prot · G30947 · 1979-12-31 00:00:00 — Jag tycker för min del all budgetministern i detsammanhanget höll ett välbalanserat anförande, som var välgörande att höra. Viär dock utomordentligt beroende av många faktorer som vi inte själva råderöver. Som har sagts här har problemen i mycket också sin grund i denpolitik som har förts tidigare, inte minst . Jag harenminnesbild från den liden, dä den allmänt ansedde industriledaren gjorde följande uttalande: Vi har delat den kaka som fanns att delaoch därutöver en kaka till - som inte fanns. 1 det uttalandet pekas påen av de största anledningarna till dagens Åtgärder.föralt stabilisera ekonomin,//?. Åtgärderför att stabilisera ekonomin, m. m. 1debatten har ocksä sagts alt vi inte kan vänta på åtgärder för att kommatill rälla med dagens problem. Detta är riktigt. Det kan vi inte. De viktigasteuppgifter som ligger framför oss-och påden punkten tror jag vi är ense - äralt minska vårt oljeberoende och atl förbättra konkurrenskraften. Vi måste varaåterhållsamma med såväl privat som offentlig konsumtion och därigenom beredautrymme för ökad export, och vi måste genomföra de nödvändigastrukturomvandlingarna i socialt rimliga former. Mantorde kunna konstatera att regeringen inte på något sätt har varit overksam.Riksdagen har förelagts förslag om ändringar såväl i energibeskattningen som iinkomstbeskattningen i syfte dels alt spara energi, dels alt underlättaavtalsrörelsen. Propositionen 58 komiiier Ju senare att behandlas här ikammaren. Dethar talats mycket härom budgetarbetet och vad som läckt ut om det. Genom deläckor som kommit till uttryck här har det talals om restriktivitei ibudgetarbetet i syfte all dämpa takten i utgiftsökningarna. Jag tror atl vi skullekunna vara överens om alt detta säkerligen är nödvändigi. Vidarehar vi den kommunala sektorn som växer i en alltför hög takt.Överenskommelserna häller inte. Här har regeringen aviserat alt den i början av1980 kommer alt la upp nya överläggningar med kommunförbunden. Jag tänker inte närmare gå in pade frågor som behandlas i detföreliggande betänkandet. Vi återkommer ju lill dem i andra sammanhang. ARNEPETTERSSON (s) replik: Jag har hört mänga underliga uttryck i samband med kommunernasexpansion på sitt ålagandeornråde, men det är första gången somjaghar upplevtalt en man, som jag vett. o. m. är kommunalt engagerad, kallar kommunernasexpansion för förfärande. Det är alltså förfärande all man bygger ut denkommunala omsorgen om människorna. Det är en mycket intressant beskrivning avcenterns syn pä kommunalpolitiken - pä sjukvård, omsorgsvärd, barntillsyn osv. TORSTENGUSTAFSSON (c) replik: Jag tog upp denna synpunkt i sambandmed en allmän betraktelse över värt ekonomiska läge. Då måste detju konstaterasatl man vid överläggningarna mellan statsmakterna och kommunerna kom överens omen volymmässig ökningstakt på 3 96. kan vi konstalera att den blir 5,4 %1979. ()replik: Man skulle kunna säga mycket om det här. Till dels kan jag förståkommunerna. Kan man inte lita på regeringen i andra avseenden kan man fråga sighur kommunerna skall kunna lila på den i del här fallet. Det finns exempel fräntidigare dä liknande överenskommelser träffades mellan kommunerna och en annan regering. Då höll de parter som träffat Del kan, , bero på Nr 47 tillitenlill den sittande regeringen. ()replik: När delgäller omtanken om kommunernas verksamhei tror ÅtgärderJÖr att jag att propositionenom den kommunala skatleutjämningen som stabiliseraekono- antog för en lid sedan talar sitt lydliga språk. ffjjfj ffj_ fyi Jag kommer i milt anförande atl behandla den del av vår motion och av utskoltsbetänkandetsom handlar om ungdomens utbildning och arbete. Kulmenpå den svåra situation på arbetsmarknaden som vi nu har haft ' under några ärnådde vi någon gång i maj-Juni 1978. Vi kan konstatera att det harblivit bättre när del gäller antalet lediga platser. Siffrorna påarbetslösheten harblivit litet lägre. Men den här förbättringen är egentligenväldigtliten. Det