prot · G30975 · 1979-12-31 00:00:00 — även om vi hade obegränsade ekonomiska resurser. Därför behöver viden tid och de resurser som vi får om vi utnyttjar kärnkraften under enövergångstid pä högst . Men vi kräver också alt bli respekterade, tagna på allvar,när vi säger att vi sätter en bestämd slutpunkt för kärnkraften. Och vi ärmycket bestämda på att arbetet på att utveckla det nya energisystemet måstebörja , så att kärnkraften och oljan successivt kan ersättas av nyenergiteknik. Det är en missuppfattning, som sprids av företrädarna för linje3, att vi skulle representera en energipolitik som innebär att vi om 20-25 årplötsligt och oförberedda skulle stå inför uppgiften att avveckla ett myckelstort kärnkraftsberoende. Linje 2 är i själva verket den enda linje somredovisar en trovärdig strategi för en framtida energiförsörjning med nyaenergikällor, utan kärnkraft, olja och kol. En sådanstrategi, som är trovärdig, saknar både linje 1 och linje 3. Linje 1 sätter ingen slutpunkt för kärnkraften. Denanvisar inga medel för att utveckla ett nytt energisystem för framfiden. Denger inte samhället det inflytande som behövs för att garantera säkerheten ochen målmedveten satsning på ett nytt energisystem. Linje 3 anvisar inte heller någon realisfisk och trovärdigstrategi för att klara utvecklingen av det nya energisystemet under den perioddå kärnkraften enligt linje 3 skall avvecklas. Linje 3 leder till ett kolberoende och till sådanaorimliga påfrestningar på samhällsekonomin som hotar sysselsättningen ochutrymmet för sociala reformer, men också satsningen på det nya energisystemet. Dessutom företräds linje 3 till sin majoritet av ettborgerligt parfi som regerar tillsammans med . I denna rollföreträder en skalle- och fördelningspolifik, en samhällsplanering ochbostadspolitik som släpper loss onödig lyxkonsumtion och energislöseri. I dennaroll har motsatt sig kravet på en effektivisering av hushållningsprogrammet.I denna roll har vägrat genomföra förra årets riksdagsbeslut omsamhällsägda utvecklingsbolag för energiteknik, transportsystem ochmiljöteknik. I denna roll år inte beredd att ge samhället, medborgarnaoch löntagarna det inflytande som krävs för att utveckla ett resurshushållandeoch energisnålt samhälle. Därför,herr talman, är och därmed linje 3 inte trovärdiga. PER (): Till anförande vill jag knytatvå små reflexioner: Den ena är att jag inte tror att kärnkraftverken blirsäkrare för att staten äger dem. Den erfarenhet vi har av kärnkraftsdrift ivårt land talar tvärtom -av helt andra skäl i och för sig - om att ,'idkärnkraftverk där staten äger mest är drifterfarenheterna sämst, men där deenskilda intressenterna har det största inflytandet är drifterfarenheternafaktiskt bäst. Jag säger inte att detta bevisar att enskilt ägda kärnkraftverkär säkrare än statliga, men jag hävdar att staten inte är bättre att drivakärnkraftverk än vad någon annan kan tänkas vara - så mycket mer som säkerheteni värt land övervakas av två statliga myndigheter, som tillämpar sammaprinciper oavsett vem som äger reaktorerna. Den andra reflexionen gällersatsningen . Man får ibland - i hög grad från företrädare för linje3, i något lägre grad från företrädare för linje 2- intrycket att vi skullevara oense om hur mycket pengar vi skulle satsa pä den förnybara energin.Sakläget är ju del alt vi är ense om praktiskt taget varje krona. Vi är dessutom, tror jag, innerst inne ense om att det somnu är gränssättande för vår förmåga att utveckla ny energiteknik snabbt inte iförsta hand är tillgången på forskningsresurser utan tillgången på kompetentforskarpersonal - i ett land som ändå inte är större än . Jag hoppas attenigheten om satsningen på den förnybara energin kommer att hålla också överfolkomröstningen. Folkomröstningen sker motbakgrund av några djupt allvarliga ting i vår omvärld. Det är framför allt tvåutgångspunkter i denna omvärld som ingen svensk energidebatt får tillåtas gåförbi. Den ena är att vi vet att världen i sin helhet under dekommande 