prot · G309151 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:151 Förhandlingarna leddes till en början av andre vicetalmannen. § 1 Regionalpolitiken (forts.) Fortsattes överläggningen om arbetsmarknadsutskottets betänkanden /80:23 och 29. SUNEJOHANSSON (s): Jag kominer att ägna huvuddelen av mitt anförande åt attberöra motiveringarna till den socialdemokratiska reservationen nr 5 iarbetsmarknadsutskottets betänkande 1979/80:23. I reservation nr 5 åberopar vi från socialdemokratiskthåll vår partimotion 1979/80:970, i vilken vi yrkar aft regeringen snarastredovisar resultatet av arbetet inom regeringens kansli samt vilka åtgärder somplaneras för att trygga sysselsättningen på bruksorterna. Det nämnda motionsyrkandet grundar sig i sin tur på det utlåtandeom fillskapande av ersättningssysselsättning på bruksorter inom stålindustrinsom näringsutskottet i sitt betänkande 1977/78:30 utlovade. Vidare skulleregeringen inför kontinuerligt redovisa åtgärdsförslag för bruksorterna. Vi konstaterar i vår motion att det finns anledning att påminna om de stolta borgerliga deklarationerna om insatser för att tryggasysselsättningen på bruksorterna, eftersom vi inte märkt av något intresse frånregeringens sida att leva upp till det tidigare riksdagsbeslutets innebörd. Denborgerliga majoriteten i arbetsmarknadsutskottet har med detta betänkandeförsökt att utforma en frisedel för regeringens tidigare deklarationer ochanför att nu skall man avvakta det pågående länsplaneringsarbetet innan man kanpresentera något åtgärdspaket. Man slutar aldrig aft förvånas över deborgerligas uppfinningsrikedom när det gäller att komma ifrån sina tidigareutfästelser. När vi 1977 och 1978 från berörda bruksortslän efterfrågadeåtgärder för att stärka den sjunkande sysselsättningen på stålörterna, fick vialltid till svar atf regeringen ville avvakta sysselsäftningsutredningensslutbetänkande. Sedan skulle det bli åtgärder av. kom med sina förslag saltades dessa ner. är detdags att strö på ett nytt borgerligt saltlager genom att säga att man skallavvakta Länsplanering 80. Man måste faktiskt fråga sig vad de borgerliga skallhitta på nästa gång när länsplane-ringsmaterialet är klart för atf komma bortfrån det man skrivit i det nu aktuella betänkandet. Om den borgerliga utskottsmajoriteten ochregeringen har någon kraft atl över huvud taget göra några insatser förbruksorter i kris, vilka blivit allt fler under de år som vi haft borgerligtstyre, behövs inga fler länsrapporter för aft bevisa behoven av åtgärder förbruksorterna. Det är bara aft läsa innantill i den statistik sorn äterflnns idet nu aktuella betänkandet. Då finner man atf på en rad bruksorter harbefolkningen minskat drastiskt , därför att sysselsättningen harrasat. Jag skall nämna några sådana orter i landet och derasbefolkningsutveckling ; i - minus 1 000 personer,i - minus 1 000 personer, i samma län - minus 700personer, i - minus 1 200 personer, i samma län -minus 250 personer, i - minus 700 personer och Hallstahammari samma län - minus 180 personer. På samtliga dessa platser och på många flera hararbetslösheten ökat och de lediga platserna minskat. därför aft dethar skett nedskärningar vid de ortsdominerande företagen eller därför aftföretag har lagts ned. Det som jag här har redovisat och som finns dokumenterat iutskottsbetänkandet borde vara ett tillräckligt starkt skäl för åtminstoneborgerliga riksdagsman från de aktuella länen att ställa sig bakom kravet påaft regeringen lämnar en redovisning för planerade åtgärder för de aktuellabruksorterna. De borgerliga ledamöter som skall upp i debatten efter mighar säkerligen sina manus utformade på ett sådant sätt att det framgår att detrots allt litar på att regeringen skall komma med förslag fill åtgärder. Menhär vill jag fråga; Är inte situationen i exempelvis , ,eller så akut att det behövs snara åtgärder och i varjefall en redovisning från regeringens sida? Vi har från socialdemokratiskt håll tidigare under den härveckan krävt