ärdet mest dominerande intrycket, Närsitualionen i mångaföretag har förbättrats ekonomiskt, har delta ännu inte lett till atl vi på elteffektivt sätt kunnat minska arbetslösheten. Den förstärkning som vi ändå harkunnal registrera på arbetsmarknaden sedan ungefär mitten av 1978 bärs upp avden offentliga sektorn. Det borde kanske ha haft i tankarnanär han stod här och talade om den förfärande ökningen ute i kommunerna.Hade vi inte fått denna ökning skulle inte heller arbetslösheten ha minskal. Trotsden här lilla förbättringen på arbetsmarknaden är Ju situationen mycketallvarlig, kanske framför allt för de unga människorna. Tyvärrmåste man konstatera atl det inte har blivit bättre utan egentligen sämre sedanvi skrev den här motionen och lade fram den för i början av oktober.Flera socialdemokratiska talare har stått här och berättat hurden enaprognosen efter den andra justerats, hur bedömningarna blir dystrarebåde här hemma i och i vår omvärld. Del är alltså inte någon särskiltljus framtid som vi kan vänta på arbetsmarknaden heller Just . Fortfarandeär det närmare 100 000 unga människor som står utanför den vanligaarbetsmarknaden, utanför den ordinarie ungdomsskolan. Och hur man än vänder ochvrider på siffror, hur man än resonerar om internalionella jämförelser, sä ärdet här ändå ett oerhört allvariigt problem för oss här i och nu:närmare 100 000 ungdomar som inte får plats pä den vanliga arbetsmarknadeneller i den vanliga ungdomsskolan. Detär inte första gången som vi i den här kammaren diskuterarungdomsarbetslösheten. Vi har gjort det förut. ladesysselsättningsutredningen - mot bakgrund av den allvarliga situationen för deunga på arbetsmarknaden - fram förslag om varvad utbildning. Den lade framförslag som rörde ungdomens behov av atl få praktik ute pä arbetsmarknaden. Dethär var konkret utarbetade förslag, men vad har hänt ? Det logväldigl läng lid innan regeringen över huvud lägel gjorde Åtgärder.föralt stabilisera ekonomin, m. m. någonting ät förslagenfrån sysselsättningsutredningen. Sä småningom var man tvungen, efter upprepadeframstötar från oss socialdemokrater här i och frän mångaungdomsförbund, atl ändå göra någonting. Och regeringen lade fram ett förslagsom, tyvärr, mest innehöll ord men ocksä en försöksverksamhet med varvadutbildning-en försöksverksamhet som kom i gäng ochomfattade sju kommuner, maximall 200 elever. Sedan tyckte kanske regeringen atldet var litet väl litet och lade fram ett ytterligare förslag. har vi enförsöksverksamhet som omfattar hela 400 elever! Detvar alltså 1977 som sysselsättningsulredningen lade fram ett förslag om varvadutbildning och praktik för ungdomar. Jag tror inte alt utredningens ledamöterens i sin livligaste fantasi kunde föreställa sig att det förslaget påsluttampen av 1970-talel inte skulle ha resulterat i mer än en ynkaförsöksverksamhet med 400 elever i hela landet. Dethar talats väldigt mycket om en garanti för ungdomarna. De skulle få antingenarbete, praktik eller utbildning. Men det blir inte så mycket mer än ord avdet. Och varje gäng vi tar upp det här i möts vi frän borgerligt hållav framför allt tre olika argument för all ingenting skall göras. Fördel första säger man all situationen när det gäller arbetslösheten egentligenär ganska bra i det här landet, och sä hänvisar man lill statistik frän andraländer. Fördet andra brukar man säga: Aldrig har någon regering i satsat så myckelpä arbeismarknadspolitiska åtgärder som de borgerliga regeringarna. Fördeltredje brukar man hänvisa till något utredningsförslag som man har pä gäng inomdepartementen. MenJag tror atl ungdomarna skulle vara mer betjänta av all vi i stället för den härständigt återkommande diskussionen i den här kammaren fick se de konkretaresultaten. Vi kan inte längrola med frågorna på del här sättet, därför allunder tiden är det många unga människor som tappar tron pä samhället, tappartron pä att de själva skall kunna fä en ordnad tillvaro. Jag tror att det är ganska många människor, även