prot · G30923 · 1979-12-31 00:00:00 — Jag ber,fru lalman, att få yrka bifall till utskottets hemställan. Förkortadarbetstid m. m. (vpk): Man blir återigen förvånad. är väl socialdemokrat menställer upp som försvarsadvokat för den åtstramningspolitik som är i gång. Vadvill egentligen socialdemokratin? Närdet nu talas å utskottets vägnar blir manju ännu mer förskräckt. Jag hade kunnat förvänta mig att man påsocialdemokratiskt håll återigen gör en markering och säger att fördelningsproblematikenmåste lösas på något sätt. Vad är det fråga om? Regeringen försöker ju inomramen för sina finansplaner fastställa ett utrymme för arbetsmarknadens parter.Man försöker slå fast: Det här har ni att slåss om. Efter den förra omgången avavtalsförhandlingarna log man tillbaka utrymme från arbetslagarna genom attåterigen omfördela lill kapitalets förmån sedan ett avtal var klart. Vad skalldå arbetsmarknadens parter fördela? Vad skall man ta av? Är del bara fördelningav en eventuell tillväxt del är fråga om, eller är det en fördelning mellankapital och arbete, ett tillmötesgående av arbetstagarnas berättigade krav? Någonregeringsrepresentant skulle naturligtvis säga: Det här är det enda vi kan görai dag för atl överieva och få vår export att fungera. Del skulle vara derashuvudargument, och det är ungefär det som står i alla tidigare betänkanden frånsocialutskottet. Men att andra går upp och är försvarsadvokater för en sådanpolitik ser jag som ganska märkligt i dagens läge. Är arbetstidsförkortningenför fackföreningsrörelsen och för arbetarrörelsens största parti någonting somligger så långt i fjärran att vi kan räkna med att den skall kunna förverkligasförst på andra sidan , eller kan den frågan finnas på dagordningenganska snart? Om den ligger inom räckhåll borde detta också komma tilluttryck i bestämda skrivningar och viljeyttringar, så au man skullekunna skapa en opinion som kan ligga lill grund för att genomföra enarbetstidsförkortning, som tar bort de orättvisor som finns påarbetsmarknaden: Utslagningen, kvinnornas svårigheter och sysselsättningen. Förkortadarbetstid /n. EIVORMARKLUND (vpk): är alltså enigt om att det långsiktiga målet är 30limmars arbetsvecka, men man skjuter över frågan fill arbetsmarknadens parter.Om det här är en fråga för arbetsmarknadens parter och ingenting annat bordeutskottet åtminstone ha övervägt det som nämnde - attuttala något slags viljeyttring. Vilken anledning har utskottet att använda desamhällsekonomiska konsekvenserna som ett argument mot arbetstidsförkortningen?Att man gör del innebär all del blir ännu svårare för framför alltlöntagarorganisationerna atl hävda kravet på arbelstidsförkortningar. Och detskjuter det långsiktiga målet, som man säger sig vara överens om, ännu längrein i en oviss framtid. Utskottetanför alltså de samhällsekonomiska konsekvenserna som skäl, men utskottetredogör inte alls för vilka dessa konsekvenser är. Om nu utskottel har någondjupare tanke om det borde man väl i ett betänkande redovisa den, såatt diskussionen skulle kunna komma att handla om någonting meningsfullt - ompåstådda och verkliga kostnader för en arbetstidsförkortning. Jaghar redovisat vpk:s argument för förkortning av arbetstiden, och def har ocksåLars-Ove gjort. Jag vill än en gång-poängtera den stora betydelse somden här frågan har för kvinnorna och deras villkor . Det berör alls. Del kan möjligen bero på att han fick ta över frågan litet hastigt.Jag tyckeratt del är litet märkligt, eftersom man i ett utskott ändå har fleraledamöter. Vi har fåll lära oss, på den liden vi åtminstone hade en ledamot iutskottet, att vi skulle bevaka de frågor som behandlades. Denhär frågan är alltså väldigt väsentlig ur kvinnornas synpunkt, och det är ocksåfrån kvinnohåll som frågan om en arbetstidsförkortning har drivits särskilthårt. Det skulle ha varit mycket trevligt om någon av de kvinnliga ledamöternai socialutskottet hade haft något atl säga. Överiäggningenvar härmed avslutad. Propositionergavs på bifall lill dels utskottetshemsfällan, dels motionerna nr 603 av m.fl. och nr 1639 av LarsWerner m. fl. i motsvarande del, och förklarades den förra propositionen varamed övervägande Ja besvarad. Sedan begärt votering upplästesoch godkändes följande voteringsproposition: Den som vill atl kammarenbifaller socialutskottets hemställan i betänkandet nr 1 mom. 1 röstar Ja, den del ej vill röstarnej. Vinnernej har kammaren bifaUit motionerna nr 603 av m. fl. ochnr 1639 av m. fl. i motsvarande del. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då Lars-OveHagberg begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: Förkortadarbetstid m. m. Propositionergavspä bifall till dels utskottets hemställan, dels motionen nr 429 av Lars-OveHagberg m. fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition: Densom vill aft kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandet nr I mom. 2 röstar ja, den del ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 429 av Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då Lars-OveHagberg begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: Ja- 300 Nej - 16 Propositionergavspå bifall till dels utskottets hemställan, dels motionen nr 315 av Lars-OveHagberg m. fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition: Densom vill atl kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandet nr 1 mom. 3 röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 315 av Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter haröstat för ja-propositionen. ''' rösträkning verkställdes votering med omröslningsapparat. den "inggav följande resultat: Reglernajör transport av fariigt gods 1979/80:1 med anledning av motion om ensamhällsekonomisk analys av virkestransporter §26 Reglerna för transport av farligt gods Föredrogs trafiksäkerhetsufskoftets betänkande1979/80:2 med anledning av motioner angående trafiksäkerhet m. m. MARIE-ANNJOHANSSON (vpk): Motionen 972 lar upp frågan om transporter av farligt gods. Någraenhetliga regler om vad som är fariigt gods och i så fall hur delta gods skallhanteras finns inle. Beroende på om godset transporteras per flyg, på vägar,per järnväg eller till sjöss finns olika bestämmelser. Omman Jämför de olika bestämmelserna finner man alt klassificeringen av godsetsfariighet inte överensstämmer, vilket måste anses som anmärkningsvärt. Likasåär del anmärkningsvärt alt bestämmelserna av transporter av fariigt gods perjärnväg och för sjötransporter inte finns översatta till svenska. Dessasakernas tillstånd innebär att säkerheten när det gäller transport av farligtgods är eftersatt. Motion972 kräver därför att åtgärder med det snaraste vidtas så alt bestämmelsernabeträffande transporter av farligt gods blir lika i hela transportkedjan ochatt skyndsamma åtgärder vidtas så att RID eller, som det heter. 1 somfinns fogat till den internationella konvention som reglerar transporter avfariigt gods per , liksom IMDG-koden -International DangerousGoods-Code - översätts till svenska. Utskottethar behandlat motionen positivt, vilket vi i vpk noterar med tillfredsställelse- så positivt att Jag inte kommer all ställa något särskilt yrkande. Det förtjänar dock allbetonas att frågan aktualiserades och att vad vi uppnått ären utredning. En utredning gör i sig inte transporter av farligt gods säkrare,utan vad som behövs är all denna utredning snabbt kommer fram till ettresultat. Det påpekar också utskottet i sitt Detförtjänar också all påpekas alt motionen kräver en skärpning av RID-ochADR-bestämmelserna så att dessas klassificeringar av fariigt godsöverensstämmer med IMDG-kodens. Denna är nämligen mer restriktiv när det gällerklassificering av farligt gods. Utskottel har inte speciellt kommenterat justdetta. Jag förutsätter atf utskottet här är överens med motionärerna om au enskärpning av dessa bestämmelser måste lill. Närdel gäller