhindra rån avlantbrevbärare. , u- Frågan om lantbrevbärarnas säkerhethar aktualiserats genom att rån För att minska rånrisken har postverketföreslagit regeringen att utbetalningen av folkpensionerna skall spridas överflera dagar. Därigenom skulle de penningsummor som lantbrevbärarna medförminska. har i samråd med bl.