prot · G309145 · 1979-12-31 00:00:00 — Jag hade för avsikt att ingående bemöta Svenssonsanförande på den punkt som rörde vpk:s motion 396, men jag ser att han nu harlämnat kammaren, varför jag avstår från det. Jag vill bara framhålla attutskottet -som sade - vid behandlingen av motionen konstateradeatt den i stort sammanföll med fjolårets vpk-motion. Därför har inte utskottetägnat den alltför stort utrymme i betänkandet. Det är klart att det finns enhel del punkter i vpk:s motion som är värda att ta upp och diskutera. Men detfinns också en hel del punkter som inte ger en alldeles riktig bild av denverklighet som svensk tekoindustri har att leva i. Med detta yrkar jag, herr talman, bifall till utskottetshemställan på samtliga punkter, () replik: tog upp det väsentliga stödsom tekoindustrin ändå får, och han fick det till totalt 517 milj, kr. Detstöd och de subventioner som ges till tekoindustrin utgör ändå ett billigt stöd,Per anställd rör det sig inte om speciellt många kronor. Jag vill verkligenfråga vilken bransch som kan ta upp en konkurrens med tekoindustrin om lägstasamhällsstöd för varje exportkrona som branschen åstadkommer, sade att de uppdrag som tekodelegationenhar gäller den långsiktiga planeringen, och det har vi ingenting emot. Det vi har tagit upp är vad som måste ske på kort sikt, som delegationen arbetar. Jag tror dessutom att tekodelegationen inte hinner bli klar med sitt arbete till 97 7 protokoll 1979/80:145-147 Jag har fått reda på attdet kanske inte blir så lätt för delegationen den att hinna det. 14 mai1980 då vi väntar påutredningar måste någonting göras, för att inte importvolymen skall öka ännu mer. Tekoindustrin lymen sjunkit från 30 till 20 %.Hur kommer det att se ut, om ingenting görs i avvaktanpå dessa utredningar? Importandelen i konsumtionsvolymen låg sedanpå . Den är nu uppe i . Utskottsmajoriteten måste ta med i beräkningen vad detkostar att starta en helt ny produktion. Med hänsyn till hur importvolymen harökat , och framför allt , kan viinte bara sitta här och vänta på utredningar - vi vet ju inte när de blirklara. Var och en måste förstå att mycket av kunnandet kommer att försvinna meddenna utveckling. Den tekniska utvecklingen går vårt land förbi. Vi måste ocksåta i beaktande vad det skulle kosta att starta en helt ny produktion. Jag anseratt det när det gäller att förhindra fortsatt tillbakagång är viktigast medåtgärder på det handelspolitiska området - naturligtvis då tillsammans medarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Frågan om ursprungsmärkningen har tagits upp väldigt mångagånger, I och för sig kan det vara ett bra förslag att svenska kläder skallmärkas med svenska flaggan. Men det är inte det som saken gäller, utan det ärsnarare fråga om att vi inte via tredje land skall få in tekoprodukter. Därförär det bra med ursprungsmärkningen. Globalkontingenter sägs drabba svenska företag hårt. Menhur kan man veta det när man inte har utrett konsekvenserna i detta avseende?Det är viktigt att en utredning tillsätts - det är vad vi har begärt, () replik: Det är riktigt att stödet i och för sig ärbilligt räknat per person som arbetar inom teko, F, n, jobbar ca 38 000personer inom tekoindustrin, och det är naturligtvis ett väsentligt stöd som dessafår. Som jag tidigare sade är äldrestödet helt avgörande för möjligheterna attbehålla anställda som är . Visst har importen påverkat den inhemska produktionen påolika sätt och framför allt på konfektionssidan. Utvecklingen från 1976 till 1979visar hur procentsatserna ligger. Som mycket riktigt sadeimporterar vi av våra textilvaror. Kläder utgör , garn ochvävnader , Vi har naturligtvis vissa möjligheter att från riksdagenåtminstone verbalt tala om hur det skall vara, men sedan är det ju litetannorlunda i verkligheten, roade jag mig med att - och det har jag gjortflera gånger tidigare - att studera omgivningen. När jag och några kamrater åkte hem från fittade vi litet på hur folk som skulle åka med tunnelbananvar klädda. hade jeans