översättningen av vissa av bestämmelserna till svenska förutsätterJag att man här inte behöver avvakta utredningen utan omgående kan göra dessaöversättningar. Även om del sedan blir förändringar i dessa bestämmelser, ärdet ju viktigt att gällande bestämmelser finns på svenska. Jag har, som Jag tidigare sade, inget yrkande men vill återigen betonaalt det är viktigt atl arbetet, som utskottel uttrycker det, bedrivs medstörsta skyndsamhet. Vpk kommer atl bevaka frågan och återkomma med en motionom så behövs. Överiäggningenvar härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls. 1979/80:3 med anledning av motioner angående ABSvensk verksamhet 1979/80:1 med anledning avmotioner om statliga utmärkelser Kammarenbiföll vad utskotten i dessa betänkanden hemställt. Föredrogsarbetsmarknadsutskotlets betänkande 1979/80:3 med anledning av motioner omanställningsskydd. I detta betänkandebehandlades motionerna 1978/79:291av m. fl. (vpk), vari yrkats att med bifall till motionenbeslutade anta av motionärerna framlagt förslag till lag om ändring i lagen omanställningsskydd (1974:12) 21 § aft gälla fr. o. m. den 1 , innebärande atllön lill arbetstagare som blev permuterad skulle utgåfrån den första permitteringsdagen, 1978/79:292 av m. fl. (vpk), variyrkats all uttalade 1. altdeltagande i arbetskonflikt, oavsett sådan var lag- eller avtalsstridig, aldrig kunde utgöra saklig grund för uppsägning eller avsked, 2. attsamarbetssvårigheter med arbetsköpare eller med arbetskamrater, olovlig bortovaro, ordervägran, olämpligt uppträdande o. d. endast i utom ordentligt sällsynta fall kunde läggas lill grund för uppsägning eller avsked och då under förutsättning av den lokala fackliga organisationens godkän nande. 1978/79:773av m. fl. (s). 1978/79:1051 av m. fl. (vpk), variyrkats att med bifall till motionen beslutade anta av motionärernaframlagt förslag till lag om ändring i lagen om anställningsskydd, 11 och 39§§, innebärande alt uppsägningstiden oavsett arbetslagarens ålder skullebestämmas , att avtal om kortare uppsägningstider skulleförbjudas, samt att spärregeln för särskilt skadestånd skulle slopas, och 1978/79:2072av m. fl. (m). 1. beträffande uppsägning på grundav deltagande i arbetskonflikt m. m. att skulle avslå motionen1978/79:292, 2. beträffande uppsägningstidenaft skulle avslå motionen 1978/79:1051 i motsvarande del, 3. beträffande vetorätt vidpermitteringar att skulle avslå motionen 1978/79:773, 4. beträffande permitteringslönalt skulle avslå motionen 1978/ 79:291, 5. beträffande jämkning avskadestånd all skulle avslå motionen 1978/79:2072, 6. beträffande slopande av spärregeln för särskiltskadestånd atl skulle avslå motionen 1978/79:1051 i motsvarande del. (vpk): Lagen om anställningsskydd är en ständigt återkommande fråga i den härkammaren sedan behandlingen i 1973. Frånvpk:s sida anser vi att anställningsskyddet är en del av en mängd demokratiskarättigheter som arbetare och tjänstemän bör ha i sina arbetsförhållanden. Vänsterpartietkommunisterna vill beträffande demokratiska rättigheter gå avsevärt längre änvad den här statsapparaten gjort och längre än vad något annat parti varit villigtatt föreslå, vare sig här eller någon annanslans. Vi har formulerat del härkravet i en motion om grundläggande demokratiska rättigheter på arbetsplatsen. Eftersomdet utskottsbetänkande som vi nu behandlar tar upp frågorna omanställningsskydd för alla - oavsett om de strejkat, är fackligt aktiva, blivitutsatta för arbetsköparnas permitteringar eller på något annat sätt blivitdrabbade - skulle Jag vilja relatera vad vi säger i en del av punkterna i vårmotion om demokratiska rättigheter på arbetsplatsen. Imotionen säger vi alt lokal och central strejkrätt skall föreligga även sedankollektivavtal träffats. Strejkrätten är en av de mest grundläggande demokratiskarättigheterna. Den får del inte finnas några inskränkningar i. Inomparentes kan jag nämna alt det finns kraftiga