prot · G309101 · 1979-12-31 00:00:00 — Den familjeekonomiska kommittén hadesäkert gjort en sådan undersökning även om vi inte hade motionerat i frågan,men jag hade hoppats att man väntat med att fatta beslut om vidare utbyggnad tillskunskaperna om marginaleffekterna och om vilka som gynnas eller inte gynnas avförslaget fanns. Det har inte utskottsmajoriteten velat acceptera, och låtgå för det. Den här förlängningen av föräldraförsäkringen ärresultatet av den mittenöverenskommelse som gjordes mellan ochcentern i valrörelsens elfte timme och som hade en avgörande effekt påvalresultatet. Av det skälet stödjer jag förslaget och också på grund av deförklaringar som har givit tidigare här i kammaren och i sittsärskilda yttrande i socialförsäkringsutskottets betänkande. Där hänvisas tillatt landsmöte uttalat sig för en utbyggnad av föräldraförsäkringentill . Det betyder också att inte kommer att arbeta förett beskattat vårdnadsbidrag- socialminister har ibland hävdat attdetta förslag utgör en början till ett sådant. har lämnat kammaren, men jag vill ändå heltkort nämna att var väldigt provokativ mot den grupp i folkpartietsom visat den starkaste kritiken mot det beskattade vårdnadsbidraget när honifrågasatte inkomstbortfallsprincipen. Det finns en tendens att just när detgäller denna för kvinnorna allra viktigaste socialförsäkring tala om att tabort inkomstbortfallsprincipen. Jag tycker det är upprörande att man villförsämra den ekonomiska tryggheten för kvinnorna som ändå i övrigt får betalaså mycket för att de har ansvaret för vårdnaden av barnen. nämnde också i sitt inlägg att man villefortsätta att bygga ut föräldraförsäkringen i fråga om garantinivån genom enförlängning av tiden. Det finns inget intresse för en sådan fortsatt utbyggnadfrän sida. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan. Utbyggnad av föräldraförsäkringen, m. in. I dettaanförande instämde (). Utbyggnad av föräldraförsäkringen, m. m. BENGTKINDBOM (c): Låt mig i detta sammanhang ta upp en detalj,nämligen den fråga som jag behandlade i min motion 1164. För dem det berör ärdet dock inte någon detalj. Fr. o. m. utvidgades ersättningsreglernainom föräldraförsäkringen, sä att fadern fick möjlighet att inom ramen förersättningsreglerna vid tillfällig värd av barn vara hemma även i samband medatt det första barnet föddes. De nya reglerna syftade till att ge fadern enviss möjlighet att hjälpa till med vården av barnet redan i anslutning tillfödelsen. Enligt praxis, som fastställts av försäkringsdomstolen enligt äldreregler för vård av annat barn i familjen än det nyfödda, utgår ersättning omledigheten påbörjas från barnets födelse. I avsaknad avmotivuttalande i samband med att de nya reglerna antogs den 1 januari 1978tillämpas fortfarande 30-dagarsregeln. Frågan har redan tidigare varit uppe i . I eninterpellationsdebatt sade dåvarande socialministern följande: "Med den utvidgade motivering som den här ledighetennu har fått är det svårt att finna några skäl till att man skulle vägra ennybliven pappa att ta ut sin ledighet då barnet kommer hem.även om det -1, ex. på grund av att barnet ligger i kuvös efter födelsen -skulle dröja efter förlossningen. Det finns heller ingenting ilagtexten som hindrar myndigheterna från att tillämpa lagen på detsättet." har det emellertid inte skett någonting. Man harsamma tolkning. I min motion har jag angett vilka konsekvenser detta kan få förvissa föräldrar, men det kan finnas anledning att peka pä konsekvenserna även idagens debatt. Om ett barn föds för tidigt eller har någon sjukdom vidfödelsen. så att vård krävs på BB än , förfaller rätten tillersättning. Ett barns sjukdom och kvarblivande på BB är i sig självt enbelastning för föräldrarna. Det medför oro, väntan, tyngande resor m. m.Dessutom drabbas föräldrarna av något som de upplever som enbart byråkratiskt. Utskottet har i betänkandet kommenterat flera motioner iett sammanhang. Jag skall citera några meningar. Det står bl. a. följande: "Utskottet anser att de problem