prot · G309116 · 1979-12-31 00:00:00 — En viktig delfråga är demokratins möjligheter inom den samhälleligaforskningen. När jag läser utskottsbetänkandet och ser fram emot denstundande mekaniska voteringen och knapptryckandet finner jag ingethandlingsutrymme för vad en levande idédebatt skulle kunna leda fram till.Därmed vill jag inte på något sätt ringakta det arbete som ligger bakomutskottsbetänkandet. Anslag till forskning och forskarutbildning Nr 116 Man har utfört ett mycket gedigetarbete under relativt kort fid sedan Onsdaeenden statsverkspropositionen lades frami början . Frågan är snarare om 9 anril1980 '"' detta sätt att avgöraviktiga principfrågor är alldeles för effektivt. Jag har gett uttryck för den här personliga reflexionen från en nyvalds Anslagtill forsk- perspektiv. Det är tänkbart att en tids erfarenhet av tankeutbyte iutskottet nins och forskar- skulle ha fått mig att se med större tillförsikt påriksdagens möjligheter att utbildning verkligen påverka och styrasamhällets utveckling. Men de tankar som både forskarna själva och många andrahar om vetenskapens uppgifter i ett samhälle i omvandling måste få reellamöjligheter att påverka, och då måste de maktcentra som styr vitala delarav forskningen tvingas att ge vika för demokratin. Vi kommunister ser fackföreningarnasom de arbetandes viktigaste organisationer och vill därför genom endemokratisering med ökat fackligt inflytande bana väg för en sådan utveckling. Jaghar avsiktligt ägnat mitt anförande heltåt motion 1321. I betänkandet behandlas också vpk-motionerna om ökade anslagtill fredsforskningen, om ökade anslag till preventivmedelsforskning och omett införande av idrottsforskning som ämne vid högskolorna. i ett senare anförande att ta upp dessa motioner. Med det anförda vill jag yrka bifall till motionen 1321 avLars m.fl. I utbildningsutskottets betänkande nr 20behandlas rätt många motioner av de mest skiftande slag, och jag kan rimligeninte som representant för utskottet kommentera alla dessa. Utskottets syn pådem är utförligt redovisad i betänkandet. Någon motion är tillgodosedd genomnyligen fattade riksdagsbeslut och andra är föremål för utredningar av olikaslag. Vpk :s partimotion, som har talat för,är praktiskt taget i sin helhet en upprepning . Jag kan förstå attmotionärerna inte är nöjda med behandlingen av en motion som blivit avstyrkt,men faktum är att utskottet inte har funnit någon anledning att ändra denuppfattning på där berörda punkter som utskottet gav uttryck för för ett årsedan och som då ställde sig bakom. Det finns därför inte heller skälatt närmare gå in på de olika delyrkandena här. De är klart redovisade på s. Jag vill dock säga till motionärerna att det ingalunda ärså att utskottet går förbi några motioner med en axelryckning. Det förekommeren ordentlig genomgång av alla motioner, och den mest uttömmande behandlingen idessa fall ägde naturligtvis rum efter det att de hade väckts i samband medfjolårets proposition. Jag kommer att närmare kommentera de avsnitt som tas uppi reservationer vid utskottsbetänkandet. Somframgår av detta betänkande fattade ett beslut om vissariktiinjer för forskningsplaneringen. Dessa riktlinjer innebär att 176 regeringen för varje valperiod i enproposition redovisar ett regeringens FoU-program.Lars var inne på dessa frågor. För att få bästa möjliga underlag för en proposition avdet här slaget har regeringen gett en rad uppdrag åt berörda parter. Avbudgetpropositionen framgår sålunda att UHÄ, ,forskningsrådsnämnden och delegationen för vetenskaplig och teknisk informationsförsörjningfått i uppdrag att lämna förslag i olika avseenden. Det gäller bl. a.förbättrad forskningsstatistik, registrering av forskningsprojekt, system fördimensionering av forskarutbildning etc. I den socialdemokratiska partimotionen och i reservationen1 framhålls att den forskningspolitiska propositionen bör läggas fram förriksdagen i början av varje valperiod, och utskottsmajoriteten delar i stortdenna mening. Jag själv har inget att