och tröja. Det är klart att det är ett problem för svensk konfektion när de flesta använder jeans och tröja. Dessa plagg har ju blivit modeplaggen framför alla andra. Men sen hjälper det ju inte att 98 eller Widengrens iVingåker gör bra kläder. Vingåkerskostympå mig, som Widengrens har sytt mycket bra. Men det hjälper ju inte Widengrenssärskilt mycket, när folk till går klädda i jeans - ett förhållande somtill stor del inte kan styras av politikernas syn på det hela. Försök att få enung grabb att sätta på sig ett par byxor som inte är av visst mode! Detgår nästan inte att komma med inhemsk konfektion, utan det skall varaamerikanska jeans osv. Jag skall sedan gå över till den exportfrämjande delen,som tog upp. Här utgår 24 milj. kr. exportrådbör självfallet ta hand om den här stödadministrationen. SIND skall, som jagser det, inte sköta det här. arbetar man på detta, och begäran omutredning av möjligheterna att bygga ut exportråds exportfrämjandestödnär det gäller införselaktiviteter bör stödjas. () replik; Vad jag kan se är det exportvolymen som ärallvarligast i sammanhanget. Visserligen ökade den svenska produktionen under1979 på konfektionssidan, men tillförseln till marknaden ökade mycketmer, nämligen . Importen tog således så gott som hela konsumtionsökningen.Importen ökade med i volym och i pris på konfektionssidan.Den största ökningen gäller importen från , Denna ökade med ,Importen från ökade , Ökningen blev så stor trots att vi harbegränsningsavtal. Importen från ökade med , I och för sig upphörde sysselsättningen på tekoområdet iSverige att minska ungefär vid semesterperioden , men har den juminskat med ett par hundra. Och ännu fler blir det när man nu lägger nerenheter inom tekoproduktionen i Norriand. Det finns väldigt mycket orosmoln. Därför kan man frågasig: Vad händer vid en vikande efterfrågan? Lägger man då ner i ochbehåller importen? Det är sådana frågor som vi måste ställa oss, och det är deproblemen som vi måste ta itu med på kort sikt - medan vi väntar på denutredning och den långsiktiga plan som vi förhoppningsvis skall fåse i och sedan kunna låta tekoindustrin arbeta efter. frågar; Hur skall vi få ungdomarna att gå iannat än jeans och tröjor? Men de kläderna går väl att tillverka i ? Vimåste styra stödet fill tekoindustrin så att svensk tillverkning prioriteras.Vi har olika stödformer som vi har begärt skall ses över, där bl. Det är de här frågorna som det nupå kort sikt är så väsentligt att regeringen tar itu med så att inte kon hinnerdö medan gräset gror. SVENANDERSSON (fp) réjjlik: Det är väldigt svårt att lagstifta om hurfolk skall vara klädda. Vi hade en klädesförordning , och dåvisade det sig att människor började smuggla in oerhört mycket kläder. Och nukan vi konstatera att 2 miljoner svenskar reser utanför . De skullealltså självfallet köpa kläder på andra ställen. Och vi vet precis hur det varmed Nr 145 guldvarornär vi hade en speciellskatt på sådana. Flygbolagen erbjöd guld till Onsdagenden reducerade priser så fort man sattesig i en maskin och skulle flyga 14 milj 1980 någonstans. Jagtror inte på de åtgärder som har redovisat, dvs. Tekoindustrin ''" 'all styra. Det är väldigt svårt för politiker att göra detpå detta område, och jagtror egentligen inte att de har den förmågan. Möjligen skulle man kunna styragenom att hänga med i modeskiftningarna för olika grupperingar i samhället såatt de kan få de kläder som de vill ha. finns det faktiskt affärer som för endast svenskkonfektion - det finns flera sådana. Man kan alltså välja att gå till affärersom speciellt annonserar om att de för endast svenska kläder. För att återgå till importen från : det är svårtatt bedöma siffran . Det har ju skett en omvälvning där. Importen därifrånhar gått ner, och procentsiffrornii är beroende av den nivå rniin utgår ifrånniir niiin sediin räknar uppgången. Talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inte ägde rätt tillytterligare replik. Det behövs bara några få kommentarer utöverde argument som