inom desocialdemokratiska leden, som menar atl en hel del av de ungdomar som gårutan arbete gör del därför att de själva är slöa. Del är många som tror atl detär mycket lätt att bara gä till någon samhällelig institution och fä ettkonlantslöd från samhället och inte behöva arbete. Jagvill påstå att den bilden stämmer ganska illa med verkligheten ute. Del finnsnu ganska många lediga jobb ute på arbetsmarknaden. Del är mänga förelag somsäger att de söker arbetskraft. Men de söker inte den arbetskraft som de här16-, 17-, 18- och 19-äringarna kan erbjuda. De kan inte komma i fräga för delediga jobben. Det är yrkeskunniga människor som man vill ha framför allt. Vimåste ställa krav på ungdomarna. Del är nödvändigt både fördem själva och församhället. Men när ungdomar som ingenting hellre vill än att få ett arbete, fårsig itutal frän vuxenvärlden att de är slöa och att det är deras egel fel alt de är arbetslösa, ärvi inne på farliga vägar Situationenär allra allvariigast för de unga filekorna. Den relativa arbetslösheten ioktober bland flickor under 20 är var 8,4 9n. Del är en siffra så hög altden borde stämma till eftertanke och omedelbara insatser. Och del kanske vorenågot att tänka på för , somju ärdet parti som högljuddare än andrahar talat om ungdomar och talat om kvinnor och som dessutom har haftansvar för . Närdet gäller föreställningen att det är så många ungdomar som bara kan gå ochhämta bidrag för sin existens och alt de därför inte anser det mödan värt atlta ell jobb, vill jag bara anföra en enda siffra för all visa att det oftast ärmera tro än velande bakom de påståendena. Av de 16-17-äringar som vararbetslösa var del som inte fick något kontant stöd. Del äralltså den hell dominerande delen av dem som inte har möjlighet att fä kontantstöd. Vihar 33 000-34 000 öppet arbetslösa ungdomar. Vi har ännu fler ungdomarsom har beredskapsarbeten. Hur kommer det atl gå med de ungdomarna framöver? efter länsarbetsnämnd har man nu slut på pengarna för de härberedskapsarbetena, och har vänt sig till regeringenför att få mera pengar. Jag har ställt en fräga, somjag kommer atl få svar päinnan är slut. Men det är lilet märkligt atl man skall behöva ställaen sådan fråga till en regering som gång efter annan har ställ i dennatalarstol och slagit sig för bröstet och sagl: Ingen regering har satsat såmyckel som vi på arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Men många ungdomar som idaghar beredskapsarbete eller som hoppas kunna få beredskapsarbete kanske underden närmaste månaden, vet ännu inte om regeringen kommer atl gearbetsmarknadsverket de pengar som krävs. finns det inga pengar. Jag yrkar bifall lill den socialdemokratiska reservation som bl. a.också innebär krav på att regeringen snabbt vidtar åtgärder för att den storagmppen av ungdomar skall få bättre möjligheter till utbildning och arbete. Åtgärderför alt stabilisera ekonomin, m. m. Bostadspolitiken är elt dystert kapitel. Nog märks det atl mångabostadsministrar ränt över sedan sedansignerade socialdemokraternas bostadsreform. Såstär det i tidningen nr 34. Del uttrycker stämningslägetbland byggnadsarbetarna och inom deras fack, som inte ser några ljuspunkter ibostadspolitiken. Under tre borgeriiga regeringar har bostadsbyggandetstabiliserats på en låg och synneriigen otillräcklig nivå. Del finns inte någraljuspunkter i regeringens bostadspolitiska syn. Det sker ingenting som väckerförhoppningar om ett ökat bostadsbyggande. Somframgår av finansutskottets betänkande har bosiadsslyrelsen frågatlänsbostadsnämnderna om omfattningen av långivningen 1979. Igångsättningenavstatligt belånade projekt kan beräknas uppgå till ca 53 000 lägenheter.Vi känner lill atl en del byggprojekt - avsedda att sättas i 10 protokoll 1979/80:467 Åtgärderför alt stabilisera ekonomin, m. m. gång under fjärdekvartalet - inte kommer i gäng förrän tidigast . Del är lätt att draslutsatsen att antalet icke statligt belånade bostäder blir mindreändetprognoserade. Som det ser ut Jusl