inskränkningar i strejkrätten. Debestämmelser som gäller möjligheten att avskeda strejkande behöver också sesöver. Jagfortsätter: Så länge arbetsköparna i kraft av sitt ägande kan förändraarbetsbetingelserna , kan inte fackföreningarna avslå frånatt utnyttja påtryckningsmedel, såsom en strejk. Strejkrätten är inte minstviktig lokalt. Slrejkförbudet i lagstiftningen, liksom de anvisningar som sägeralt de strejkande kan avskedas, måsle enligt vår mening bort. Alla anlistrejkbestämmelsermåste rensas ut ur lagstiftningen. Svartlistning måste förbjudas. Vetorättför facket innebären kraftfull förstärkning av förhandlingsrätten.Arbetsköparna vet atl facket kan säga nej. Arbetsköparna har kvar beslutanderättenmen tvingas ändå att i många frågor tillmötesgå fackets krav. Facket behållersin självständighet och lar inget annal ansvar än del man alltid tagit,nämligen ansvaret för vad man lyckats åstadkomma i förhandlingar och ansvaretför sina medlemmar. Devetorätter som krävs som stöd i den fackliga kampen är bl. a. vetorättmot köp, försäljning, nedläggning och förflyttning av företag, vetorätt vidavskedanden och permitteringar, i entreprenadfrågor, i personalfrågor på allanivåer, i dalafrågor och vid införande av robotteknik, vid rationaliseringaroch vid fara för utslagning och utsortering ur arbetslivet, motprestalionslöner och meritvärderingssysiem, mot diskriminering av kvinnor iarbetslivet. Rättentill politisk verksamhet är nödvändig för atl man skall kunna förverkliga defackliga målen. Alla fackliga frågor är i grunden politiska frågor. Rätt tillpolitisk verksamhet på arbetsplatsen underiättar den fackliga kampen. Slutligenvill jag, bland de här utdragen ur vår motion, anföra följande: Rätten lillpolitiska strejker är grundläggande för arbetare och tjänstemän och för alt deskall kunna utöva påtryckningar på de pariamentariska församlingarna i kampenför sina intressefrågor. Härhar jag berört frågor som har direkt anknytning lill de förändringarav lagen omanställningsskydd som kommunisterna föreslår och som vi äventidigare föreslagit och drivit. 21 § lagen omanställningsskydd föreskriver att det finns ingen som helsl skyldighet förarbetsköparna att betala lön eller svara för andra förmåner vid permitteringar,om de understiger i en följd eller sammanlagt under ettkalenderår. Vetorättför facket att inskränka arbetsköparnas beslut om permittering, avsked,arbetsinskränkningar, rationaliseringar m. m. är till för att slå vakt om dearbelandes Jobb. Och def måste ju vara det primära. Skall vi ha arbete åt allai landet - och det anser vi i kommunisterna i vari fall all viskall ha - måste det primära naturiigtvis också vara att det är arbetarna ochderas fackliga organisationer som har det avgörande beslutet när det gällerJobb eller icke för de anställda. Vetorätten innebärju att facket gesmöjligheter att säga nej exempelvis lill permitteringar. Men del innebär fördenskull inte atl facket i alla sammanhang kommer att utnyttja denna möjlighet.Facket kommer naturligtvis att göra sina bedömningar av ärendena och utifrån debedömningarna fatta beslut. En vetorätt kommer sannolikt också att innebära attarbetsköparna blir ännu försiktigare. Frågan om vetorätten behandlas, som sagt,i annat sammanhang vad gäller vpk:s motioner. Närpermittering av facket godkänts som försvarbar måste de berörda ändå hållasskadeslösa. Det kan infe vara rimligt att den enskilde arbetstagaren ekonomisktskall ställas lill ansvar för att arbetsköparna har dålig planering, för atlden kapitalistiska marknadshushållningen inte klarar av att hålla människorna iarbete eller för att vinstmaximeringssystemet inte har intresse av att hållamänniskor i jobb utan har intresse av att skapa profit till ett fåtal. Utskottelhänvisar lill anställningsskyddskommitlén och dess arbete när det gäller frågan om permitteringar. Utskottet säger på s. 13 i utskottsbe fänkandet; "Utgångspunkten för kommitténs arbete