invända mot det. Men man bör komma ihågatt en sådan proposition nu skall läggas fram och att det,som jag har erinrat om, är mycket förberedelsearbete. Regeringen har ändåbedömt det som viktigt och i överensstämmelse med fjolårets riksdagsbeslut attlägga fram en proposition , även om det blir i slutet avdensamma. Utskottet ställer sig bakom detta förfarande men säger attavlämnandet av dylika propositioner i fortsättningen måste ske så tidigt sommöjligt efter ett val. Den idédebatt som efterlyste bör ha enframskjuten plats i samband med att regeringen lägger fram denna sinproposition - ett regeringens FoU-program. I reservationerna 2, 3, 4 och 5 krävs högre anslag till deolika fakulteterna. Det är så som erinrade om, att det i de socialdemokratiskareservationerna över lag krävs mer pengar än vad regeringen och utskottsmajoritetenanser det möjligt att satsa. Det handlar om åtskilliga utöverbudgetpropositionens förslag. Då skall man också ha i minnet att forskningsorganisationenvid universitet och högskolor fär betydande nytillskott i åretsbudgetproposition. Dessutom aviseras ytterligare förstärkningar kommandebudgetår. Jag tycker att regeringen och utskottsmajoritetenhärigenom visar det ansvar man kan begära när det gäller denna viktiga sektor.Det är klart att det alltid går att plussa på mera, men i den prioritering sommajoriteten tvingats göra är det förslag som framläggs så långt man kansträcka sig. framförs önskemål om inrättande av nya professurer.Utbildningsutskottet brukar vara noga med att de professurer som föreslåsfinns upptagna på förslag från underliggande instanser. Emellanåt har dockutskottet föreslagit att inrätta en och annan professur, även omregeringen inte har föreslagit det. Så sker också . Det gällerprofessuren i belysningslära, varom det finns en motion som behandlas i dettabetänkande. UHÄ har i sin anslagsframställning fört fram kravet på dennaprofessur, och det har också styrelsen för tekniska högskolan i . Utskottet föreslår således att denna professur inrättas vid KTH 1981. Däremot vill utskottet avvakta när det gäller professureni industriell organisation vid högskolan i . I reservation 6 begärs ensådan . UHÄ utreder resursbehoven för både utbildning och forskninginom det 12 protokoll 1979/80:114-116 Anslag till forskning och forskarutbildning Nr 116 aktuella området. Såvälföredragande statsrådet som utskottsmajoriteten 1 I menar att denna UHÄ:s utredning bör inväntas innan man tarställning i q .,iqQn frågan. Det är, som jag tidigarepåpekade, en ordning som utbildningsut- skottet oftast brukar tillämpa. A I til fn-sk reservation 7 krävs 3 milj. kr.utöver budgetpropositionens förslag. , r ; Också här har regeringen lagt påmera resurser och aviserat fortsatt höjning ning ochforskar- 6 6 6 k j & /., , . Majoritetentillstyrker detta och avvisar motionsyrkandet. nämnde att de socialdemokratiskaledamöterna i utskottet var mer intresserade än majoriteten av att satsa pånaturvetenskap och teknik. Han hänvisade till hur det såg ut i samhället i dag.Ja, det är väl i så fall synder som ligger ganska långt tillbaka i tiden.Effekterna av en satsning som denna ser man ju inte . När det gäller utbildningsbidrag för doktorander föreslåsi budgetpropositionen en höjning av antalet med 75 upp till 1 510. Dennaökning motsvarar ungefär vad forskarutbildningsutredningen föreslog.Reservanternas förslag om ytterligare 200 utbildningsbidrag kan utskottet intebiträda. Vad avser beloppens storlek bör vi avvakta behandlingen av lärartjänstutredningensförslag till studiefinansiering innan någon ändring görs. Utredningen är jufärdig och ute på remiss samt kommer att behandlas i vanlig ordning. Frågan om försöksverksamhet med regionala forskningsråd iVärmland och tas upp i den socialdemokratiska partimotionen och ireservation nr 10. Jag vill gärna understryka vikten av det som härvidlagbehandlas i motionen. De regionalpolitiska problemen finns litet varstans ilandet, och jag delar helt uppfattningen att ett närmande av forskningen