nu kommer antalet påbörjade bostäder attuppgå till 55 000-56 000. Del betyder att vi har ett bostadsbyggande somligger på en nivå där vi måste gå tillbaka till 1930-talet för atl få enrättvis jämförelse. Likheten med det för löntagare och därmed jämställda gmpperså olyckliga 1930-lalet präglar i särskilt hög grad bostadssituationen. Dellägsta bostadsbyggandet i modern tid, de högsta priserna och därmed ocksä dehögsta boendekostnaderna någonsin leder i en allt snabbare takt bort frånbostadspolitikens sociala ärende. Destatsråd som vid lämpliga tillfällen uppträder som förespråkare för enfortsättning pä en socialinriktad bostadspolitik blir allt sällsyntare. Och närregeringen hör av sig pä delta område sä består det i all man söker åstadkommahinder för en rättvisare bostadspolitik. När under gärdagendiskuterade kravet pä en ulredning om lotalfinansiering av bostadsbyggandet kominte den majoritet till uttryck som fanns i samma ärende när civilutskoltelbehandlade den socialdemokratiska motionen. Någon där uppe hade gettkontraorder. Statsministern påstod i regeringsförklaringen atl man skulle föraen politik i folkflertalels intresse - Jo, pytisan! Bostadspolitikenpräglas i hög grad av fätalets intressen gentemot de slora boendegrupperna.Därför kan vi i tidningarna läsa annonser om atl inhandlarnya fastigheter i Siockholm för alt bredda sitt fastighetsinnehav, att enDN-direktör lämnar sitt jobb för all pä heltid ägna sig åt egnalasiighetsaffärer och all ell fastighetsbolag med enskilda ägare som för någramånader sedan introducerades på börsen efteråt noterades med sädanaaktiekurser au del gav vederbörande intressenter en vinst på 100 milj. kr.Direktörerna slåss om atl fä placera sina pengar i fastigheter iStockholm. Ingen av de agerande är kända för atl idka någon social verksamhei.Det lönar sig för direktörerna att ta över. Det belyser allt tydligare vartSverige är på väg under den borgerliga regeringen. Frånsocialdemokratiskt håll har vi lagt seriösa förslag i syfte att återförabostadspolitiken i dess traditionellt sociala riktning. Våra krav är konkretiseradeoch ulföriigt motiverade: Bostadsbyggandet måste öka. Det måste omfattaca 70 000 påbörjade bostäder åriigen. Vi har föreslagit prisstopp päbyggområdet, skärpt prisövervakning och entreprenadpriskon-troll, ökaderesurser till statens pris- och undersökningar omprisrörelserna på boendeområdet samt ställt krav pä särskilda tilläggslän isyfte atl sänka produktionskostnaderna med rimligare hyror som följd. Alltdetta hårde borgeriiga sagt nej lill. Regeringen ger inte ens pris- och kartellnämndende resurser som behövs för atl snabbi genomföra undersökningen - naturligtvisdärför alt man själv inte tillmäter den någol intresse. Nej, regeringenspolitik flyter omkring som valutorna i den s. k. valutakorgen. Ingen kan medbestämdhet säga hur regeringen tänker i bostadsfrågan. Resultatet är docktydligt: är på väg in i en bostadskris av väldig omfattning, och förden är den borgeriiga regeringen och de borgeriiga Ensak till bör dock noteras i detta .sammanhang. Det gäller ungdomen. Mångabostadssökande råkar i sociala svårigheter när bostadsmarknaden inte fungeraroch när kostnaderna är så höga att man inte orkar med alt belala hyran. Hålen isvångremmen har tagit slut. Dessa personer är inte i behov av svepandeförklaringar eller frasradikala inlägg. Och ändå tänker man särskilt på de unga- morgondagens föräldrar. I saknas det ca 30 000 bosläder, köernablir längre och längre, och bostadsbyggandet har pressats ned till absolutboitennivå. Förvåna er inte om ungdomen gör revolt och sätter i gång en samladproteströrelse mot det borgerliga misslyckandet! Vad skall vi ge dessa ungdomarför råd, damer och herrar i regeringen? Tala om för oss vad receptet är frånregeringen till alla de ungdomar vilkas elementära krav är rätten till en godbostad. Med det sagda yrkar jag bifall lill den socialdemokratiskareservationen, som står i full överensstämmelse med det yttrande som gjorts