30-40 åren kommer att stå inför någonting mellan en tredubbling och enfyrdubbling av sin energiefterfrågan. Också har rätt att kräva endräglig framlid. Därmed har de också rätt att kräva en hygglig tillgång påenergi. Den andra är alt under precis den period då vi skall gåigenom detta dramatiska skeende beträffande efterfrågeökningen skall också denenergikälla som svarar för hälften av världens energiförsörjning dalaned fill . Det gäller alltså en minskning från till somvi kanske kommer att fyrdubbla energiefterfrågan. Detta är dramatiken i deninternationella energisiluation som, som sagt, ingen svensk energidebatt kanföras förutan. Detta är det allvarliga sakliga utgångsläget för . Det finns ett allvar till, herr talman, nämligen den orooch den undran som människor känner inför energianvändning i stort och införkärnkraftsanvändning i synnerhet. Den oron och den undran är värda all ta påallvar. Det ställer krav på att energidebatten förs i hederliga och uppriktigatermer. Därför är det, herr talman, så ledsamt att det nu förefaller som ombotlen fullständigt har gått ur linje 3:s kampanjorganisation isaklighetshänseende. När man i dess tidning - jag vet inte i hur många exemplarden har spritts -kastar ut att 400 spädbarn har omkommit lill följd avHarrisburgolyckan, gör man det medvetet för att skapa oro och för att skrämmamänniskor som redan är oroliga. Skall debatten fortsätta att föras på sådantsätt, blir folkomröstningen en enda lång tragisk uppvisning i politiskttaskspeleri. Vad man hänvisar till i sin tidning är en professorSlernglass, okänd i men profet i . Han hävdar alltså att 400 barnskulle ha förolyckats som ett resultat av förra året.Tidningen skriver: Närmast steg dödssiffran , i hela statenPennsylvania . Det innebär att nästan vartannat barn som föddes dog. Normalt dör bara 4 barn av 100 i denna delstal. Hälften av alla nyfödda barn skulle alltså ha dött iPennsylvania ! Detta ärinte den första undersökningen av samma slag som professor Slernglass har gjort. Vid flera andra tillfällen har hanförsökt påvisa spädbarnsdödlighet i samband med kärnkraftsanvändning. I börjanav 1970-talel bjöds han hit till för att sammanträffa med bl. a.strålskyddsinstitutets chef professor . Den gången gällde denpåstådda barnadödligheten . I ett brev till den 19 september 1979beskriver mötet med professor på följande sätt: "Där visade Slernglass kurvor över hurspädbarnsdödligheten i vindrikt ningen från kärnkraftverket Indian Point vid var direkt korrelerad till utsläppen av radioaktiva ämnen i . Vi frågade då varför han korrelerade spädbarnsdödligheten i vindriktningen med aktivi tetsutsläppen i flodvattnet. Hade det inte varit naturligare all se pä sambandet mellan aktivitetsutsläppet i luften och spädbarnsdödligheten i vindriktningen. 'Jo', sade Slernglass, med avväpnande naivitet, 'jag försökte först det, men då fick jag inte en så god korrelation,' Det var så sant, ty en sådan jämförelse visar i stället att ökade utsläpp var förbundna med mindre barnadödlighet-- ," sammanfattade sina intryck avdoktor vid en intervju i :"Den mannen", sade , "har haft fel så inte orkar reagera. Han letar reda på några siffror som han sedan hittar påen lämplig förklaring till." Det är, herr talman, sådana apostlar som linje 3 i daganvänder som sina banerförare. Del är sådana apostlar som får tala i tidningarsom vänder sig till en allmänhet som har rätt att få ärliga besked inför den 23mars. Det är, herr talman, en cynisk spekulation i människors oro som linje 3nu ägnar sig åt. Den spekulationen är ovärdig den politiska debatt som vi ärvana vid att föra i det här landet och en förolämpning gentemot alla demänniskor som inför folkomröstningen vill ha ett uppriktigt svar på frågan omvi kan använda kärnkraften eller inte. Så, herr talman, en helt annan sak. Det har hävdals fränföreträdare för Unje 3 att det svenska samhället skulle göra en god affär påatt inte använda sina tio färdiga kärnkraftreaktorer och bygga färdigt de tvåsom är under