tillden handfasta verkhgheten är en angelägenhet av högsta rang. På vilket sättanvänder vi bäst de resurser som satsas på regionalpolitiken och arbetsmarknadspolitiken?Det är en fråga som det är motiverat att ställa och viktigt att få svar på. Imotion från har vi tidigare tagit upp dessa frågor och påtalat att vivet för litet om varför satsningar utfaller si eller så. En annan fråga som manofta har anledning att ställa är: Utnyttjar vi på bästa sätt de tillgångar avskilda slag som finns i de olika regionerna? Utskottets majoritet är i detta läge inte övertygad om attden lämpliga vägen är att gå via regionala forskningsråd. Risken föruppsplittring av resurserna finns. Däremot bör en bättre samverkan ske mellanforskare och planerare på regional nivå. I sarnband med beslut om regionalpolitiken fick expertgruppen för forskning om regionalutveckling bl. a. till uppgift att initiera och samordna forskning påregionalpolitikens område och se till att forskningsresultaten blirtillgängliga för dem som har att fatta beslut på olika nivåer - inte bara fördem som skall fatta beslut på regional nivå utan i minst lika stor utsträckningför dem som skall fatta beslut på central nivå i detta hus. Inom varjehögskoleregion finns dessutom en regional samverkansgrupp med uppgift att varaen länk mellan forskare och planerare på det regionala planet. Det haralltså hänt en hel del på det här området . ,, framlägger sitt betänkande . 178 Vid universiteten och de tekniskahögskolorna finns sekretariat för att främja kontaktenmellan högskoleforskningen och näringslivet. Till detta kan läggas Nr 116 att stödtill forskning och utveckling som bekant ges av STU, Onsdaeenden jubileumsfond,de regionala utvecklingsfonderna etc. 9 anril 1980 Utskottethar utförligt redovisat vad som är på gång. Inte minst vad jag senasttalade om, nämligen de regionala satsningarna och konsekvenserna av Anslåstill forsk-dessa har redovisats i utskottsbetänkandet på ett fylligt sätt,framför allt det nins och forskar-som har hänt justnär det gäller forskningens utbildning anknytning till näringsliv ocharbetsmarknad. Vi tycker nog att det som reservanterna över hela fältet är uteefter väl fillgodoses med de satsningar som görs, inte minst mot bakgrund avdet statsfinansiella läge som f. n. råder. Jag vill gärna understryka att detinte råder några delade meningar i utskottet om frågornas vikt och betydelse.Det vill jag starkt betona. Man kan möjligen diskutera att vi på några punkteranvänder olika vägar för att nå målet, men jag tillbakavisar påståendet attutskottsmajoriteten skulle ha lägre ambitionsnivå än minoriteten när detgäller denna viktiga sektor. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskottetshemställan på samtliga punkter. () replik: När det gäller tidpunkten för framläggandet av den förstaforskningspolitiska propositionen noterar jag att utskottets talesman, , lika väl som utskottsmajoriteten håller med oss om att den rimligaordningen bör vara att man framlägger en sådan här forskningspolitiskproposition i början av varje mandatperiod. Då är det litet underligt att maninleder denna verksamhet genom att bete sig precis tvärtom och framlägga den islutet av mandatperioden. Jag tycker att det rimmar väldigt illa med vadutskottsmajoriteten själv skriver i sitt betänkande. När man börjar en sådan här ny verksamhet som är litet aven provverksamhet för , borde den få bilda mönster för hur man skallbete sig i fortsättningen. Att på en viktig punkt ge avkall på detta kravtycker vi inte är ett särskilt lämpligt tillvägagångsätt. Därför har vireserverat oss på den punkten. Vi ser heller inte någon speciell nackdel med enförskjutning från den tidpunkt som utskottsmajoriteten nu har valt, dvs, slutetav den innevarande mandatperioden, och till den tidpunkt vi valt, dvs. börjanav den kommande mandatperioden. Dessa tidpunkter skiljer sig inte så mycket åt.Det är ju bara det att det är ett val emellan, och jag tycker att man bordeavvakta det när rnan ändå kommit så här långt. Vi