prot · G309145 · 1979-12-31 00:00:00 — Det finns möjligheteratt vidta sådana konkurrensstärkande åtgärder. några ord om lönerna. Det träffade löneavtaletinnebär inte att löntagarna i det här landet, t. ex. de lågavlönade inomtekoindustrin - de är fortfarande de lägst avlönade - kommer att få högrestandard. Det innebär kanske, om regeringen sköter den ekonomiska politiken påett riktigt sätt, att man kan bibehålla köpkraften. Det är detta det handlarom. Nr 145 (vpk): den '''' talman! När jag gick i skolan fick vi bl. a. läsa en saga om en 14 maj1980 skräddare och en liten man. Denneman lämnade en packe tyg till skräddaren för att få en kostym sydd. Han gick upprepade gånger till skräddaren - för Tekoindustrin "n S'"? '' P'agget som det skulle gå att göra av tygstycketbara mindre. Sistagången mannen besökte skräddaren, så bidde det inte ens en tumme. Osökt kommer man att tänka på denna saga när tekoindustrin- eller rättare sagt den tänkta tekoindustrin - i kommer på tal. Två slutsatser kan man dra av detta. Den första är att förde kommuner som skulle få denna sysselsättning och för de människor som skullejobba där - uteslutande kvinnor - upplevs det som hänt inte som en saga frånbarnaåren. Den andra slutsatsen hänför sig till hur gränsen mellan saga ochverklighet suddas ut i den anarki som kännetecknar det kapitalistiska samhälletoch dess sätt att fungera. Följandeär sagan om hur tekoindustrin skulle etableras i . slöts ett avtal mellan staten och om etablering av konfektionsindustri på tre orter i ,nämligen , och . Dettaföretag förband sig att sysselsätta ca 1 000 personerpå dessa orter. Vad som har hänt behöver här inte redovisas - det bör varakänt för alla. De sista resterna av tekoindustrin i skall enligt besluti försvinna . I har gjorts och görs storainsatser från en del f. d. anställda för att rädda något av tekoproduktionengenom en alternativ produktion. Dessa motarbetas på alla möjliga sätt.Uppenbart är att målsättningen synes vara att all tekoproduktion i Västerbottenskall upphöra. Detta styrks också i den information som Eiser lämnade den 25juni 1979, där man sade att det i Eisers långtidsplan inte finnsmedräknat någon tekoproduktion för Västerbottensfabrikerna. Från berörda företag har tydligen inget lämnats åt slumpendå det gällt att så snabbt som möjligt avveckla tekoindustrin i länet. Ensammanställning av begärda offerter visar följande: och lämnadeVästerbottens läns landsting anbudsförfrågningar till bl. a. i ochAlgots Nord i . fick aldrig något svar. Textilierna köptesfrån andra fabriker, trots att meddelade att pengar fanns avsattaför stödorder inom länet. lämnade inen offert på tilläggsupphandling av "färdiga persedlar" tillAlgots , . Något svar hade ej inkommit före . översände sjukvårdsförvaltningen iGöteborg hela upphandling till , . Något svarhade ej inkommit före . lämnar inanbudsförfrågan 106 på bl. 22 500 par långbyxor. Den24 lämnar man in en femårsorder,med önskemål om leverans 1979-1983. Något svar hade ej Nr 145 inkommit före . sände centraltvätteri iFalun en provbe- ställning på sjukhustextilier till i Ly.cksele. Något svar hade ej inkommit före . Till dettabehövs väl egentligen inga kommentarer. Det jag här har tagit upp är lokala frågor som främstgäller , som ju inte av hävd är något tekolän. Men utvecklingenäven i andra delar av landet - t. ex. i - är lika oroande, ochdetta har ändå varit den svenska tekoindustrins mest framträdande område. Vi anser att utan en klar alternativ tekopolitik kommertekoindustrin att gå mot slutligt sönderfall. Det är därför nödvändigt att draupp riktlinjer för en sådan långsiktig politik. Detta kan inte lämnas åt deorgan och departement vilka stått för den gamla politiken och är fastlåsta idenna. Vi tror att det krävs att själv formulerar grundlinjerna. Vi har i vår motion, som här har yrkatbifall till, kommit fram till följande huvudsakliga utgångspunkter: Det ekonomiska och