stopp för ytterligare nedläggning av skogsindustrier, innan manskapat en struktur- och utvecklingsplan för nämnda bransch. Samma krav har viframfört för stålindustrin, och det kommer vi atf upprepa. Men även dä sägerden borgerliga majoriteten nej. Och man frågar sig: Hur tänker man frånborgerligt håll rädda jobben pä bruksorterna, när rnan inte ens vill ställa uppför vårt förslag om att regeringen skall följa tidigare riksdagsbeslut och geriksdagen en redovisning över planerade åtgärder? Utskottsmajoriteten skriver i vissa delar av betänkandetunder på att man har stor förståelse för atf det finns storasysselsättningsproblem och atf utvecklingen har varit mycket negativ i ortersom dem som jag tidigare här räknat upp. Men när man skall sä atf säga"sätta pricken över i" tar plötsligt pennan slut. Sedan försöker manrädda sig med aft några av länsstyrelserna i de berörda bruksortslänen fåttlitet pengar för att skapa åtgärdsförslag. Men har tidigare beslutat att det var regeringensom skulle komma med åtgärdsförslag. Utskottsmajoritetens skrivning kan intevara något annat än ett försök att hjälpa regeringen att krypa ut ur lyanbakvägen. Vi har exempelvis i erfarenhet av hur det kan gå med åtgärdsförslagskapade på länsplanet, bl. a. det åtgärdspaket som den av Nr 151 regeringen tillsafta Värmlandsdelegationen fog fram. Vad skeddesedan när åtgärderna skulle genomföras? Jo, regeringen biföll inte merän bråkdelar av äfgärdsförslagen. Man kunde inte skapa de 300 nya jobb iHagfors-Munkforsområdet som delegationen satt upp som målsätt- RegionalpolUiken ning.Därför går befolkningsutvecklingen nu i modern tid Därför kan det pä bruksorter vara som i : 448 arbetslösamen bara 52 lediga jobb. Eller som i : 752 arbetslösa och 92 ledigajobb - åtta per ledigt jobb. Eller som i : fyra arbetslösa per Sysselsättningsfrekvensen i de berörda bruksorfslänen ärnågot uppfriserad på grund av ökat deltidsarbete. Och sysselsättningen hardelvis kunnat hållas uppe med hjälp av den offentliga verksamhetens ökning inomkommuner och landsting. Men har ju enligt uppgift besparingsandarna börjathärja i kanslihuset. Och står det klart att dessa först av allt kommer attkasta sig över den offentliga sektorns utveckling. Och den kommer alltså inte,som , att kunna väga upp förlusten av arbetstillfällen inom industrin.Utskottsmajoriteten visar f. ö. i nu aktuella betänkanden att man är negativtinställd till sysselsättningsskapande åtgärder på den offentliga sektorn genoinatt avstyrka det socialdemokrafiska förslaget om landstingskommunala investeringari . Jag vill avslutningsvis göra detkonstaterandet atf de borgerliga partierna i det nu aktuella betänkandet infevisar något kurage eller någon vilja atf fullfölja tidigare utfästelser. Denborgerliga utskottsmajoritetens negafiva inställning till nödvändiga åtgärderför bruksorterna får säkerligen i den efterföljande voteringen eller accept av den borgerliga riksdagsmajoriteten, inkl. ledamöterna frånbruksortslänen. Avslår man då den socialdemokratiska reservationen nr 5.visar detta atf högt hållna och uppreklamerade borgerliga regionala motioner,avlämnade under allmänna mofionstiden, inte är något annat än pratbubblor utaninnehåll. Det är emellertid åtgärder och inte pratbubblor som våra bruksorterbehöver. Jag yrkar bifall till samtliga s-reservationer. () replik: Ja, det är rätt, ! Det kan intevara någon överraskning för ledamöterna av den här kammaren att vi har haft enbesvärande utveckling i fråga om sysselsättningen på bruksorterna och även påmånga andra ställen i värt land. Men jag kan, liksom jag har gjort många gångertidigare, hänvisa fill den politik som bedrevs , när en socialdemokratiskmajoritet försförde mycket av förutsättningarna för företagen och genomarbetsgivaravgifter och annat plockade företagen på mycket av deras reserveroch därmed gav sämre möjligheter för företagen atf klara lågkonjunktur ochsvåra tider. Jag vill i min replik också uppehålla mig vid den stort uppblåsta 109 Nr 