anklagar i och för sig interegeringen för detta. Vi har klart för oss att mycket bakgrundsarbete måstegöras, och det är bra att det blir gjort, men vi tycker alltså att här finns eninkonsekvens. säger att han tillbakavisar påståendet omatt majoriteten skulle ha en lägre ambitionsnivå än minoriteten. Jag har svårt att se att man kan tolka minoriteten på det sättet att den skulle ha en lägre ambitionsnivå än majoriteten. Det är ändå ett faktum att vi är beredda att satsa mera pengar på den här verksamheten än vad majoriteten gör. Det måste väl ändå kunna 179 Anslag tdl forskning och forskarutbildning tolkas somatt vi haren högre ambitionsnivå. Jag kan inte få det till någonting annat. Vi gör alltså helt enkelt andra prioriteringar änmajoriteten. Majoriteten har givit skäl för sina. Den gör en annan avvägning.Vi har givit skäl för våra, och jag tycker nog ändå att det måste tolkas som enhögre ambitionsnivå. Låt mig sedan när det gäller de regionala forskningsrådensäga att den väg som vi föreslår naturligtvis är en väg bland många andra. Dethade funnits möjlighet att välja andra vägar. Utskottets talesman antyddenågra. Jag menar att det här är ett sätt som man kan pröva. Sedan får vi se omdet sättet är bättre än några andra. Det är väl bara bra om man prövar olikavägar, och vi vill att den väg vi föreslår också skall vara med i bilden närman skall utvärdera verksamheten på regional nivå. CLAESELMSTEDT (c) replik: Vi kanske inte behöver föra någon längrediskussion om tidpunkten för avlämnandet av det första FoU-programmet. Detfinns en ambition att komma i gång med verksamheten, och det är motivet för detförslag som här föreligger. Jag understryker än en gång att vi har denuppfattningen att det är bra om verksamheten kan komma i gång så snart sommöjligt efter ett val. När vi talar om vem som har den högsta eller den lägstaambitionsnivån i sammanhanget vill jag bara säga att om vi går tillbaka ettantal år och tittar efter vad som har satsats med de olikaregeringar som vi har haft , så är jag säker på att vi kommeratt finna att det sammantaget ingalunda är någon lägre ambitionsnivå hos dennuvarande regeringen än hos den socialdemokratiska. Sedan är det klart att det är som säger,att man kan prioritera olika. När man kommer till slutpunkten är det faktisktså - den erfarenheten lärde jag mig i oppositionsställning - att det är någotlättare att agera utifrån den positionen än vad det är utifrånregeringsställning. Den erfarenheten tror jag att också har. När det sedan gäller de regionala forskningsråden sägerLars att det är en väg och att det kan finnas flera. Jag håller medom det, och det är ett intressant uppslag, men med all den verksamhet som är pågång för att komma till rätta med de här frågorna och i det statsfinansiellaläge som vi befinner oss i har utskottsmajoriteten stannat för att välja denandra vägen, och socialdemokraterna har reserverat sig. Jag tycker att det är bra att alla de olika förslagenfinns med i den fortsatta debatten, för jag är övertygad om att detta är intesista gången vi diskuterar frågor av den här typen på forskningens område.Verkligheten kommer att hjälpa oss, om ingen annan gör det, att se till att vidiskuterar dem allt framgent. LARSGUSTAFSSON (s) replik: sade att om man går tillbaka och ser påhela så kanske den borgerliga grupperingen har väl så hög ambitionsnivåsom socialdemokraterna på det här området. Det är alltid intressant medhistoria, och visst kan vi öva litet historik här, men varför då stanna baravid ? Varför inte gå tillbaka till en del av och1960-talet också? Då ställer sig måhända relationerna litet annorlunda. Men alldeles oavsett detta - det är inte historia vi skalltala om, utan nu är det dagens frågor som vi skall avgöra, och det var mot denbakgrunden jag gjorde mitt konstaterande. Jag vet inte vad det ligger i synpunkt attdet alltid är lättare att i oppositionsställning komma med förslag. Jag skallinte övertolka hans uttalande - har ju längre erfarenhet av attvara i oppositionsställning än