avde socialdemokratiska ledamöterna i civilutskottet. Åtgärder.för alt stabilisera ekonomin, m. m. Det finns frågor där del råder verkliga åsiktsskillnader mellan depolitiska partierna här i kammaren och mellan regering och opposition. Detfinns andra frågor där vi alla i grund och botten egentligen har samma åsiktoch samma vilja lill ålgärder men där man av olika skäl finner det intressantatt försöka måla upp en bild av åsiktsskillnader. Jag vill påslå att frågan omungdomsarbetslösheten hör till den senare kategorin. Jag tror att vi alla ärlika myckel pä det klara med vilket oerhört allvarligt problemungdomsarbetslösheten utgör. Vi är alla på det klara med atl arbetslöshetalltid är ett stort problem men att det är ett större problem när den drabbarungdomar, eftersom den då kan få mycket långtgående sociala konsekvenser somkan påverka hela deras framtid. Därför tror jag att det är en gemensam starkvilja hos samtliga politiska partier alt få till stånd åtgärder som kanbegränsa arbetslösheten bland ungdomar så mycket som möjligt. Regeringenhar ock.så vidtagit en lång rad åtgärder för att förbättrasysselsätlningssituationen för ungdomar. Jag tror inte att jag behöver ta uppkammarens tid med att gå igenom listan av insatser från de icke-socialistiskaregeringarna för att förbättra ungdomenssysselsätlningssituation. Vi vet ocksä atl situationen skulle vara betydligtvärre än den är utan dessa åtgärder. Det handlar om beredskapsarbeten,utbildningsinsatser, stödinsatser för företag osv. betänkande som kammaren har aU ta ställning lill framförs någraförslag från socialdemokraterna som, påstås del, skulle medföra en förbättringav sysselsättningssilualionen för ungdomen. , som talade härför , gick försiktigtvis inte in på innebörden av desocialdemokratiska förslagen. Hon valde också att lämna kammaren omedelbartefter sitt anförande. Jag tror att orsaken till det möjligen kan vara detfaktum att socialdemokraterna här som på sä många andra punkter slår in öppnadörrar. Det man föreslår i sin motion är sådant som redan är pä väg au ÅtgärderJör att stabilisera ekonomin, m. m. hända, deras förslagförutan. Ettav dessa förslag är en satsning pä varvad utbildning. Ett arbete med detta ärpå gång. har redan tidigare ställt sig bakom förslag frän bl. a.centerpartiet om att vi skall försöka utveckla varvad utbildning i . Detär alltså ingenting nytt. Dessutom har det utarbetats ell förslag om en inbyggdföretagsutbildning, vilket snart får la ställning till. Del innebäratt ungdomar skall kunna slussas ut pä arbelsmarknaden som de fär enutbildning som är väl anpassad till de krav som ställs och de behov somungdomarna har på arbetsmarknaden. socialdemokratiska molionen krävs också förbättrat studiestöd. Det harredan lämnats tilläggsdirektiv till studiestödsutredningen i syfte att ordnaett bättre studiestöd Just för de ungdomar som genomgår gymnasial utbildning.Det är alltså ingenting nytt i det förslaget heller. Detföreslås också att man skall införa ett syslem för att omvandlaberedskapsarbetena lill fasta jobb. Det är naturiiglvis en intressant fräga somman bör diskutera vidare. Vi harockså sagt i arbetsmarknadsutskotlel att viförutsätter atl man lar upp den frågan i samband med alt man på det nya åretlägger fram förslag om beredskapsarbeten och inbyggd förelagsutbildning. Det ärbara pä det sättet att detta skapar i och för sig inga nya Jobb. Vad man kangöra med ylleriigare bidrag är i praktiken att förlänga beredskapsarbetstiden.Poängen med beredskapsarbete är Ju att del skall röra sig om arbetsuppgiftersom inte ryms inom arbetsgivarens normala verksamhet och som arbetsgivarennormalt inte har förutsättningar alt få utförda. Det går alltså inte atl utanvidare förvandla beredskapsarbeten lill fasta Jobb utom i den mån man gerfortsatta anslag - och dä är det inte fråga om vanliga fasta jobb utan bara omföriängt beredskapsarbete. Allt beredskapsarbete syftar Ju lill att mansuccessivt skall kunna gå över till fasta jobb i den takt sådana