framfört. Jag vill först understryka att den nedgång som vi haft försvensk textilindustri är en nedgång som ägt rum under en lång följd av år,också då socialdemokratin haft regeringsmakten. Denna nedgångaccelererade . i hög grad beroende på de mycket kraftigakostnadsstegringar som då inträffade och som den här branschen, som är mycketlöneintensiv, är mycket känslig för. Det är dock så att denna nedgång bromsades . NärLilly säger att produktionsvolymen sjunkit från 30 till 20 %är det en grundläggande missuppfattning. Produktionsvolymen har i själva verketunder detta år i stället ökat - om än i blygsam omfattning. Det har blivit en uppbromsning i nedgången och en vissansats till förbättring, beroende på olika handelspolitiska ingrepp som hargjorts och beroende på de omfattande insatser, som SvenAndersson har berört, av arbetsmarknadspolitisk karaktär och insatser frånöverstyrelsen för ekonomiskt försvar. Men framför allt är det en fråga om attde växelkursändringar som gjordes och löneskattesänkningar harförbättrat konkurrenskraften i denna näring. Detta har kunnat innebära att vi har fått en uppgång iexporten, så att textilindustrin f. n. är en ganska stor exportör. Man har all anledning att vid ett sådant här tillfälle uttala sin respekt för dem som är verksamma i denna näring, för att de under de svära konkurrensförhållanden sorn råder trots allt har lyckats att ganska snabbt utnyttja en situation rned bättre konkurrens kraft föratt vända en långvarig nedgångsperiod till ett läge som-även om det 100 inte ser bra ut - nu ser klartbättre ut än det gjort . ''' Vi talar så ofta - även - om att av tillförselnpä den svenska den marknaden skall vara av svensk tillverkning,enligt beslut. mig dåkonstatera att det beslutet, som fattade , har Om man menar att den svenska produktionen skall Tekoindustrin uppgå till av förbrukningen i , skall man varamedveten om att denna andel var klart lägre redan när ' fattadebeslutet. Däremot vill vi också sätta ett visst värde på denproduktion som sker inom landet och som leder till export. Det flnns när alltkommer omkring ingen anledning att räkna bort de människor som i konfektions-och textilindustrin är engagerade i produktion som leder fill avsalu utanförlandet. Räknar vi in den produktionen får vi fram att den andel som utgörsvensk tillverkning av den förbrukning som sker i f, n, är , och kanske mer-det är inte helt självklart hur man skall räkna. Det är densiffran som jag tycker är den intressanta när vi skall försöka beräknaomfattningen av textilindustrin. Jag ser alltså ingen anledning att räkna bortdem som är engagerade i exportindustrin. är läget inom textilindustrin sårbart. Lika väl som mangenom de ekonomisk-politiska åtgärder som den tidigare trepartiregeringenvidtog kunde förbättra sitt läge, så är man nu sårbar för åtgärder som på nyttskulle kunna försämra konkurrensläget. Utöver vad som sagts i meningsutbytet här tidigare, såfinns det en synpunkt som jag vill framföra. Det förhållandet att vi nu ser utatt få kostnadsstegringar, som sannolikt blir högre än i våra främstakonkurrentländer på detta område, är utomordentligt allvarligt. Det är ettstort problem. Det vore utomordentligt bekymmersamt om vi av sådana skäl, herrtalman, på nytt skulle råka in i de besvärligheter som vi haft möjlighet attstudera i sådan smärtsam relief . Då kan man göra gällande-ochdet görs i den socialdemokratiska motionen - att man nu skall vidta den ena ochden andra åtgärden. Men dessa åtgärder som föreslås kan möjligen uppfyllakravet, att när man räknar upp dem från talarstolen, skall lyssnarna tro attdet verkligen är fråga om handlingskraft och någonting som skulle kunna påverkautvecklingen. Men tyvärr är det inte så. Orn det vore så, herr talman, skulleregeringen inte vara ointresserad av att vidta sådana åtgärder. Närdet gäller resonemanget om en globalkontingent ärdet såatt av vår totala textilimport kommer från lågprisländer, som ligger utanför våra nuvarande handelspolitiska regleringar. Jag vill