industripolitiska värdet av enbevarad tekoindustri i . En självständig handelspolitik, inriktad mot detmultinationella kapitalet och till förmån för de arbetande människorna i och tredje världen. En kritisk analys av produktionens hittillsvarandeutveckling och en kvalitafiv ny linje för dess utveckling . Insikten att tekoindustrins nyorientering och räddninginte kan genomföras med kapitalistiskt ägande och kortsiktiga synsätt. I vår motion har vi vidareutvecklat innebörden i dessautgångspunkter. Ledamöterna har haft möjlighet att ta del av dessa, varför jagkan spara tid genom att inte upprepa dem. Vi har också i motionen utarbetat riktlinjer som vi ansermåste ligga som grund för den framtida tekopolitiken. Till sistett par ord till handelsministern. Handelsministern menar att det som sägs från den härtalarstolen inte förändrar någonting. Det måste väl vara mot bakgrund av egenerfarenhet som handelsministern har dragit de slutsatserna, för det har ju intesaknats vackert tal och högtidliga deklarationer från regeringen. Men det ärdet konkreta handlandet och viljan som saknas hos regeringen. Det erfordrashelt andra åtgärder för att en ändring skall kunna komma till stånd när det gällertekoindustrin. Det är just dessa åtgärder vi efterlyser. och jag har i motion 1979/80:700tagit upp tekoindustrins betydelse för vissa bygder. Vi säger där att drvgt 35 000 personer är sysselsatta inom den svenska tekoindustrin. För många av landets kommuner, speciellt då i . utgör tekoindustrin en hörnsten i näringslivet. Utvecklingen inom tekoindustrin påverkar direkt 107 Nr 145 konimuiiernas ekonomiska bärkraftoch pliineriiig på både kort och lång sikt. r , , Det är därför rimligt och naturligt iitt koininunerna gör anspråk på 14 IT'" 1980 merinflytande närdet giillercentralii niiringspoiitiskii överviigiinden på detta område.Alla parter skulle, såvitt vi fiirstår. vinna på ett bättre samarbete. T, , . kornrnunernii finns en synnerligen stor siikkuiiskiip. En allmän uppfattningar också iitt en lokiiliseringav statligiitekoinriktade aktiviteter till tekobygdernii skulle innebiirii storii fördelarför tekonäringen, Teko är till sin största del lokaliserad tillSjuhäriidsbygden. den bygd jiig representerar. Jag skall något kommenterii viidvi iinfört i motionen. Ett stort antal centrala orgiin hiindlägger i dagtekofrågor. Det gäller departementets arbetsgrupp, tekodelegiitionen.tekobranschrådet. beklädnadsrådet och rådgivande nämnden, 1 dessii orgiinfinns ingii representiinter för kommuner och landsting, Diir finns heller ingarepresentanter för lokala och regionala fackligii orgiinisationer ochbranschorgiinisationer. För att få en vettig planering av vår tekonäring är detnödvändigt att ta till vara de synpunkter och det kunnande som finns ute iliindet. Utskottet hiir sagt att denna möjlighet finns och att något riksdagensuttaliinde i dennii frågii inte iir nödvändigt. Jag hoppas att de som äransvariga för'tekos pliinering också utnyttjar denna möjlighet. Informationen från centrala organ till tekokommunerna ärockså viktig; Kommunerna måste för sin planering känna till vad som är på gångcentralt. En tidig information ger också möjlighet att berika debatten med dekunskaper som finns i de kommuner som sysslar mycket med tekofrågor. Dennainformation anser vi motionärer borde ske utan att resp, kommuner skall behövastöta på de centrala organen. Vi har i motionen också tagit upp frågan om lokaliseringenav centrala tekoorgan till tekoregioner. För mig ärdet naturligt att t, ex,kommer i fråga. Jag skulle vilja lägga berörda detta på hjärtat förframtiden. Vi har också i motion 1979/80:1403 framfört synpunkter påstödet till tekoföretagen. Enligt beslut skall den svenskatextilindustrin inte tillåtas minska ytterligare, utan snarare öka, Ibudgetpropositionen har de belopp som avsatts för anslag till tekonäringenminskats i förhållande till föregående år. För oss som lever i bygder