som tagits upp i deförenämnda motionerna är värda beaktande. aktualiserar de frågan omhur långt man skall kunna gå i detaljreglering av olika situationer, där behovav tillfällig värd av barn kan uppkomma, utan att föräldraförsäkringen bliradministrativt ohanterlig. En utvidgning av den nuvarande rätten tillföräldrapenning medför också ökade kostnader för försäkringen." Min kommentar till denna skrivning är att jag i det fallsom jag har tagit upp inte kan se någon som helst anledning till växandeadministration. Administrationen finns redan för att meddela sökande att deinte kan få någon ersättning. I vad gäller kostnaderna säger utskottet irealiteten att det är bra att samhället tjänar på att vissa föräldrar drabbasav olyckan att inte fä friska barn. En annansak som jag vill citera och kommentera är följande skriv- Nr 101 "'"8- den "Föräldrapenningenhar, mot bakgrund av uttalanden i propositionen p jj,,j- 1980 1976/77:117om motiven för den fr. o. m. gällande bestämmelsenom faders särskilda rätt till föräldrapenning i samband med Uthvpeniid nv barns födelse, ansetts kunna utgå i samband med barnets hemkomst från föräldraförsäk- sjukhuset oavsett tidpunkten för förlossningen." Detta strider i så fall mot vad som tillämpas. har en försäkringskassa meddelat en fader att han inte har rätt till denhär ersättningen, eftersom det har förflutit barnetföddes. Med tanke på detta ärende är det intressant att frågan tas upp iförsäkringsöverdomstolen. Enligt uppgifter som jag fått harförsäk-ringsöverdomstolen behandlat några ärenden rörande rätten förfader att få föräldrapenning för tillfällig vård av barn i samband med barnsfödelse - enligt 1977 och regler - efter utgången av den ihittillsvarande praxis gällande tidsgränsen från förlossningen. målen kommer att meddelas . Med hänsyn till dels det enhälliga utskottsuttalandet,dels pågående domstolsprövning yrkar jag inte bifall till motionen, men jagmåste ändå ställa ett par frågor till utskottets talesmän. Varför kunde inte utskottet avvaktadomstolens ställningstagande och se om det fanns anledning att göra någotuttalande? Anser utskottet att den tolkningsom nu görs är rimlig för de fäder som drabbas av att inte få någon ersättningi samband med barns födelse? Jag har begärt ordet med anledning av BengtKindboms motion 1164 angående föräldrapenning. tar i motionen uppde förändringar i föräldraförsäkringen som trädde i kraft den 1 januari 1978och som innebär en möjlighet för fadern att vara hemma även i samband med attdet första barnet i familjen föds. När man läser utskottets skrivning är det inte utan förvånas en aning. Trots att det är bevisat att försäkringskassorna inte tolkar den nya lagen så som jag förmodar att vi i detta hus förväntar oss, nöjer sig utskottet med att konstatera: "Denna tolkning har förts upp i försäkringsöver domstolen för prövning." Jag anser att utskottet borde ha hört sig för iförsäkringsrätterna om hur många överklagningsfall man har och därmed skaffatsig en klar uppfattning om hur lagen tolkas av försäkringskassornas personal.Som läget nu är betyder det att ett ganska stort antal föräldrar som trott påden nya lagstiftningen är besvikna. Jagskall strax förklara varför jag anser att utskottetinte tagit sin uppgift på fullt allvar, genom att citera vad förutvarande socialministernGabriel yttrade i en frågedebatt . Men först vill jaggärna ta ett konkret exempel. Jag harhär i min hand uppgifter om ett överklagande till försäkringsrätten i 153 Det gäller en flickasom föddes . , , Barnet fick läggas i kuvös deförsta dagarna. På grund av komplikationer , , w,on remitterades barnet till specialistbehandling i Lund.Efter många turer kom slutligenbarnet och modern hem den 16 oktober- alltså snudd på en månad Utbyggnad av föräldraförsäkringen, m. m. Den psykiska press innebar för föräldrarna är svår attfatta för en utomstående. visste inte föräldrarna om barnet skulleklara de påfrestningar som sjukdomstillståndet innebar. I och med att modern och barnet äntligen fick komma