står lill budspå arbetsmarknaden. Därför bör man naturligtvis alltid pröva olika vägar föralt underlätta och påskynda övergången från beredskapsarbeten lill fasta Jobb. Vimåste säkert länge än arbela med olika typer av vad Jag vill kalla provisoriskalösningar för alt förbättra de ungas sysselsättningssituation. Men ännuviktigare är alt vi seriöst diskuterar hur vi mera långsiktigt skall kunna gede unga en starkare position på arbelsmarknaden. Utbildningsinsatser ochberedskapsarbeten är inte alltid sådana långsiktiga lösningar. En viktig sakdär är naturligtvis den allmänna sysselsättningsutvecklingen. Är det dåligt medjobb totalt sett är det ofta ungdomarna som drabbas i första rummet. Vill viförbättra ungdomarnas situation måste vi öka tillgängen pä arbete. Vi har enexpansion inom den offentliga sektorn, men vi måste ocksä ha en expansion inomnäringslivet. En förutsättning för att vi skall få en ökad sysselsättning inäringslivet är naturligtvis att företagen får en rimlig lönsamhet, så att deuppfattar det som meningsfullt atl utvidga sin verksamhet. Där vill jag barakonstatera att socialdemokraterna har en tendens au konsekvent motsätta sigalla åtgärder som skulle kunna ge näringslivet denna rimliga lönsamhet ochdärmed förutsättningar för fier arbetstillfällen inom näringslivet. Delandra viktiga fältet, där vi måste vidta mer långsiktiga ålgärder, ärutbildningsområdet. Vi måste se lill att de unga får en utbildning som bättreän ger dem den bas som behövs för att de lätt skall kunna komma in på denöppna marknaden. Icenterpartiets utbildningspolitiska motion, som vi lade fram , ägnade videnna fråga mycken uppmärksamhet. Vi betonade vikten av atl öka möjligheternalill praktiskt inriktad utbildning och alt tyngdpunkten mer bör läggas påsädana kunskaper som skulle underlätta ett inträde på arbetsmarknaden. Det ärnaturligtvis vår förhoppning att utvecklingen inom vårl utbildningsväsen skallgå i den riktningen. Ungdomsarbetslösheten sådan den ser ut och detfaktum att ungdomar ofta är handikappade på arbelsmarknaden är ganska mycket avett underbetyg pä det sätt på vilket vi utrustar våra ungdomar, när deskall ut i livet. Del kanske är den allvariigaste frågan, och den måste vigripa tag i för att ändra pä den svära situation som vi upplever. Jag yrkarbifall till utskottets hemställan. ÅlgärderJör att stabilisera ekonomin, m. m. Det råder stor enighet om att bostadsbyggandet har legat pä en alltförlåg nivå . Det hade varit bra om samma enighet haderätt om nödvändigheten av att vidla olika åtgärder för alt komma till rätta meddetta allvarliga problem. Mennär den borgeriiga majoriteten i civil- och finansutskotten avstyrkersocialdemokraternas förslag om prisstopp och prisövervakning för att dämpabyggprisstegringarna och förslaget om atl införa temporära tilläggslåni syfte att stimulera ett ökal byggande av fierbostadshus - ja, då hänvisar denborgerliga majoriteten till att regeringen redan har möjlighet att vidtaerforderliga åtgärder för att skapa en bättre prisstabilitet inom byggsektorn.Och i fråga om lilläggslånen säger man all det just nu inte råder sådanaförhållanden inom bl. a. bostadssektorn som motiverar sådana åtgärder. Manfrågar sig naturligtvis hur verkligheten skall se ut, för att den borgerligamajoriteten skall inse nödvändigheten av atl åtgärder vidtas. Produktionskostnadernahar nämligen nu nått en så hög nivå, att det även med fullständig statligbelåning ter sig ytterst svårt att klara socialt godtagbara boendekostnader inyproduktionen. Detta förhällande är naturiiglvis en av de primära orsakernatill att byggandet av bostäder och framför allt av fierbostadslägenheter liggerpä en så krisartat låg nivå. Förvarje år ökar klyftan mellan det socialt motiverade bostadsbyggandet och delfaktiskt genomförda byggandet. Bostadsbristen är för många människor -inte minst för ungdomar och andra som skall skaffa sig enegen lägenhet -jämförbar med den svåra bostadsbristen under stora delar av1950- och 1960-talen.