som är såhelt beroende av teko såg detta bekymmersamt ut. Utskottet har redogjort förorsakerna härtill och dessutom slagit fast att vaktslåendet om tekonäringenfortsätter i enlighet med beslut. Det är bra att det är på detsättet. Det är dock bekymmersamt att, sorn var inne på, importenökar och tar hand om den ökade konsumtion av tekoprodukter som vi har i dag.Det måste vara en målsättning att denna ökade konsumtion i större utsträckningkommer svenskt näringsliv till del. Vi diskuterade utbildningsfrågor, och det ären livsnödvän dighet för näringen att antalet utbildade inom teko ökar, har arbetsstyrkan inom teko en hög medelålder, och arbetskraftsbehov börjar redan komma fram. Vi måste slå vakt om vår tekotradition och göra industrin 108 sådan att den appellerar tillframför allt våra ungdomar. uppgift äratt skapa förutsättningar för att återställa människors, och då Nr 145 speciellt ungdomens, tro på en textilindustri , Onsdiigen den Jag har inte något yrkande, Överiäggningen var härmed avslutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshernstiillan, dels motion 396 av rn, fl,, och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition; Den som vill att kammaren bifaller näringsutskottetshefnställan i betänkande 39 mom, 1 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinnernej har kammaren bifallit motion 396 av m, fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DäJohn begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 307 Nej - 17 Pfopositionergavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservation 1 av rn, fl,, och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller näringsutskottetshemställan i betänkande 39 mom, 2 röstar ja, den det ej vill röstar nej.Vinner nej har kammaren bifallit reservation 1 av m, fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåLilly begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 162 Nej - 161 Mom. 3 och 4 Kammaren biföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Nr 145 Mom. 5 den Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservation 14 maj1980 '" m, fl,,och förklarades den förra propositionen vara rned övervägande ja besvarad. Granskninsav upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: valtnins m m Densom vill att kammaren bifallernäringsutskottets hemställan i betänkan- de 39 mom,5 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallitreservation 2 av m, fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåLilly begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 161 Nej - 161 Då sålunda de avgivna rösterna varlika delade, gavs propositioner dels på återförvisning till utskottet avärendet i denna del, dels på avgörande, och förklarades den senarepropositionen vara med övervägande ja besvarad, begärdeemellertid votering, varför följande voteringsproposition upplästes ochgodkändes; Den som vill att kammaren skall avgöranäringsutskottets hemställani betänkande 39 mom, 5 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Om minsthälften av de röstande röstar nej har kammaren beslutat att ärendet idess helhet skall återförvisas till utskottet. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av de röstande ha röstat för bifall tillja-propositionen. Då begärde rösträkning verkställdes voteringmed omröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat; Ja - 161 Nej - 161 Kammaren hade alltså bifallit återremissyrkandet. § 6 Granskning av , m. m. Föredrogs finansutskottetsbetänkande /80:31 angående verkställd granskning av förvaltningår 1979 samt förslag om disposition av vinst jämte motioner, 110 I fråga om detta betänkande hålles gemensam överiäggningför samtliga punkter. Under den gemensamma överiäggningen fär yrkandenframställas beträffande samtliga punkter i betänkandet, I det följande redovisas endast depunkter, vid vilka under överläggningen framställts särskilda yrkanden. Punkt I () Utskottet hade, förutom