151 socialdemokratiska reservation somgäller landstingskommunala investe- Toisdagenden ringar i . Läser man denreservationen kan man konstatera att vad 22 maj1980 reservanterna vill är aft regeringen skall uppta överläggningar med Jag vet inte vad sådana överläggningar skulle resultera i - infe i Regionalpolitiken den storasysselsättningsökning sorn och andra här vill göra gällande, densaken kan väl vara klar. F. ö. är det principiellt sett tvivelaktigt omriksdagen skall gå in och direkt subventionera driftskostnader för landstingensanläggningar. låter påskina att det infe har gjortsnågonting på bruksorterna. Jag drog mig till minnes den diskussion vi hadeunder utskottsarbetet angående och insatserna inom järn- ochstålsekforn och frågade upplysningstjänsten hur del stod till egentligen. Jag kannu konstatera atf /79 har stålindustrin i fåtttillgång till 85 milj. kr. i investeringsinedel och 12 ä 13 miljoner isysselsättningssföd. Orn man kallar det för en liten slant dä och då tilllänsstyrelsen må vara ensak. Jag kallar det för ganskaordentliga insatser. Det är ändå så, , ätten förändringavförutsättningarna för att öka sysselsättningen på bruksorterna åstadkommer viinte på korttid. Det kräver mycket resurser, och de resurser vi har är begränsade.Enligt min uppfattning satsar majoriteten och den borgerliga regeringen samycket pengar som är möjligt för aft åstadkomma den förändringen. Vidare ger justrukturplaner i sig ingen sysselsättning. Det är konkreta åtgärder medlångsiktig verkan som måste fill. () replik: Jag skall inte gå in på landstingspaketet förVärmlands län. Det kommer partikamrater till mig att göra. Jag bara konstateraratt om nu reservanternas yrkande är så blygsamt aft det endast innehåller kravetatf regeringen skall ta uppöverläggningar med , så vill denborgerliga majoriteten inte ställa upp ens på detta. Det tycker jag ärförödande för mitt läns vidkommande. Sedan vill jag säga att jag tycker att det är litet tråkigtatt den borgerliga gruppen skickar upp , som i och för sig inte äransvarig för en massa tokiga beslut som har fattat inom närings- ochregionalpolitiken sedan vi fick en borgerlig regering. Men det är klart aftställer han upp och försvarar den politiken sä fär han vara beredd påmotargument. I frågor som gällt bruksorternas framtid harsocialdemokratin föreslagit förstärkningar genom en riktad branschpolifik. Exempelvis har vi krävt en samordning av de olika företagen inom specialstålsindustrin på samma sätt som det blev inom handelsstålsindustrin. Vi vet att det är enda räddningen, och det är detta man kan kalla fören strukturplan i det här sammanhanget, en plan som skulle kunna leda framåt. Men det har de borgerliga regeringarna inte velat acceptera, utan det har gjorts enstaka insatser på den ena orten efter den andra. 110 Visst är det stora belopp.Statskassan har tagit slut. och vi har fått börja låna pengar utomlands för att klara de här subventionerna.Vi harsagt från socialdemokratiskt håll att de borgerliga hardrivit en politik som inneburit att man har socialiserat förlusterna, men manhar låtit kapitalet behålla ägandet och framtiden i företagen. Det har vi tycktvara en felaktig inriktning av politiken, och det är det vi har reagerat emot. När det gäller kommer säkert människordärifrån att svara på de frågor och påståenden som tagit upp här. När det sedan gäller sysselsättningsutvecklingen iskogslänen fick vi före middagspasset bl. a. av industriministern i hans sistainlägg reda på att socialdemokraterna i sin tidigare regionalpolitik hade jagatsmåbönder och andra från skogslänen. Då kan vi peka på den statistik som AKUtagit fram och som gäller sysselsättningsutvecklingen . Delvisar sig aft sysselsättningen i skogslänen steg ända , men densjönk ifrån 1976 på två är. Det var inte vi som centraliserade mejerieroch slakterier. Det var vi som skapade ny industriell sysselsättning i mångaskogslän och skogslänsorter. BENGTWITTBOM (m) replik: Det vore synd om tycker det ärtråkigt