säga detta bara för att ange storleksordningen. Man skall inte tro att denna globalkontingent skulle innebära att dessa skulle försvinna. Det skulle de ingalunda göra, och det beror bl. a. på att vi när vi utformar vår handelspolitik måste ta en smula hänsyn till vad andra länder anser om denna, för vi kan ju annars lätt utsättas för motåtgärder. Vi måste alltid ta hänsyn till konsekvenserna av vår handelspolitik, inte minst för att det inte skall uppstå obehagligheter för textilindustrin, som ju faktiskt står för en ganska stor del av vår export. av vår textilexport går till länder inom EG och EFTA, och det skall vi komma 101 Nr 145 ihåg när vi diskuterar åtgärder motde länderna. Onsdagenden skulle alltså inte leda till deomsvängningar som vi i och för sig skulle önska, 14 maj1980 "tan de skulle i själva verketleda till att vi finge en omfattande arbetslöshet på grund av att vi skulle bli utsatta för motåtgärder som skulle drabba andra Tekoindustrin näringar som är av stor betydelseför . Även om vi nu talar om textilindustrin,sä är alla i denna kammare medvetna om att det finns ett antal industrigrenar somockså har problem. När det sedan gäller arbetsmarknadspolitiskaoch andra stödåtgärder måste vita hänsyn till budgetläget. De resursersom krävsför att gå in med ett stöd måste vi ta någonstans ifrån - skänker juinte dessa pengar. Man måste också kunna redovisa för varifrånpengarna skall tas. Uppenbarligen är man inte beredd att ta dem frånvarvsindustrin. Varifrån skall man ta dem? Detta är ett problem, men även om skulle kunnahantera det problemet finns det en annan sida av saken som vi inte får glömmabort. Det är att stödåtgärder och subventioner av andra länder uppfattas somett snedvridande av konkurrensförhållandena. Låt oss ta ett land som !Norge är en stor importör av svenska textilvaror. Man har där omfattandeproblem inom den egna textilindustrin. Jag vet inte vad skullesäga om hon kom till och talade på ett socialdemokratiskt möte och hon därfick höra att genom sina subventioner exporterar arbetslöshet till dennorska textilindustrin. Vad svarar man på sådant? Det finns inga enkla svar,och därför finns det en gräns för vad vi kan göra på detta område utan attförsätta oss i en situation där andra länder vidtar kraftiga motåtgärder motSverige. Så till frågan om prispolitiken. Om det vore så enkelt kunde reglera vilka pålägg som skulle gälla! Om jag kunde skriva en lag somförbättrade marknaden för svenska varor, så skulle jag göra det. Men om LillyHansson vore handelsminister och skulle skriva en sådan lag, så skulle säkertockså hon komma att tänka; Om jag nu föreskriver att pålägget på ensvensktillverkad kostym inte får sättas högre än , då kanske affären påStorgatan slutar att föra den kostymen. Man kanske finner att den inte är någonlönande produkt, så man bryr sig inte om att föra den längre. Jag tror att snart skulle upptäcka huromöjligt resonemanget blir, om man tänker sig att lagstifta om att affärernaskulle vara tvungna att t. ex. föra ett visst antal svensktillverkade kostymer. KF för ju också textilvaror. Jag har i resonemangen med KFinte funnit att man där tror att det vore möjligt att införa någon annanprispolitik än den som gäller för andra. Och ett företag kan ju inte ha tokigapåläggssprinciper, för skulle ett konkurrerande företag som tillämpade riktigapåläggsprinciper kunna sälja samma varor billigare, så skulle ju det företagetfå en förfärlig expansion i sin försäljning. Vi måstealltså vara medvetna om att det finns problem även på den här punkten,och det gäller också om vi räknar bort - vilket jag hoppas att Hanssoninte vill göra - hänsynen till låginkomsttagarna. 