av fullmäktiges i riksbankenförvaltningsberättelse för (redogörelse /80:9), tagit del av deinom hos fullmäktige och direktion förda protokollen. revisorers granskning av riksbankensförvaltning under är 1979 hade, enligt vad som anförts av revisorerna(redogörelse /80:11), inte föranlett någon anmärkning, I detta sammanhang hade behandlats dels den under allmänna motionstiden vid 1979/80 årsriksmöte väckta motionen 1979/80:1068 av m, fl, (m). vari hemställtsatt som sin mening gav riksbanksfullmäktige till känna attriksbankens kontroll av obligationsemissioner skulle kunna användas enbart försyften hänföriiga fill den långfristiga kapitalmarknaden rnen ej till den kortfristigakreditmarknaden, dels den med anledning avredogörelse /80:9 väckta motionen 1979/80:1905 av (). hemställt att skulle avslå motionerna1979/80:1068 och 1979/ 80:1905 samt anmält att utskottet vid sin granskning av fullmäktigesförvaltning av inte funnit något förhållande som påkallatsärskilt yttrande från utskottets sida. Granskning av , rn. I. av , och (alla m)som ansett att utskottet bort hemställa att med bifall till motionen1979/80:1068 och med avslag på motionen 1979/80:1905 som sin mening skulle gefullmäktige i till känna vad reservanterna anfört samt anmäla att utskottet vid sin granskning av fullmäktigesförvaltning av i övrigt inte funnit något förhållande sompåkallat särskilt yttrande från utskottets sida. Punkt 4 (Betalningsbalansdelegationens sammansättning) I motion 1979/80:1906 av m.fl. (s) hiidehemställts att Nr beslutade att som sinmening ge regeringen till känna vad som Onsdagenden tinförts om behovet av enbreddning av betalningsbalansdelegationens 14 maj1980 .sammansättning. Granskning av Utskottet hemställde riksbankensför- '"' skulle avslåmotion 1979/80:1906, valtning, rn. 2, av , , , , , och (alla s) somansett att utskottet bort hemställa att med bifall till motionen 1979/80:1906 somsin mening gav regeringen till känna vad reservanterna anfört. Till betänkandet hade fogats ettsärskilt yttrande beträffande disposition av vinst av ,, , , , och (alla s), Till finansutskottets betänkande 1979/80:31har vi socialdemokrater i utskottet fogat en reservation, nr 2, som medanledning av motion 1979/80:1906 bl, a, tar upp frågan ombetalningsbalansdelegationens sammansättning. Som framgår av riksbanksfullmäktigesförvaltningsberättelse har en rad korrigeringar vidtagits under senaretid beträffande statistiken över vår bytesbalans med omvärlden. Den första större korrigeringen gjordes 1978 och avsåg år1977, Den ledde till en betydande uppjustering av saldot i bytesbalansen ochbaserades på särskilda enkäter som gjorts beträffande vår tjänsteexport. Sedangjorde man en ny enkät för , vilken gav vid handen att de tidigarekorrigeringarna varit alldeles för små. Detta i sin tur resulterade i att mangjorde nya justeringar , Det har vidare visat sig, av de undersökningar som SCB hargjort på det här området, att tjänsteexporten uppgick till ett högre beloppenligt den nya undersökningen än vad som tidigare framkommit. Det fick tillresultat att bytesbalansen 1978 justerades upp med hela . Ett mycket anmärkningsvärt resultat av denna undersökningvar att skulle ha kraftigt överskattat tjänsteimporten. Importen avtjänster var egentligen klart lägre än enligt tidigare beräkningar. Skulle mangöra en uppjustering av bytesbalanssaldot även med hänsyn till dettaförhållande, såskullefaktiskt underskottet i vår bytesbalans plötsligtha förbytts i ett överskott. De redovisningar vi fått i finansutskottet på det härområdet visar att man korrigerade bytesbalansen med hela . Detta är att jämföra 112 med ca 800 miljoner för några årsedan. Vid en föredragning inför finansutskottet i januari månadi år påpekades från sida att den senast företagna korrigeringen varalltför stor. Den borde enligt riksbankschefens uppfattning ha varit 2miljarder lägre. Om detta är riktigt skulle det