vad vi har i mitt parti. Vi får väl se hur detgår framöver. Vi har inte utnyttjat oppositionsställningen otillbörligti den meningen att vi har gjort någon överteckning. I vår alternativbudgetfinns det täckning för de propåer som vi har på detta område. Det visaråterigen att vi här har en högre ambitionsnivå. Vi är beredda att satsa merpengar än vad regeringen vill göra. Anslag till forskning och forskarutbildning () replik: Jag har inte påstått att socialdemokraternaotillbörligt har utnyttjat oppositionsställningen, och det påstår jag inteheller . Jag tycker att vi kan notera en högambitionsnivå, när regeringen nu i budgetpropositionen har lagt framförslagsom, om vi ser dem sammantagna, betyder bortemot 100 milj. kr. iförstärkning på denna sektor. Det är ingen dålig satsning. Och det ger miganledning att säga att ambitionsnivån hos utskottsmajoriteten och regeringeningalunda är låg. JÖRGENULLENHAG (fp): Med anledning av och LarsGustafssons diskussion om forskningssatsningens storlek tycker jag, i likhetmed , att det är angeläget att slå fast att budgetpropositionensförslag och utskottsmajoritetens ställningstagande innebär en betydandesatsning på forskning. Ytterligare 10 milj. kr. går till anskaffande av dyrbarvetenskaplig utrustning. Ett 20-tal nya professurer inrättas inomsamhällsvetenskapliga, humanistiska, naturvetenskapliga, medicinska ochtekniska områden. Bland dessa märks långvårdsmedicin i , reumatologi iUmeå, materialvetenskap i , fjärranalys i och kvalitetstekniki . Sammantaget rör det sig om 70 nya tillforskningen. Man kan säga att satsningarna från folkpartiregeringens tidfullföljs. Förra årets budgetproposition och den s. k. forskningspropositionenledde ju sammantaget till resursförstärkningar för forskningen påutbildningsdepartementets område med ca 110 milj. kr. I forskningspropositionen lades också A nslag till forskning och forskarutbildning riktlinjernaför en samlad och långsiktig forskningspolitik fast. Från sida menar vi att det är mycketangeläget att också med mycket kärva budgetlägen upprätthålla ochförstärka forskningen. Forskningen har nämligen en stor långsiktig betydelseför att vi skall kunna få ett konkurrenskraftigt näringsliv och ökad socialvälfärd. Vi tycker därför att det är glädjande att det, vilket inne på, i budgetpropositionen betonas att regeringen har för avsikt attockså budgetåren 1981/82 och 1982/83 göra forskningssatsningar av sammaomfattning som under det nu aktuella budgetåret. Jag hävdar alltså att forskningen har prioriterats underden tid som de borgerliga partierna har varit i regeringsställning. LiksomClaes Elmstedt menar jag att forskningen sannerligen inte var högprioriteradnär socialdemokraterna var i regeringsställning. Och påsocialdemokratiskt håll erkänns då och då att regeringen prioriterarforskningsområdet högt, även om det kanske inte har framkommit i dagensdebatt. Men i en intervju i , där budgetförslaget, var det andra tongångar. Där karakteriseradeoppositionsledaren satsningen på forskning och utveckling som "bra".Budgetförslaget bestod enligt mest av "elände". Satsningenpå forskning och bekämpandet av alkoholproblemen var det enda som var bra i budgetförslaget. Låt oss nu hoppas att den enighet om att det är viktigtatt satsa på forskning och utveckling som växt sig allt starkare kommer attytterligare kunna förstärkas . På en punkt hade jag, herr talman, önskat attutskottsbetänkandet hade sett annorlunda ut. Det gäller placeringen avprofessuren i historisk demografi. Jag menar att övervägande skäl talar för attden skall placeras i och inte i . Utskottet är dock på denna punktenhälligt, varför det knappast nyttar att komma med något yrkande. Jag vill istället, herr talman, yrka bifall till utskottets hemställan på samtligapunkter. LARSGUSTAFSSON (s) replik: Jag skall bara göra två korta kommentarer. Den förstagäller detta med satsningen på forskning. läste upp en lista påting som regeringen lagt fram i denna proposition, och för all del ocksåtidigare. Vi instämmer i