skall enligt direktiven vara att med förstärkt ekonomiskt skydd för den anställde söka finna anordningar varigenom arbetsgivarens möjligheteratt utge uppsägnings-och permitteringslön förbättras ." Vikan inle acceptera aft man uppskjuter behandlingen av frågan på grund av alt enkommitté arbetar med den. Det är inle rimligt alt människor skall behöva avslåekonomisk ersättning bara för att en kommitté än så länge inle har kommit framtill hur man skall ha del i permilteringsfrågorna. Vi anser inte heller att delkan vara rimligt att "arbetsgivarens möjligheter" skall vara någotslags kriterium för om de drabbade skall ha lön eller inte. Det måste i ställetenligt vårt förmenande vara en skyldighet för arbetsgivarna all utgepermitteringslön. Imotionen 1051 behandlas uppsägningstidens längd och skadesiåndsbe-stämmelserna.Enligt lagen om anställningsskydd är uppsägningstidens längd varierande,beroende på vilken ålder resp. anställd har. Uppsägningstidens längd varierarfrån en månad fill . För dem som är är uppsägningstidenen månad, för dem som är är den , ,, och och däröver sex månader.Vi var motståndare till denna uppdelning redan från början, när den föreslogsav den Åmanska utredningen. Vi anser dessutom attreglerna för uppsägning eller avsked inte skall vara dispositiva på så sätt genom förhandlingar kan försämra uppsägningstidens längd. Del har skett-det har vi sett exempel på. I många avtal har villkoren förändrats, och i ställetför maximitiden för dem som är har man kommitöverens om exempelvis . Man har också hittat andra modeller. Dettaskedde huvudsakligen i samband med löneförhandlingar , det är då lagenskulle träda i kraft . Vid löneförhandlingar, vill Jag påstå, kansådana situationer uppstå alt man, om fackförbundet är villigt atl förändra endel i dessa frågor och gå ifrån vissa rättigheter, i stället kan få några örenmer i lön . Det är sådana påtryckningar man kan utsättas för. Jag villpåslå att så har varit fallet när det gällt att förbundsanpassa de här olikaavtalen. Medlemmarna, fackföreningarna, har blivit köpta i de centralaförhandlingarna i lönerörelsen. Därför anser vi att en bestämmelse om uppsägningstidenslängd skall vara tvingande för arbetsköparna. Del får alltså inte vara fråga omatt underskrida den fastställda tiden. Vihar föreslagit alt den fastställda tiden skall vara , vare sig manär 25 eller . Vi tycker inte alt det finns skäl för sämreanställningsskydd för dem som är yngre, bara för alt de kanske har litellättare att få nya Jobb. Anställningsskyddet skall vara detsamma för alla,oavsett ålder. Dennuvarande lagen diskriminerar de yngre. De partier som ivrar för jämställdhetborde väl göra det även på det här området? Denhär irappstegsmodellen återverkar också på möjligheterna för äldre arbetskraft,som blivit ställd utanför arbetsmarknaden, att få nya jobb. Det har nämligenvisat sig att äldre människor, som har sex månaders anställningsskydd, harsvårare att få ett nytt jobb än en yngre person, som har en ä två månadersanställningsskydd, och detla på grund av att arbetsköparen i fråga då bliruppknuten på längre lid. Vi tycker inte atl en anställningsskyddsreform skallgöra det svårare för någon kategori atl få ett nytt jobb. Vi har naturiigtvisfrämjandelagen med de möjligheler som finns i den för arbetsförmedlingarna altålägga företagen aft anställa äldre och handikappad arbetskraft. Men jag troratt det är att gå väl långt att tillämpa främjandelagen när det gäller alladessa enskilda som vill hajobbmensom av någon orsak har ställts utanför. Främjandelagendiskuterades här i kammaren av och mig, då vitalade om de handikappades situation. har uttalat atlman skall gå hårdare fram för atl ge de handikappade jobb. Jag utgår ifrån har menat även de äldre. MenJag tror inte att det räcker. Jag tror all man gott och väl kunde förbättraförhållandena genom att följa vpk:s förslag atl samtliga skall ha sex månadersuppsägningstid. Då kommer man