hem.såg föräldrarna - och då framför allt modern - fram emot att få dela ansvaretför barnets omvårdnad den i hemmet. Fadern begärde"pappaledighet" . Beskedet frånförsäkringskassan blev först positivt, men det ändrades snabbt av enchefstjänsteman i negativ riktning på grund av att förflutit sedanbarnet föddes. Prövningarna var alltså inte slut. Byråkratin måste också hasitt utrymme. Tjänstemannen tolkade lagen bokstavligt - med rätt eller orätt. Innan jag ställer en konkret fråga till utskottetsordförande - och jag skulle gärna ha sett att även socialminister kvar- vill jag återge delar av det svar som gav i denfrågedebatt från som jag åberopade tidigare. BengtKindbom har citerat vissa delar av dåvarande socialministerns svar påfrågan till honom, som gällde om han var "beredd att vidta åtgärder föratt nuvarande praxis i fråga om när fadern får ta ut ledighet i samband medbarns födelse ändras sä att lagens intentioner följs i praktiken". Den första delen har här talat om, därGabriel svarade: "Med den utvidgade motivering som den härledigheten nu har fått är det svårt att finna några skäl till att man skullevägra en nybliven pappa att ta ut sin ledighet" osv. Fortsättningsvis sadeGabriel : "Jag kan inte tala om för försäkringsöverdomstolen hurden skall döma. Om det skulle utbildas en praxis som inte tillgodoser rimligaönskemål får man ändra lagen. Men frågan om en sådan lagändring behövs fårprövas i samband med det fortsatta reformarbetet på föräldraförsäkringensområde, när vi ser hur myndigheterna tillämpar lagen."" I den fortsatta debatten sade vidareförutvarande socialministern: '"Är man inte nöjd med vad försäkringskassanbeslutar, då är den rätta vägen att man överklagar. Då kommerförsäkringsdomstolarna-de regionala och överdomstolen - att ta ställning, ochdå får vi se om det behövs någon justering av reglerna." Det är bara detkruxet att då har de dagar dä man så väl behöver ledigheten passerat för längesedan. Det visar sig nämligen i praktiken att det tar närmare tvä månader förförsäkringskassan att vidarebefordra ett överklagningsärende tillförsäkringsrätten. Hur det sedan tar innan försäkringsrätten lämnarbesked om sitt ställningatagande är ännu okänt - det är bara fem månader sedanden här överklagningen gjordes. Medanledning av det relaterade fallet, som jag har dokumenterat här i min hand, villjag gärna veta om utskottsordföranden - och det hade som sagt 154 ocksä varit intressant att få hörasocialministerns syn på den här frågan - anser attlagen efterföljs på det sätt som är avsett. Är det meningen att de som bästbehöver pappaledigheten skall bli offer för långdragen byråkrati? Kan man anseatt utskottet behandlat motion på ett seriöst sätt? Det här ärfrågor som verkligen fordrar klara och entydiga svar. Om det - som i det här fallet - visar sig attlagen är svår att tolka av berörda tjänstemän, skall givetvis utskottet gå inoch föreslå ett förtydligande. De som bäst behöver den här ledigheten skallijite bli nekade på grund av oklara bestämmelser. Jag haringet yrkande. Utbyggnad av föräldraförsäkringen, m. m. INGA (vpk): Det skall klart sägas ut att vad hela fråganom föräldraförsäkringen handlar om är att införa ett vårdnadsbidrag bakvägen. kommunisterna har tidigaregått emot tanken på vårdnadsbidrag. Vi har gjort det dels av ideologiska skäl.dels därför att ett införande av ett vårdnadsbidrag skulle försena jämlikhetenmellan kvinnor och män. dels också därför att utbyggnaden av den så viktigabarnomsorgen därigenom skulle ytterligare försenas eller förhindras. Under en lågkonjunktur, när arbetslösheten är stor, passardet plötsligt igen att argumentera för modersmytsrollen och egenansvaret förhem och barn. Men jag tror att de tiderna är förbi. Kvinnorna både villoch måste arbeta borta, förvärvsarbeta - allt fler kvinnor, om också långtifrån alla, har utbildat sig för det. Dessutom är många kvinnorensamförsörjare. I valrörelsen krävde ett vårdnadsbidrag på 27kr. per dag före skatt. Det är så högt värderar kvinnornas