arbete. Det visar sig nu att om vi startar de redanfärdigbyggda fyra aggregaten skulle vi spara så mycket olja redan fram till1985 att det skulle bekosta de ytterligare investeringar som behövs ireaktorerna och 3. Normalt brukar man inte betrakta sig som fattigare om maninvesterar pengar i produktiv verksamhet med god lönsamhet. Däremot brukar manbli fattigare genom att först investera jättelika summor i anläggningar somsedan inte kommer till användning. Del är därför, herr talman, som blirfattigare om vi avvecklar kärnkraften - fattigare än om vi inte skulle användade kärnkraftverk som vi under en lång följd av år byggt upp med gemensammaansträngningar. Och det är mycket fattigare vi kommer att bli. Konsekvensutredningenräknar med under samhällsekonomiska villkor som vi vetaldrig någonsin kommer att vara för handen. Sannolikt kommer vi att ligga på kostnader under desamhällsekonomiska villkor som vi oavsett regering kommer alt brottas medunder , Det leder till ökad arbetslöshet och otrygghet för människorna. Sådana ser, herr talman, realiteterna ut inför folkomröstningen.Vi skall erkänna all realiteterna är just dessa. Vi måste satsa hårt, herrtalman, på att spara energi och utnyttja våra egna energitillgångar. Vi fårstörre resurser att göra detta med, om vi använder de kärnkraftverk vårt landhar eller håller på att bygga. () replik: Låt mig bara något kommentera det som PerUnckel anförde inledningsvis som svar på min kritik av linje 1 - att den saknaren trovärdig strategi för att både hushålla och utveckla elt nytt energisystemoch sälla en slutpunkt för kärnkraften. Samhällets inflytande spelar ingenroll, sade Per . Vi påslår inte att det är det enda som spelar roll försäkerheten, men vi menar att man inte skall behöva misstänka attlönsamhetstänkande har fått gå före säkerhet. Därför är samhällsägandeviktigt. Men framför allt är ett sådant samhällsinflytande som baravi är beredda att ge nödvändigt för att man skall kunna utveckla det nyaenergisystemet och kunna hushålla med energin bättre. Många, inte minst frånlinje 3, försöker låtsas som om det inte funnes någon väsentlig skillnad mellanlinje 1 och linje 2. Men det finns en rad punkter som saknas på linje l:s valsedeloch där linje l:s företrädare sätter sig till motvärn när de diskuterar de härsakerna i det här huset eller ute i kommunerna. Och det är just de punkter därman diskuterar vad det är som krävs av planering, av styrning, av enmedvetensamhällsutveckling - där vi anser att man från samhällets sida måste bestämmautvecklingen för att klara de uppsatta målen. Jag kan räkna upp många konkretapunkter där har röstat nej till förslag och krav från vår sida. Detgäller inte bara anslagsposterna. Det gäller också organisationen, det gällervilken sorts fördelnings- och skattepolitik man skall föra. Och det är till slut, herr talman,just på denna punkt som också linje 3 saknar trovärdighet, eftersom centernstår för samma osociala och energislösande samhällsplanering som moderaterna.Nu har ju demonstrerat sitt intresse för energifrågan genom att uteblifrån denna debatt. Därför finns det ingen företrädare för all riktafrågor till. Men jag vill ändå, herr talman, i symboliskt syfte fråga: Tänkerni föra den sortens politik som ni i regeringsdeklarationen har lovat föra ochsom överensstämmer med , eller den politik som krävs för attgenomföra linje 3:s avveckling på fio år? Jag har naturligtvis svårt att inte lägga migi denna debatt även om jag tyvärr har anlänt sent, för det är så uppfriskandemed det här grälet mellan de två ja-linjerna i folkomröstningen. Jag tycker attdet är viktigt att ni försöker att den vägen klara ut varför niskilde er åt på slutet. Det har ni nämligen inte lyckats göra tidigare. Varjegång jag har haft debatter här i kammaren förut i annan egenskap har ni alltidhört samman som ler och långhalm i era slutsatser. har vi alltså en helt nysituation, och jag tycker som sagt att den här debatten är uppfriskande, ochden bör kunna ge något av upplysning