102 socialdemokraterna slåss förinnebär ju att man skall skära ner påläggen på deverkligt dyra varorna, och för att inte textilföretagen skall gå omkullskall Nr 145 man alltså öka påläggen på andra varor. Vi skulle alltså få en sortsreglering den som medför att låginkomsttagarna fick problem, om vi förutsätter att det är framför allt de som köper de textilvaror som inet är allra dyrast. Låt mig i det sammanhanget säga att låginkomsttagarna f.n. inte är särskilt Tekoindustrin gynnade av de allvarliga handelspolitiskarestriktioner vi har när det gäller lågprisimport. Det är ju framför alltlåginkomsttagarna som drabbas av att det blir minskad försörjning avtextilvaror till ett lägre pris. De synpunkter jag nu redovisat hänger sammanrned de problem som finns i den faktiska verkligheten. Även om vi skulle viljiiåstadkomma både det ena och det andra finns det hinder för detta, vilket alltsåär den faktiska verkligheten. Det är därför sonidet är nödvändigt att ha ett igrunden bra kostnads- och konkurrensläge, för annars kan vi inte klara svensktextilindustri, () replik: Det står väl ändå helt klart, herrhandelsminister, att det är importvolymen som tagit det mesta avkonsumtionsökningen. Handelsministern måste väl medge att detta är ganskaallvarligt. har importvolymen ökat mycket, trots att det i Sverigenär det gäller konfektionen har blivit en ljusning på produktionssidan.Produkfionen har ökat . Det har inte kunnat bli någon balans, eftersomökningen av importvolymen har tagit hela utrymmet i anspråk. Jag ser mycketallvarligt på den saken. Jag skall gå förbi handelsministerns underförståddaangrepp på lönerna, som ju kommer att höjas något för att man skall kunnabehålla köpkraften. Det är kanske bra att få litet mer pengar i börsen, så kan gå och köpa en klänning eller en kostym när det behövs. Socialdemokraterna begär åtgärder, men vi har ju interegeringsmakten. Hade vi haft den, skulle vi naturligtvis också ha kunnat visahandlingskraft, som regeringen, enligt vår åsikt, inte visar i det härsammanhanget, speciellt på det handelspolitiska området. När det gäller EG- och EFTA-restriktioner, somhandelsministern varnade för, kan man väl ändå inte påstå någonting så längeregeringen inte har infört några handelspolitiska restriktioner på tekosidannär det gäller importen från EG- och EFTA-länderna. Beträffande stödåtgärder vill jag säga att vi i vårmotion, såvitt jag kan erinra mig, inte har begärt mera pengar till stöd åttekoindustrin. Som jag sagt är vårt stöd till tekoindustrin billigt,och jag tycker att det från många synpunkter finns all anledning att fortsättaaft stödja den här industrin. Som det ser ut måste man också tänka påförsörjningsberedskapen. Får det fortsätta på det här sättet är denna utantvivel i fara. När det till slut gäller prissättningen är det väl heltklart, att om jag tillverkar en kostym i för . och lägger på , kostar den . Importerar jag en kostym för . och lägger på , kostar den . Den blir i alla fall hälften så dyr. Vi menar att det intefinns 103 ' någon anledning att lägga på likamycket på den svensktillverkade varan. Onsdagenden " tt bättreprissättningssystem, om man använder kronpåslaget. 14 maj1980 ungefär som när man diskuterar, omman skall höja eller sänka löner: rnan --------------------- gynnar ju den lågavlönade vid kronpåslag, medan man gynnar den Tekoindustrin högavlönade vid procentpåslag. Detär på precis samma sätt i det här Jag konstaterar att togtillbaka sitt tidigare påstående att det skett en dramatisk nedgång av densvenska produktionen. Det rörde sig kanske om en felsägning, men det var i allafall bra att uppgiften korrigerades. Under föregående år blev det alltså enproduktionsökning, även om den var blygsam - detta till följd av att textilnäringen,bl. a. på grund av den politik som förts, fått en bättre konkurrenskraft.Därigenom har det blivit möjligt att konkurrera bättre både på exportmarknadenoch på hemmamarknaden. Det är också helt riktigt att det skett en importökning.Låt mig konstatera att den framför allt gäller EG- och EFTA-länder. sade att vi aldrig prövat, om vi kan ingripa med handelspolitiskarestriktioner. Det är väl en överdrift. Det har bedrivits en hel deltankeverksamhet på det här området, och dessutom finns det ett konkret exempelpå en åtgärd av det här slaget. Den socialdemokratiska regeringen ingrep ju