insatsför hemarbetet, för ansvaret för barn och familj. ligger förslaget på 37 kr.om dagen. Det är en helt otillräcklig summa, om man skall försöka försörja sigpå den. Om man är ensamförsörjare - som många kvinnor med små barn är - är detomöjligt att klara sig på . En utbyggd föräldraförsäkring kan tas somintäkt för att man skall slippa bygga ut barnomsorgen. Föräldraförsäkringen kanbli en kompensation för en utebliven barnomsorg, och kommunisternavill varna för det. Efter att ha hört anförande finner jag det änmer motiverat att varna för detta förhållande. Det är sagt härifrån talarstolenatt det skall bli en fortsättning, en utbyggd föräldraförsäkring, och med deten vårdnadsbidragsutveckling. En sådan utveckling är dålig, både för barnen ochför föräldrarna. Inte ens femårsplanen när det gäller utbyggnaden avbarnomsorgen kommer att hållas. Det fattas både daghenis-ochfritidshemsplatser. Hundratusentals barn köar förgäves för plats, och enutbyggd föräldraförsäkring kan tas som ytterligare intäkt för att man skallslippa bygga ut barnomsorgen. Barnomsorgen är också på väg att privatiseras. I ställetför 5 000 platser i familjedaghem enligt femårsplanen blir det 25 000familjedaghemsplatser. Också andra mer eller mindre privata lösningar avbarnomsorgen används ute i de olika kommunerna. En bra och en avgiftsfribarnomsorg är vad som Utbyggnad av föräldraförsäkringen, m. m. behövs, istället för ett vårdnadsbidrag i sken av föräldraförsäkringen. Sex timmars arbetsdag hör också samman med den här frågan.Den modell som gäller , med möjlighet bara för småbarnsföräldrar- i deflesta fall då småbarnsmammor förstås - att arbeta , tills barnetfyllt , missgynnar kvinnorna. Sex timmars arbetsdag skall gälla för alla, med bibehållenlön. När detta krav är tillgodosett har vi kommit en bra bit på väg motjämställdhet mellan kvinnor och män. Och har också barnomsorgen fått enverklig kvalitetshöjning. kommunisterna har länge haft en principielluppfattning i fråga om föräldraförsäkringen. Det är i och för sig bra att denbyggs ut , men med de ekonomiska förutsättningar som nuföreligger och som föreslås finns det ingen möjlighet att försörja sig påförsäkringen. I så fall skulle den ekonomiska ersättningen ha behövt varabetydligt större. De förslag som förs fram i socialdemokraternasreservationer anser kommunisterna vara bättre - de liggernärmare våra synsätt. Hellre ett mindre antal dagar men med en riktigersättning. Det borde vara självklart att ledighetenkvoteras mellan föräldrarna. Båda föräldrarna har ansvar för barnet, och förbarnet är det viktigt att vara med båda föräldrarna. Också här ärreservanternas skrivningar starkare än skrivningen i utskottets betänkande,trots att även socialdemokraterna ställer ganska blygsamma krav på männensansvar för barnen i sitt förslag om fördelning av föräldraledigheten. Nog bordemännen kunna ta ansvar för mer än de som ingår i socialdemokraternasförslag. Jag har här redogjort för vänsterpartietkommunisternas principiella inställning i de här frågorna, och vi kommer motden bakgrunden att i en votering stödja de socialdemokratiska reservationerna. NILSCARLSHAMRE (m): påpekade helt korrekt att DorisHåviks första anförande var en historisk betraktelse. Låt mig tillägga att omman skall skriva historia är det klokt att antingen försöka skildrahändelsförloppet korrekt eller vänta med hela hanteringen tills de närmastinblandande har hunnit kallas hädan. Jag var med i den lilla arbetsgrupp som redan 1977förberedde den dåvarande trepartiregeringens insatser i det familjepolitiskareformarbetet -insatser som fortsätter med det förslag vi nu har att behandla,vilket bygger på samma arbetsgrupps förslag. Att man säger att vi inte skulleha brytt oss om att höra löntagarorganisationerna känns litet otacksamt, närman minns hur vi slet med dessa organisationer. Vi hade åtminstone ett parganska långa sammanträden med dem. Det kom förvisso fram en del kritiskasynpunkter, och en del av dem kunde utnyttjas. Andra blev avvisade, såsomalltid