åt den allmänhet som har sä svårt all särapå er. Jag är naturligtvis inte främmande för alt en snabbavveckling av kärnkraften kräver styrning från samhällets sida. Del kräver enmålmedveten energipolitik, och det är detta som vi arbetat för inomcenterpartiet genom alla år. Vi har också uppnått en del. är det"inne" och opportunt politiskt att ställa upp på sparplaner förbefintlig bebyggelse, och vi vet också alt det är oerhört lönsamt att satsa pådetta. Det förbättrar på ett grundläggande sätt vår balans gentemot omvärlden. Vi vet t, ex, vilken diskussion som fördes undervalrörelsen om 30-och 40-talshusen i , Den undersökning somprofessor numera gjort visar att vi hade rätt. Det gick att medfem sex olika grupper av åtgärder minska oljeförbrukningen i dessa hus . Del är klart att det inte är så enkelt för er att erkänna,att ni på punkt efter punkt har tvingats sluta upp kring vår politik. En delhar kommit motvilligt, en del under protest, men efter hand har ni kommit i vårriktning. Del är likadant, utöver energiplanen, i fråga omforsknings- och utvecklingsprogrammet. Det var naturligtvis en avsevärdambitionsökning som skedde 1978, då man ökade från 366 milj. kr. fill 1 miljardunder den treårsperiod som löper. Den omställning som då påbörjades avStudsvik - tidigare Atomenergi - innebar att man från 5 ä 7 %verksamhet vid sidan av den nukleära teknologin nu kommit upp till kanske enfjärdedel. Och omställningen fortsätter, så visst har vi fått en utveckling pådet här området. När man i svepande ordalag efterlyser styrningsåtgärderfrågar jag: Vad skedde , då vi i gjorde ossobevekligt mer och mer beroende av oljeströmmen frän utlandet? Vad gjordesunder alla dessa år för all förhindra den utvecklingen? Då var det ekonomiskt,billigt, att importera och göra oss mer och mer beroende av oljan, vet viatt det fortfarande saknas instrument för att vid gränsen förhindra altoljeberoendet ökar - om det inte vore för den situationen att OPEC-staternahela tiden höjer priset. Jag tycker det finns anledning att erinra om att flera avde förslag som vi väckt är under praktiskt utarbetande, bl, a,förslaget om produktledsskatt, som skulle kunna vara ett sådant instrument föratt skilja de importerade bränslena, som ökar värt beroende avomvärlden, och de inhemska bränslena från varandra. Jag tror att ni gör er själva en otjänst om ni försökergöra gällande att långvariga arbete för att ändra inriktningen påenergipolitiken inte har någon trovärdighet. Diskutera i stället - och försökatt informera om - de alternativ som ni själva stär för! Det finnsen viktig sak i det här sammanhanget som vi inte får glömma och som jag är oerhört orolig för. Del gäller både Per Unckeloch dem som har talat tidigare. Om man först intecknar en stor del avenergimarknaden rned den elenergi som kommer från tolv kärnkraftverk och sedanmenar alt man därtill skall introducera de förnybara,uthålliga och inhemska energikällorna, dä frågar jag vem som skall betala denintroduktionen, om marknaden inte finns. Det måste bli skattebetalarna - delär väl de enda som kan ställa upp i det lägel. Det blir en upprepning av densituation som vi hade när kärnkraften introducerades i och 7 miljarderkronor gick till forskning och utveckling för introduktionen just överskallsedlarna. Det är viktigt att ni svarar på hur ni tänker er att kunna klaraden situationen. Det kommer att bli dyrt om man låter en överinteckning avenergimarknaden ske som man skall göra valet av energipolitik förframliden. Sedan finns naturligtvis alltid frågan på vilket sättlinje 1 och linje 2 skall behärska del stora elberoendet i en situation där delinträffar en allvarlig kärnkraftsolycka. Eftersom jag inte haft möjlighet attlyssna till hela diskussionen här, må ni gärna uppfatta den frågan somretorisk, men jag har aldrig hört något svar, vare sig av linje 1 eller linje2, Ni har ju också sagt att ni då är beredda alt stänga av kärnkraftverken.Opinionen kommer med stor sannolikhet också att kräva att sä sker