att det är jag som delfar i debatten. Jagskall i denna replik göra mittbästa föratt i så fall ändra hans inställning. När det gäller kan vi konstatera att det förslagutskottet framlägger är konkret och handfast: 12 milj. kr. i extra pengar tilllänsmyndigheterna i aft fördela pä det sätt som man vid överläggningarrned regeringen finner vara det bästa. Jag tycker det är ett betydligt merinnehållsrikt förslag för kammaren att besluta om än den socialdemokratiskareservationen som innebär överläggningar. När det gäller strukturplaner, , kan vikonstatera aft inom en stor bransch i detta land har vi ju strukfurplaner,nämligen varven. Den sfrukturplanen accepteras infe av socialdemokratin därföratt den innebär att vi försöker leva efter verkligheten och alltså inteupprätthålla sysselsättning som vi vet är vare sig företagsekonomiskt ellersamhällekonomiskt motiverad. När det gäller kravet på stopp för nedläggningar inomolika branscher kan vi också konstatera att eft sådant krav måsteinnebära eft krav på stopp för verkligheten. Jag måste tillåta mig att säga att mycket i densocialdemokratiska sysselsättnings- och näringspolitiken ligger myckel långtfrån verkligheten. Med en så exportberoende indusfri som detta land har kan maninte driva en närings- och sysselsättningspolitik helt utan att ta hänsyn tillden påverkan som den internationella konjunkturen har på vårt land. Vi är ialla fall inte beredda att ställa upp krav på stopp för verkligheten. Iblandkrävs det nedläggningar. Nedläggning och strukturomvandling har varit, SuneJohansson, en av förutsättningarna för den mycket starka industriellaexpansion som vårt land upplevde . SUNEJOHANSSON (s) replik; Det är möjligt att och jag infelever i samma verklighet. Den verklighet jag vill leva för är verkligheten atfförsöka skapa sysselsättning och meningsfulla arbetstillfällen åt människor påolika orter som är utsatta för kriser. Jag villerinra om en dikt som poeten skrev och därmed försöka påminnaBengt Wittbom orn den verkligheten: Där ute finns en tundra med is och fåglarsskri. Där gå de många hundra det kunde vara vi. Därmed menar han atf vi skulle försöka sätta oss in i demänniskors situation som blivit drabbade av utslagning vare sig det gällerarbetslöshet eller någonting annat i samhället. Vår verklighet vill vi inriktapå att ställa samhällsresurser fill förfogande i stället för atf göra människorarbetslösa. Vi vet atf den verkligheten lever infe i. När det gäller frågan om de 12 miljonerna till Värmlandslän vill jag bara erinra orn att vi hade en Värrnlandsdelegation som på uppdragav den förra trepartiregeringen fog fram ett paket med konkreta åtgärder somskulle kosta 800 milj. kr. för aft skapa ca 1 200 arbetstillfällen i Värmland.Som jag sade i mitt förra anförande bifölls bara bråkdelen av dettaåtgärdspaket. Samma öde har mött mycket annat vi tagit fram från värmländskhorisont för att skapa sysselsättning i länet. Vi har inte fått gehör för våraförslag, och därför har sysselsäffningssiffrorna rasat. Och så är det för deflesta bruksorterna i landet i övrigt. De har utsatts för en politik utan någonform av viljeinriktning - man har överlåtit åt företagen atf själva utformastrukturen. Vi menar aft skall samhället vara med och betala kalaset för strukturomvandlingen,som det i stor utsträckning har fått göra under den borgerliga regeringstiden,skall samhället också vara med och styra strukturomvandlingen i en sådanriktning att sysselsättning skapas åt människorna. Det har inte borgerlighetenklarat. vice falmannen anmälde atf anhållit att til protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik. PERPETERSSON (m); I den enhälliga delen avarbetsmarknadsutskottels betänkande konstateras att de regionalpolitiskaproblemen har varit störst i de s. k. skogslänen, och allra svårasthar de varit längst uppe i norr, i . Det ger mig anledning atf troatt regering och riksdag även i fortsättningen vill ge ett extraregionalpolitiskt stöd. Trots många och långa utredningar