beräknadebytesbalansunderskottet öka med motsvarande belopp - alltså2 miljarder kronor. Som vi framhållit i vår motion är dessaideliga korrigeringar av bytesbalansstatistiken inte ägnade att inge förtroendeför denna viktiga statistik. Dessa ständiga omräkningar tyder på attbetalningsbalansdelegationen helt enkelt saknat tillräcklig grund för sinaomräkningar, när man redovisat dem inför offentligheten. Antingen råder rena villervallan på det här området, ellerockså är det fråga om en styrning på något sätt för att i vissa lägen ge en merpositiv bild av vår bytesbalans med omvärlden än vad det verkliga förhållandetär. Vi kan ju bara erinra oss vad som sades från de borgerligapartiernas sida under valrörelsen , Då pekade alla siffror åt rätt håll,sades det. Man hade klarat den ekonomiska krisen. När valet väl var över vardet på nytt kris i den svenska ekonomin. Bytesbalansberäkningarna har ju en utomordentligt storbetydelse såväl för den allmänna bilden av den svenska ekonomin som för denekonomiska politikens uppläggning i stort. Under sådana förhållanden är detviktigt att man kan få en så objektiv bild som möjligt av dessa förhållanden.Därför anser vi att betalningsbalansdelegationen bör ges ett parlamentarisktinslag. Den bör även kompletteras med ytterligare expertis, som är fristående iförhållande till och . säger den borgerliga majoriteten i finansutskottet delar vår uppfattning om att det är angeläget att få fram så tillförlitligstafistik som möjligt när det gäller vår bytesbalans. Man medger öppet attförhållandena f, n, inte är tillfredsställande. säger man sig emellertidtvivla på att statistiken blir bättre, om man får ett parlamentarisktinflytande i betalningsbalansdelegationen. Detta är egentligen underligauttalanden. Varje förändring i detta sammanhang måste bli till det bättre.Sämre än det nu är kan det i varje fall inte bli. De borgerligaparlamentarikerna i finansutskottet har tydligen inte särskilt stark tro påparlamentariker. Man tror inte på sin egen förmåga att uträtta något positivtdå det gäller att få bättre underlag för bytesbalansstatistiken. I alla andra sammanhang vill man ha ett ökatparlamentariskt inflytande, men i det här sammanhanget går det inte för sig attfolkets valda ombud får vara med och granska ett underlag som har storbetydelse bl. a. för den ekonomiska politikens utformning. Vi frågar oss vaddet är man vill dölja. Vi tror för vår del att parlamentarisk insyn ochmedverkan i betalningsbalansdelegationens arbete avsevärt skulle förbättrakvaliteten på denna viktiga informationskälla. Jag yrkar bifall till reservation 2 vidutskottets betänkande. Granskning av , m. m. 8 protokoll 1979/80:145-147 Granskning av , m. m. BOSIEGBAHN (m); Vi moderater har på en punkt reserverat ossbeträffande finansutskottets betänkande nr 31, Genom en skrivelse från riksbankentill emittent-bankerna, vilken märkligt nog trots sin principiella betydelseinte hade föredragits i bankofullmäktige , förklarade banken ansåg "att som allmän norm bör gälla att företag/koncern som avser attframöver ta upp obligations- eller förlagslån bör ha högst av sina iSverige placerade likvida medel i annan form än bank och därmed likställdaplaceringar. Företag som ligger över den angivna nivån bör sträva efter enkontinuerlig nedgång." Dessa krav innebär i realiteten att varje företag som iframtiden kunde avse att ta upp ett obligationslån under en inte angiventidrymd måste följa vissa placeringsregler med risk attemitteringstillstånd senare inte gavs. Den sista meningen i det här citeradestycket måste troligen innebära att samma regel skulle gälla sedan väl ettobligationslån godkänts. Någon legal grund för detta krav angavs inte, utan manhänvisade endast till tidigare samråd med bankerna. Enligt betänkande i frågan förraåret, nr 37, skulle man ha åsyftat en överenskommelse mellan ochbankerna . Den enda överenskommelse från detta år som jag har lyckatskomma över efter