brukar ske. Jag har ett levande minne av att det hårdaste motståndet komfrån arbetsgivarsidan, närmare bestämt från de offentliga arbetsgivarna, ochatt det avsåg den lagfästa rätten till ledighet för småbarnsfamiljerna. sade också att en fullständig eller åtminstone90-procentig ersättning för inkomstbortfallet är en förutsättning för att manskall kunna utnyttja föräldraledigheten. Det finns belägg för att det faktisktinte är riktigt. Redan innan vi fick den lagfästa ledighetsrätten fanns ensådan rätt enligt avtal för statsanställda. Arbetsgruppen tog bl. a. reda påatt möjligheten att ta ledigt med anledning avbarnafödande utnyttjades i mycket stor utsträckning, fastän man pä den tidenfick göra det helt på egen bekostnad. Den rätten utnyttjades, till mångasförvåning, framför allt av statsanställda med lägre och medelhöga inkomster. Självfallet måste deras familjer ha fått göra betydandeegna uppoffringar för att de skulle kunna ta ut denna ledighet. Jag tror ocksåatt många familjer som försöker kosta på sig samma ledighet , får göraekonomiska uppoffringar, men dessa måste rimligen vara mindre när manåtminstone får . för t. ex. en minskning av arbetstiden med 2timmar . Det kan väl, , inte alltid vara rimligt attlåta det bästa bli det godas fiende. är inte mycket, men det är mer änO, och i den meningen är denna reform ett framsteg. Det talas här mycket om ensamstående. nämndeett exempel, en ensamstående förälder som har en inkomst av . men sominte vill minska sin arbetstid utan med 4 timmarom dagen. Hur gårdet för den föräldern? om man inte har alltför stora anspråk påexakthet, med huvudräkning och med tillgång till penna och papper lätt räkna uthur det slår. Den föräldern har i alla fall med den behållna lönen, 25 000 kr.om året, med bostadstillägget, med bidragsförskottet och med det belopp som vihär diskuterar, en föräldrapenning pä . , en inkomst somefter skatt ligger någonstans . beroende påhur dyr bostaden råkar vara. Jag vet att det verkligen inte är en summa påvilken man lever i sus och dus, men det är en summa på vilken icke så fåfullständiga familjer med fulltidsarbetande familjeförsörjare lever på i det härlandet. Nog är det alltså fråga om en förstärkning. Man skall vidare inte helt se bort från att detfortfarande finns väldigt många för vilka de är praktiskt taget ettnettotillskott. Det gäller dem som, med eller utan barn, av olika skäl inte kanha någon egen inkomst och som i alla fall under en del av sin tid när de görett mycket viktigt och icke lätt arbete får åtminstone någon ersättning. Det var väl som sade att det här är ett sättatt införa ett vårdnadsbidrag - eller som vi kanske hellre säger envårdnadsersättning -bakvägen. har rätt till hälften. Visst kan mankalla detta en vårdnadsersättning, men det införs inte bakvägen utan heltöppet, via stora trappan. Det är vi från moderata samlingspartietföreslog just tekniken med utbyggd föräldraförsäkring för att tillgodose det,som vi ansåg, angelägna behovet av en vårdnadsersättning till småbarnsfamiljer.Det är ingenting att hymla med - det är så. Utbyggnad av föräldraförsäkringen, m. m. Utbyggnad av föräldraförsäkringen, m. m. Det är inte heller något att hymla med att dennafortsättning av reformen inte är ett förslag som alldeles särskilt gläderfolkpartiet. Det gjorde vi inte heller när vi behandlade denna fråga iarbetsgruppen. Men jag tycker skall mera hedras än häcklas för visar styrkan att i en koalitionsregering vara med pä de villkor som därgäller, som gäller oss alla och som, och andra, har gällt även allaandra partier som under historiens gång varit hänvisade till att regera ikoalition. Vi har i denna kammare bevittnat hur flera andra avregeringspartierna fått göra icke helt lätta uppoffringar. Vi kommer att fåbevittna flera sådana . Att visa styrkan att kunna regera trots icke i alla stycken kan få precis som man vill - för det skall man hedrasoch inte häcklas. DORISHÅVIK (s): sade att jag gjorde enhistorisk betraktelse och talade om den intensiva kontakt