under årtiondenas lopphar arbetslösheten varit hög i . Den senaste i raden av utredningarsom speciellt har sysslat med näringsfrågor är Norrbottendelegationen.Den tillsattes pä , och efter ett par intensiva arbetsår med bl. a.tre arbetande expertgrupper, en för industri, en för jord- och skogsbruk och en förnäringslivsservice, är delegationens arbete nu avslutat. Den grupp som lyckadesbäst är den som sysslade med jord- och skogsbruk. Den har både i , iinlandet och glädjande nog i glesbygderna lyckats få fram en rad nyaarbetstillfällen. Så några ord om industrigruppens arbete och erfarenheter.Det knöts stora förhoppningar till dess arbete när det inleddes. I denna gruppingick experter från departement och lokala sysselsättnings- ochplanmyndighefer, ledande personal från högskolan i och frånindustrin-erkänt duktigt folk. Hur lyckades man? Trots god vilja och över 40sammanträden blev resultatet klent. Industrigruppen bedrev bl. a. ett intensivt arbete för attfå fram produkter för licensfinverkning i . Med kvalificerad hjälpsökte man inte bara i utan i hela den industrialiserade världen efteridéer till lönsam produkfion. Man fick fram över 1 000 förslag men endast någrafå, lätt räknade på ena handens fingrar, har givit något resultat - arbete fillett blygsamt antal personer i . Gruppen konstaterade fill sist litetresignerat atf sådan verksamhet är av mer komplicerad natur än vad som framgårvid första anblicken. Varför gick det så dåligt? Jo, främst därför aft gruppensarbete sammanföll med den lägsta lågkonjunktur som har upplevt efterkriget. De svenska företagens kapacitetsutnyttjande var lågt. Det fanns heltenkelt infe någon expansion att överföra fill . Vad var det som i början på 1970-falet så markant bröttrenden för den gynnsamma utveckling som svensk ekonomi hade på 1950- och1960-talen, de goda årtionden då tillväxten mätt i ökning avbruttonationalprodukten var i ? efteråt kan vi skönjasammanhanget i de faktorer som medförde den försämrade utvecklingen. Efter den första oljekrisen blev efterfrågan påde svenska varvens specialitet, tankbåtar, mycket låg. Det medförde i sin turaft de svenska varven köpte drastiskt mindre av sina underleverantörer, t. ex.av järnverket i . Varvskrisen och de tredubblade oljepriserna, som drabbatäven omvärlden, medförde också aft vår export sjönk, vilket hårt drabbade bl.a. gruvor, järnverk, skogsindustri och verkstadsindustri. fick vi iSverige relafivt sett ett alltför högt kostnadsläge, som medförde kraftigtminskade marknadsandelar för svenska produkter både i och påexportmarknaden. Den starkt försämrade export konjunkturen slog hårdast iNorrbotten, dels därför aft har en mycket exportberoende industrioch en verkstadsindustri som i hög grad har de exporterande industrierna somkunder, dels därför atf under lågkonjunkturer drabbas alltid industriellt svagaregioner hårdast. Även ur regionalpolitisk synpunkt är det ettlivsintresse för Norriand att internafionella konkurrenskraft ökar,atf svenska produkter kan återta och nyerövra marknadsandelar både i Sverigeoch när det gäller export. Visst kanvi med beredskapsarbeten och sysselsättningsstöd 8 protokoll 1979/80:150-151 Nr 151 hålla verksamhet i gång iNorrbotten. Vi måste göra detta, men även vi Torsdagenden norrlänningar vet att den endasäkra vägen till bestående arbetstillfällen även 22 maj1980 ' "orra är lönsamproduktion. Jag vill slutligen erinra om aft under de s. k. goda RegionalpolUiken avflyttade över106 000 personer från , medan antalet inflyttade stannade vid drygt64 000. Motsvarande siffror för alla fem Norrlandslänen var över 500 000utflyttade och .350 000 inflyttade. Detta var under de år socialdemokraternaregerade och som de nu kallar de goda åren. Norrbottenmåste få regionalpolitiskt stöd för att kunna fortleva med framtidstro. Menviktigast även för är att svenska produkter får ökad efterfrågan ochvilliga köpare både i och i utlandet. Jag yrkar bifalltill utskoftets hemställan i sin helhet. HANS (): I