närdet gällde skoimporten. Då skorestriktionerna träffade även EG och EFTAinnebar detta omedelbara motåtgärder, som skapade arbetslöshet och sysselsättningsbesvärinom andra näringar. Man ingrep i det sammanhanget framför allt mot importen avpappersprodukter från . Det finns alltså god erfarenhet av sådanaåtgärder. Just skotillverkningen var inte någon exportindustri, ochdet var därför inte möjligt för EG och EFTA att ingripa med handelspolitiskarestriktioner mot just den tillverkningen. Textilindustrin har dock en storexport, som belöper sig till eller mera, och den går till90 % till EG och EFTA. Jag tror att lever i en drömvärld, utanberöring med det handelspolitiska klimatet f. n., om hon tror att det skullevara möjligt att ingripa med handelshinder utan att det skulle mötas medomedelbara och kraftfulla motåtgärder från EG- och EFTA-länderna. Tankegången att svenska folket om vi höjerlönerna får mera pengar för att köpa svensktillverkade produkter är kanske ett alltför enkelt ekonomiskt resonemang. Tyvärr är det väl i stället på det sättet att om svenska folket får en högre standard - vilket det faktiskt inte kommer att få till följd av de löneavtal som har slutits, eftersom dessa kommer att leda till ökad inflation - och får mera pengar att köpa för. stiger kostnadsnivån i textilindustrin mer än i andra länder. Då kommer svenska folket att använda mera pengar till att köpa importerade varor, som blivit relativt sett billigare. Det kommer då att bli svårare för svensktextilindustri 104 att skapa sysselsättning genomförsäljning av sina exportvaror, eftersom dessa pågrund av standardhöjningen har kommit att bli dyrare. Vi har talat i mer än om olika åtgärder förtextilindustrin .Lilly den anförde ett som jag tyckerriktigt argument, nämligen att det är bra )4 p-ij 190 för enindustri om man kan skapa klarhet om vilka stödformer som kommer Industrin får da ett bättre planeringsunderlag. Men detta Tekoindustrin ger ändå sammantaget mycket litet jämfört med vad man skullekunna åstadkomma om företagen hade en bättre konkurrenskraft. Det är den reellaverkligheten. Även om är suverän att fatta alla möjligabeslut, är den reella verkligheten den att vi i själva verket inte harmöjlighet att garantera en textilproduktion i landet, om vi inte tar hänsyntill att vär konkurrenskraft mi"iste vara sådan att detta är möjligt. Detgår icke att med olika handelspolitiska grepp och subventioner rätta till ettkonkurrensläge som har hamnat snett - i varje fall inte utan att det kommer attdrabba det svenska folkhushållet utomordentligt allvarligt i form avmotåtgärder från andra länder. () replik: Lät mig direkt undanröja det missförstånd somtydligen uppstått, nämligen att jag skulle ha talat om en nedgång. Det ordetanvände jag varken i mitt inledningsanförande eller i mina repliker med SvenAndersson. Det är väl fråga om ett hörfel. Jag vill gå tillbaka till frågan om restriktioner från EGoch EFTA. Hur kan man veta att det kommer kraftiga motåtgärder om man inte harprövat de ingrepp som det gäller? Handelsministern hänvisar naturligtvis somvanligt till den välsignade frågan om de restriktioner som vi genomfördebeträffande skoimporten och som det var handelsministerns första åtgärd attavskaffa när han kom in i regeringen. Det är inte alls bevisat - och jag skulle gärna vilja fåen redovisning på den punkten - att det var på grund av restriktionernabeträffande skoimporten som satte in åtgärder mot import frånSverige. Jiig tror inte iills att det skedde av denna anledning. Handelsministern talar mycket om konkurrenskraften, ochdet är naturligtvis mycket viktigt att vi kan konkurrera. Jag är också på detklarii med att man inte kan åstadkomma detta enbart genom handelspolitiskaåtgiirder. Men stödformerna har en mycket viktig funktion, och de bör ses överpå ett sådant sätt att de kommer att stå till industrins förfogande.Stödåtgärderna bör syfta till att stärka konkurrenskraften och skall inte gynnaföretag som importerar det mesta av sin tekoproduktion.