man hade haft medlöntagarorganisationerna när det gällde det förslag som var signerat RuneGustavsson. Jag vill då erinra om den debatt som både och jagförde med i kammaren. Vi pekade på att han inte haft kontaktmed löntagarorganisationerna förrän de stod inför fullbordat faktum, när propositionenvar framlagd. Månntro om det är som har rätt eller om det ärRune , som inte motsade dessa påståenden i debatten. Han var på detklara med att man inte hade tagit de kontakter som den socialdemokratiskaregeringen brukat göra innan man framlade sådana här propositioner. Jag kan fortsätta vara historisk. När vi framladeförslaget om föräldraförsäkring och sex månaders ersättning enligtinkomstbortfallsprincipen blev beslut var djupt oroadeöver att man inte byggde ut den . Det var på tok för litet enligt inkomstbortfallsprincipen. - Ja ja, det var då det. Men nudiskuterar vi ju dagens mödor. Departementschefen understryker i propositionen att ettersättningsbelopp om . per dag ofta täcker inkomstbortfallet för föräldermed normallön som förkortar sin arbetstid till tre fjärdedelar av normalarbetstid. Betoningarna är mina - de finns inte i propositionen. Det har förts en liten polemik på sidor mellanstatssekreteraren och . De har inte samma uppfattning om vadsom är en god kompensation. Jag tycker också att pä ett utomordentligtsätt visat att det är oerhört att man vill ta bort rätten för kvinnor att fåersättning enligt inkomstbortfallsprincipen. Jag kan inte vederlägga siffrorna, men nog har bådedepartementet och utskottsmajoriteten varit utomordentligt försiktiga med attutfästa någon kompensation för andra än föräldrar i normalinkomstlägen somförkortar sin arbetstid . Det är helt riktigt att man kan titta på hur förslagetslår på olika bidrag - det var också det som och sin motion ville att man skulle göra. De såg så allvarligt på detta att deville uppskjuta ställningstagandet till propositionen tills man hade klart för sig vad Nr 101 regeringen egentligen talade om. (m; replik; har säkert frånkammarens Utbvssnad av talarstol sagt mycket som jag inte sagt emot, ävenom det kunde ha funnits föräldraförsäk-godaskäl till det. Det finns gränseri kammarens debattregler för hur mycket m in man kan hinnapåpeka. Det var alltså så att såväl löntagarnas som arbetsgivarnasorganisationer hördes på ett mycket tidigt stadium, innan man utformade detfullständiga förslaget, och sedan åtminstone en gång till och därefter i tredjeetappen vid sedvanlig remissbehandling, så nog var de med! Men jag har intesagt att de var nöjda, långt därifrån. Det har inte heller fört påtal. Sedan till de här siffrorna. Det är klart att . inteär något heligt. , som jag inte minns frän den senaste valrörelsen utansnarast från den närmast föregående-men det kan ha sagts någon gång-är inteheller något heligt tal. Det kanske borde vara . kanske mer. Dethar sagts ganska klart att här har vi en fråga om hur mycket pengar vi har rådmed. Men det är faktiskt inte sä dåligt. Vi kan räkna litetgrovt, . för en gångs skull när vi inte har räknemaskinerna med oss.Den ensamstående förälder som det här gäller har . i lön för halvtidom hon-eller han-hade . Sedan ger föräldrapenningen , och så blir det ett bidragsförskott på . Det ger 44 000 ä . i skattepliktig och icke behovsprövad inkomst. Till detta kommer ettbostadstillägg, som kan variera. Man räknar med . Dåhamnar man vid en nettoinkomst någonstans . ,motsvarande en förvärvsinkomst på . Det är ingamärkvärdiga löner att leva på . Men jag bara konstaterar att det faktisktfinns otäckt många i det här samhället som lever på en sådan summa - utan attförkorta sin arbetstid och utan att ha några små barn. Så helt försumbart är alltså inte det här lilla beloppet,. Sedan får vi väl hoppas att siffran kan ändras igen. Om inte annat så ärdet rätt angeläget att få den ändrad så att den blir jämt delbar med 4 igen:det är ett bekymmer att den inte är det just . Sedan skulle jag gärna vilja säga några ord i frågan ompappaledigheten, som ingen har tagit upp.