ifrån effekten atl de äldre har längreuppsägningstid än de yngre, vilkel motverkar syftet med lagen. Isamma motion tar vi upp skadeståndsfrågan. Anställningsskyddet är även i detavseendet ihåligt. Arbetsköparna är inte tvingade att ta tillbaka någon som manhar avskedat, även om arbetsdomstolen har ogiltigförklarat uppsägningen elleravskedandet. De kan alltså motsätta sig arbetsdomstolens Det är också brist. Detborde inte vara så att arbetsköparna kan avgöra den här frågan - när domstolensagt siu borde det utslaget gälla. Men det är klart aft detta också utsätterdem som drabbas för psykiska påfrestningar. På de stora företagen utgår Jagifrån att det här bör kunna fungera. Visserligen lär de som blir sparkade frånstora företag råka ut för förföljelser på samma sätt som de som blir sparkadefrån mindre arbetsplatser. Men jag tror ändå att det är lättare att klara ensådan situation på ett större företag än på mindre. Det är förföljelser som imånga fall kan vara väldigt påtagliga, psykiskt nedsättande och förnedrande förden anställde. Ävennär det gäller skadestånd drabbas de yngre värre än de äldre. Skadeståndet ärju beräknat på anställningstidens längd, och den är naturligtvis oftast lägreför de yngre. Lagen talar om att 48 månaders lön är maximum för skadestånd. Viharföreslagitaft det skall vara 48 månaders lön oavsett anställningstid påföretaget i fråga. Vi anser inte atf det är riktigt att det skall varabilligare för arbetsgivaren atl köpa sig fri från en yngre, aktiv fackligföreträdare, som har en kortare anställningstid, än vad det är att köpa sig frifrån en äldre arbetstagare. Enligt vår mening bör skadeståndet vara kraftigttilltaget och lika oavsett anställningstidens längd. Fackligt aktiva harfaktiskt köpts ut ur företag med denna lagstiftning som grund, och det anser vihelt oacceptabelt. Beträffandevår sista motion, i vilken frågan om saklig grund vid avsked las upp, hararbetarrörelsen alltsedan sin brytningstid hävdat atl dellagande iarbetskonflikt aldrig får utgöra grund för avsked. ändrades dock dennabedömning hos en del av arbeiartörelsen. Det var i samband med införandet avlagen om anställningsskydd. infördes nämligen begreppet attdellagande i olovlig stridsåtgärd kan anses som saklig grund för avsked. Vpkhar dock fortsall arbetarrörelsens kamp för alt deltagande i arbetskonfliktaldrig får utgöra grund för avsked. Vi har noterat aff del efter denna lagslillkotnst har förekommit avskedanden av just della skäl. mycket påtagligtexempel på det var de avskedanden som ägde rum i samband med strejken vid Bil& Traktor i . Denborgerliga statsapparaten slår naturligtvis vakt om kapitalisternasrättigheter. I samband med dagens grundlagsdebalt har vi också fått bevis föratt man förstärker dessa rättigheler för kapitalisterna. För atf arbetarklassenskall kunna tillkämpa sig framgångar måste den också ha vapen. Ett vapen somlagligt sett har tagits ifrån arbetarklassen är Just strejkvapnei. Detta vapenkan användas som påtryckningsmedel vid förhandlingar, varför del bör få varaett instrument som de fackliga organisationerna gott och väl men med omsorg kananvända sig av. Jag tror inte aft det skulle missbrukas av facket. Därförfinner vi det inte heller skäligt att de som har deltagit i en arbetskonfliktsom betraktas som olovlig skall ställas utanför arbetsmarknaden. Omen arbetare vägrar att ställa sin arbetskraft till förfogande bara därför atlförhållandena är oacceptabla kan han alltså sparkas. Så var det på Bil & Flera avdem som då fick sparken har fortfarande, efteråt, inte fått jobb.Då kan man fråga: Vad beror det på? Jo, helt enkelt på en förekommandesvartlistning inom , dess medlemsorganisationeroch förelag. Någon kan ställa frågan: Hur kan delta förekomma? Del ärju pånågot sätt förbjudet. Men det går lill på följande sätt, och det är inteförbjudet. och dess medlemsorganisationer skickar till berördaförelag ut ÄD:s dom beträffande Bil & Traktor.