veckotals letande innehåller emellertid inte ett ord om kontrollav emission av industriobligationer. Under alla förhållanden har någon sådanöverenskommelse inte slutits med industriföretagen och kan sålunda inte bindadessa. Ett mer allmänt och lagligt stöd för villkor av den typsom jag här berört har ansett sig finna i lagen om kreditpolitiskamedel 1974. Denna har emellertid inte satts i kraft på den punkt som beröremissionskontroll. Men även om så varit fallet är det svårt att se hur denskulle kunna åberopas i det här fallet. Man har hänvisat till 5 § i den lag sombemyndigar att meddela de närmare föreskrifter som användningen avett visst kreditpoli-tiskt medel kräver, alltså i det här fallet emission avobligationer. När det gäller obligationslån måste bestämmelsen avseförhållanden som sammanhänger just med emissionen i fråga, dvs. ränta,emissionstidpunkt etc. Detta framgår både av paragrafens lydelse och avförarbetena till lagen. Att i bestämmelsen söka inläsa en rätt att regleraföretagens kortsiktiga placeringspolitik eller över huvud taget företagensdisposifioner vid sidan om obligationslånet ligger helt utanför paragrafenslydelse, som ju endast talar om "föreskrifter som behövs för användningenav sådant medel". Därtill kommer att den berörda regeln 20-80 i realitetenär att jämställa med en placeringsplikt. Det finns särskilda bestämmelser häromi kreditre-gleringslagen, vilken ju f. ö. endast gäller kreditinstituten. Att ien fillämpningsföreskrift beträffande obligafionslån föra in ett krav på etthelt annat kreditpolitiskt medel är att i realiteten kringgå lagstiftningen ochär sålunda stridande mot lagens innehåll. Minslutsats av de här synpunkterna är att föreskrifter på detta områdesaknar stöd i lag och att de sålunda strider mot 8 kap. 3 § regeringsformen.Denna stadgar nämligen följande: "Föreskrifter om förhållandet mellanenskilda och det allmänna, som gäller åligganden för enskilda eller i övrigtavser ingrepp i enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden, meddelasgenom lag." Motdenna bakgrund anser vi att i de här frågorna förfarit felakfigt ochatt berörda villkor i fortsättningen inte bör ställas. Vihar med tillfredsställelse noterat att enligt direktiven för en översyn av dekreditpolifiska medlen även denna fråga skall utredas. Jagvill slutligen göra den allmänna reflektionen att vårt nuvarande ekonomiskaläge kan kräva åtgärder av principiellt mindre önskvärt slag, men detta innebärinte att man får göra avkall på den enskildes rättssäkerhet. Man måste i gängseordning skaffa stöd för de åtgärder som olika myndigheter kan anse nödvändiga. Meddet sagda yrkar jag bifall till reservation 1 till finansutskottets betänkandenr 31. Granskningav , m. m. betänkande 1979/80:31 behandlas ett antal motioner.Några talare har här argumenterat för ett par av dessa, argumenterade för motionen 1906, där det föreslås attbetalningsbalansdelegationens sammansättning skall ändras, så att man kan knytaparlamentariker till den. Utskottetställer sig tveksamt till att det statistiska utvecklingsarbetet påbetalningsbalansens område på något väsentligt sätt skulle främjas omparlamentariker bereddes plats i delegationen, Delegafionens arbetsuppgifterär av mera teknisk natur, verkade nästan litet misstänksam mot betalningsbalansdelegationen. Hanmenade att insynen var för dålig. Det finns väl då anledning att påpeka attriksdagen genom sin parlamentariska representation har insyn iriksbanksfullmäktige och i styrelse. Dessutom harPaul önskemål i varje fall till en del fillgodosetts i och med atttill delegafionen nu knutits en representant för konjunkturinstitutet.Utskottet föreslår dock att motion 1906 skall avslås, BoSiegbahn har här argumenterat för motion 1068 och reservation 1, som är fogadtill betänkandet. Det problem som de moderata reservanterna i utskottet tar uppnär det gäller är komplicerat. Inte minst gäller detden juridiska sidan av saken.