arbetsmarknadsutskottets betänkande 23behandlas eft stort antal motioner vari föreslås sysselsättningsskapandeåtgärder av olika slag. I motionerna lämnas i allmänhet väldokumenteraderedovisningar av åtgärder för atf komma fill rätta med problemen i olika delarav landet. Det går emellertid icke atf angripa alla problem på en gång om eftpåtagligt resultat skall nås. Det blir i ett läge som detta nödvändigt att iförsta hand inrikta ansträngningar mot de län där svårigheterna är som störst. Mot den bakgrunden har den socialdemokratiskariksdagsgruppen valt att särskilt angripa problemen i Norrbottensoch . Våra förslag beträffande berör emellertidandra utskott än arbetsmarknadsutskottet och får behandlas i anslutning tillr'esp. I motion 1457 av m. fl. framläggs emellertidförslag till åtgärder för atf komina till rätta med problemen i -åtgärder som faller inorn arbetsmarknadsutskottets sakområde. Det behöver knappast här lämnas en utförlig dokumentationav svårigheterna i . Utskottet redogör självt pä flera ställen ibetänkandet för de svårigheter som föreligger. Utskottet konstaterar sålundaatt särskilt har drabbats av stora svårigheter påarbetsmarknaden. Det konstateras vidare att har den högstaarbetslösheten i landet näst efter . Den är nästan dubbelt såhög som siffran för riket i genomsnitt. I hög grad beror den besvärligasituationen enligt utskottet på aft många orter i är starktberoende av företag inom pappers- och massaindustrin samt järn- ochstålindustrin. Vill man ha situationen ytterligare belyst kan man gå fillutskottsbetänkandets bilagedel. Jag skall emellertid inte plåga kaminaren medfler sifferuppgifter. Men det kan konstateras att förändringen är mer dramafiski än i andra län. Motbakgrund av vad utskottsmajoriteten pä flera ställen i betänkandet redovisarom situationen i , är det ologiskf och förvånande att utskottsmajoriteteni så ringa grad vill vara med om åtgärder för att angripa Utskottet i sin helhetnöjer sig nu med atf föreslå att regeringen bör fådisponera 12 milj. kr. av de regionalpolitiska medlen föratt främja denindustriella utvecklingen i länet. Jag trodde att just detta var avsikten medde regionalpolitiska medlen och atf det inte särskilt behövde beslutas. Merapositivt är det dock aft utskottet föreslår att det skall ankomma på regeringenatt i samråd med de regionala myndigheterna bestämma i vilka former medlenskall användas. Jag uppfatfar det som eft förtäckt tillstyrkande av vår mofionom inrättande av ett utvecklingsbolag i , och vi har naturligtvisanledning uttala vår tillfredsställelse härmed. I övrigt har utskottsmajoriteten icke velat biträda imotionen framlagda förslag. Särskilt anmärkningsvärt är det attutskottsmajoriteten icke velat tillstyrka förslaget om att regeringen utandröjsmål skall inleda överläggningar med företrädare för länslandsting i syfte att förbereda en tidigareläggning av byggande och drift avvissa sjukvårdsanläggningar. Utskottet har av fått enredovisning av vilka projekt som kan komma i fråga. Besked har också lämnats omden goda beredskap som finns för att påbörja byggandet med kort varsel. Utskottsmajoritetens ståndpunkt är svårförståelig. Härfinns alltså möjligheten att snabbt och konkret förbättra sysselsättningslägetgenom uppförande av nyttiga anläggningar i länet. Vi vet av erfarenhet atfbyggnadsverksamheten har en betydande multiplikatoreffekt och betyder mycketför sysselsättning och aktivitet. Här har verkligen de borgerligariksdagsledamöterna från möjlighet att göra en god insats för sittlän, genom att i omröstningen biträda den socialdemokrafiska reservafionen 4.Detta är verkligen befogat, så mycket mer som samma ledamöter har varit med ochberövat landsting och komniuner i det skatteutjämningsbidrag som deenligt tidigare beslut hade rätt till. Det är inte mer än rimligtaft åtminstone , genom ett bifall till reservationen, får tillbaka depengar som utskottsmajoriteten har varit med om atf beröva länet genomsenareläggningen av skatteutjämningsbidraget.