och all detsker snabbt. Vad gör ni i den situationen för att inte skapa kris och kaos.dvs, det som ni ibland anklagar just avvecklingsalternativel för? Och hur vara ekonomiskt förnuft att satsa i en utbyggnadoch en fastbyggnad av kärnkraftsprogrammet, när det finns alternativ som vitydligen är överens om att vi skall satsa på i framliden? Och när vi är överensom - i varje fall i ord - att kärnkraften inte hör framtiden till, utan att denskall avvecklas, varför måste ni då ta sådana omvägar i stället för alt göradet som är naluiligl, nämligen att låta ord och handling följas åt och inte ihandling motverka det som ni säger i ord? Det är verkligen en fråga omtrovärdighet, och detta blir avgörande. Den som fortsätter att byggaut kärnkraften och talar om avveckling har betydandeinformationsproblem i förhållande lill den svenska allmänheten. Jag kan ju gedet tipset till er all det är detta som människor frågar orn ute på fältet. Hurär det dä möjligt med en sådan linje som er? Jag väntarpå ett svar. PER () replik: frågade om skillnaden mellanlinje 1 och linje 2. diskuterade samma spörsmål. Låt mig säga så här, att frågan är om vi inte skulle kunnaanvända 8 ä i4 miljarder, som det skulle kosta att lösa in den enskilda delenav , på ett bättre sätt än att köpa kärnkrafisaklier. Vore delinte bättre, , att vi, om vi nu anser oss ha dessa pengar, satsardem på säkerheten, forskningen eller på något annat meningsfullt område istället för att ägna oss åt ideologiskt motiverade piruetter, som inte har ettdyft med säkerheten att skaffa? Jag hållermed om hon menade att ett samhällsinflytande över kärnkraftsanvändningen är av avgörande betydelse försäkerheten. Sådant inflytande har vi; det utövas av SKI och av SSI, Men vaddelta har med sarnhällsägande av konkreta kärnkraftverk all skaffa övergår mittförstånd. Jag tror, , att skillnaden mellan linje 1och linje 2 går tillbaka på att socialdemokratin kände en så oemotståndlig lustatt förse sin valsedel med ideologiskt betonade piruetter att man var tvungenalt skriva en egen baksida. Om man gjort sig beroende av kärnkraft, har man då någonmöjlighet att ta sig ur den? Realiteten är ju att viredan för de kommande tio åren är beroende av en elanvändning som kräverkärnkraftverken. Jag har inte sett någon från linje 3 trovärdigt visa pä hurvi skall kunna avskaffa hela ökningen av elanvändningen, vilket vi skulletvingas till för att inle spränga ramarna. Det år därför som vi redan nästa årkommer alt öka vårt oljeberoende, om vi inte får köra i gång dekärnkraftsaggregat som stär där och väntar på idrifttagningstillstånd. Vi år beroende av elanvändningen. Frågan är då; Skall vianvända de metoder för all producera elektrisk ström som vi har satsat 40miljarder kronor på? Eller gör vi oss bättre rustade för framtiden om vislänger de 40 miljarderna pä sophögen och börjar om från början? Del är klart,, att vi vinner på att använda de kärnkraftverk som vi redan har. sade alt han inte lyssnat på hela debatten.Möjligen följde han emellertid i någon mån debatten förra gången som vidiskuterade energifrågor, nämligen inför beslutet om folkomröstningen. Viförsökte då från flera håll övertyga hans partikamrat om attdet faktiskt inte står till det svenska samhälletsförfogande om man avbryter investeringsarbetena på de två återståendereaktorerna. Vi kom då fram lill all del som slår till förfogande ligger någonslansvid halva det beloppet, när man dragit bort skadeståndskraven. Också OlofJohansson borde kunna erkänna att några 15 miljarder har han inte. Eller är detså att linje 3 handskas lika ovarsamt med den här typen av uppgifter somuppgifterna av professor som vi diskuterade här i kammaren straxinnan kom in i debatten? kanske för resten nu kanta upp Sternglassdebatten till en objektiv belysning från linje 3:s sida. Ärdet ansvarigt, , att försöka inbilla svenska folket på uppenbartlögnaktiga grunder att 400 spädbarn dog i . Är det ansvarigt - jaeller nej? () replik: Lät mig först något kommentera det sätt