detta, vi står också bakom de satsningarna. Där finnsdet inga delade meningar. Det är alltså inte på det sättet att vi i minoriteteninte vill göra dessa satsningar. Vi står bakom dem, och det kanske bör slåsfast. Vidare är det intressant hur man väljer tidpunkter förjämförelser i en historik. väljer man när man skalltala om att socialdemokraterna inte högprioriterade forskningen. Jag kan hållamed om det- det var en period då vi inte gjorde det. Men då vill jag ställasamma fråga till som till : Varför glömmer nibort ? Också då satt socialdemokratin i regeringsställning, och dågjordes väldigt stora satsningar, liksom även under en del av 1950-talet.Plocka med det i bilden när ni gör jämförelser! När det sedan gäller parallell mellan vadOlof sade och vad som enligt inte skulleha framkommit här i debatten så kan jag stryka under det sade,nämligen att det var bra satsningar. Det jag sade var inte att det vardåliga satsningar. Jag sade att vi gjorde ytterligare satsningar ovanpå de ioch för sig bra satsningar som regeringen har gjort. () replik: slutar med en vänlighet, ochjag skall börja med en. Jag skall gärna erkänna att det funnits tider isocialdemokratins historia då forskningen har varit mycket högt prioriterad.Det gällde inte minst då var statsminister ochBertil var oppositionsledare. Men det är ändå av intresse att konstatera,att om man jämför som närmast föregick de ickesocialistiska regeringarna finner man att intresset för forskning inte varsärskilt stort på socialdemokratiskt håll. har inte hellerförnekat detta. Men är väl det viktiga att vi tar fasta på det ökadeintresse för forskningen som finns inom alla partier, och det gäller ocksåintresset inom socialdemokratin. Det tycker jag bådar gott för kommande årssatsningar, och det kan hända att vi får en betydande enighet även då omsatsningar på forskningsområdet. Det är som säger, att vi äröverens om väldigt mycket. Vi är överens om de stora satsningar som förts frami budgetpropositionen och som , som jag tidigare sade, har gett ettgott betyg. Anslag till forskning och forskarutbildning () replik: Jag tycker att det viktiga inte ärdet som varit, utan det viktiga är vad vi tänker göra och för framtiden.Debatten skulle kanske enbart syssla med det. Men det var inte jag som börjadehistorikavsnittet, utan det kom från annat håll. GUNNARBIÖRCK i (m): har i sitt betänkande1979/80:20 med sedvanlig ackuratess avstyrkt två av mina motioner. I den enahar jag försökt anvisa en någorlunda adekvat nomenklatur för professurer iallmänläkarvård och långtidsvård, men utskottet stöder sig på högre och merakonservativa auktoriteter än mig, och därmed får jag låta det bero - att enterminologi har vunnit erkännande, som ger sig ut för annat än vad den hartäckning för. Man får väl då i stället se till att utbildningskraven skärps såatt en full invärtesmedicinsk kompetens också föreligger. Det"allmänna" kan ju inte vara mindre än sina delar. Något mera bekymrar mig situationen inomforskningsrådsnämnden. Erfarenheten har visat, att de fyra parlamentariskarepresentanterna i en nämnd med 15 ledamöter och en ordförande emellanåt harsvårt att fullgöra den förmedlande funktion mellan forskarsamhället ochfolkrepresentationen Anslag tdl forskning och forskarutbildning somrimligtvis är deras uppgift. När nämndsammanträden i tiden sammanfaller medriksdagsplena kan det vara svårt för riksdagsledamöter att delta inämndsammanträdena. Men det är också så, att mycket av det egentliga arbetet inämnden är fördelat på tämligen självständiga delegationer, vilkas beslutendast i efterhand kan inhämtas. Åtskilliga av de frågor forskningsrådsnämnden har attbehandla har emellertid politisk valör, och det skulle då vara önskvärt rned ennärmare kontakt mellan de politiska representanterna och dem som sköter denfaktiska handläggningen av sakfrågorna. Detta gäller tratrken i bådariktningarna- alltså även återförandet till det politiska planet averfarenheter vunna i det sakliga arbetet i forskningsrådsnämndens delegationer.