pävilket har behagat uppträda här i kammaren . Han tänjer sinrätt som statsråd att gå upp oanmäld i debatten och gör det på ett område somhan inte har ansvar för i regeringen och trots att han inte har lyssnat pådebatten. skäms dessutom inle för all tala om delta och demonstrerardet mycket tydligt genom det ganska slappa och illa genomtänkta anförande , ...,, Nr 75 Låt mig därför, herr talman, ställa de frågor som måsteställas till den föratt ta rätt på om det finns någon somhelst trovärdighet i ert uppträdande, Om OlofJohansson hade lyssnat på mitt och anförande och behagatstudera våra program, våra partimolioner och våra redovisningar, skulle hanveta att vi har en strategi för hur utvecklingen av ett nyttenergisystem och avvecklingen av kärnkraften skall . Dessutom skulle hanveta varför vi hävdar att vårt program är mer trovärdigt än ert eller linjel:s. Det grundläggande påslående som jag avslutningsvis gjordeoch som föranleder de frågor jag nu ställer är att linje 3 icke är trovärdig,eftersom icke heller är det så länge partiet har en borgerlig åskådningoch regerar tillsammans med . Ni för en skalle- och fördelningspolitikoch står för en samhällsplanering och en bostadspolitik som släpper loss onödiglyxkonsumtion och energislöseri. Är ni beredda att ändra er pä de punkterna,? Annars är ni inte trovärdiga. Ni är inte beredda att ge samhället det inflytande somkriivs för att man skall kunna styra utvecklingen mot ett resurshushållande ochenergisnålt samhälle. Del går inte ihop med borgerliga värderingar. Jag togockså upp ett bra exempel på detta. Det samhälleliga utvecklingsbolag som nivar med om att besluta i och som syftar till utvecklingav ny energiteknik och transportteknik, sorn är så nödvändig för att främjakollektivtrafiken och hushålla med energi på transportområdet, har ni nu varitmed om att sabotera. Är detta del pris ni fått betala, , för altfå vara statsråd - i en regering som för en politik som ökar orättvisorna ochenergislöseriet i samhället på alla nivåer? Varför har ni, , helatiden motsatt er våra krav på en sådan inriktning av hushållningsprograrnmetall det kan få en sådan effekt som det måste ha för att målet på det områdetskall kunna uppnås? Det som hitfills har uppnåtts, bortsett från punktinsatser,är bara en fjärdedel av del mål som uppsatts i berömda sparplan -del framgår av utvärderingarna. menar alltså att jag skullemotstå hennes "lockelser" till debatt. Det skulle jag väl också hakunnat göra-vi harju fört debatter förut och vet därför var vi har varandra.Det provokatoriska sätt på vilket anmälde frånvaro idebatten gjorde att jag ändå begärde ordet. talade vidare om den borgerliga åskådningensom ett hinder för en ny energipolitik. Något som de icke-socialistiskapartierna har gjort och som ni inte har hängt med på äralt använda skatleinstrumentet i energipolitiskt syfte. Del är inte alllidbekvämt alt göra det, men eftersom det är nödvändigt har vi ändå inle dragitoss för det. Det var det ena jag ville säga. Del andra - och del nämndejag i mitt enligt "slafsiga" anförande - är vårtförslag om produktledsskatten. en tankesom togs fram under arbete. har en särskild utredningtillsatts för alt skapa instrument som kan klara differentieringen mellanolika energiråvaror, och det vet också . När det gäller utvecklingsbolagen har inga tidigare beslutomprövats. Men det har ju hänt en "liten sak" sedan sist - vi harfått en lag om folkomröstning. Det finns naturligtvis möjligheter att påverkainriktningen av resurserna efler del att svenska folket har bestämt sig för vadsom är särskilt väsentligt all satsa på för framtiden. kan varaövertygad om att i varje fall kommer att arbeta vidare för det. Jag skall något kommentera talet om skadeståndssiffror.Jag är medveten om alt kontrakten är skrivna på ett sådant sätt att samhälleteller de privata köparna, som det ofta är fråga om i det sammanhanget, ådrarsig stora skadeståndskostnader. Det är en nackdel. Men samhällsekonomisktinnebär det inget resursslöseri.