prot · G30950 · 1979-12-31 00:00:00 — Mycket talar för att yrket sjukvårdsbiträde och enavgränsad utbildning för just detta yrke avskaffas. Med och den nyagymnasieskolan är grunden lagd för en diskussion om en enhetlig grundutbildningför alla som vill gå igenom vårdutbildning för att specialiserasig och genomgå en högre vårdutbildning. Vpk menar att all vårdutbildning skall byggas kring ett s.k. kursklossystem, där varje kurs representerar ett visst område och ett visstantal poäng. Om detta kursklossystem genomfördes, skulle många vårdutbildningarkunna brytas ner i ett antal kortare kurser som varvas med praktik. På så såttavskaffas terminsindelningen och tillgången på praktikplatser förbättras. Ettsådant system gör det också lättare att vidareutbilda sig. Inom sjukvården finns ett stort antal outbildade. Särskiltsvära är problemen i . Inom långvården i länsaknar av biträdena lämplig utbildning för sitt arbete. För helasjukvården i länet är motsvarande siffra . Om även de som saknartillräcklig grundutbildning för att kunna tillgodogöra sig utbildning för sittarbete och eventuell vidareutbildning skall fä möjlighet till yrkesutbildning,behövs särskilda åtgärder. kommunisterna föreslår därför attanställda inom sjukvården som saknar tillräcklig grundutbildning förvårdyrkesutbildning skall få möjlighet att utbilda sig på betald arbetstid. Detta är i huvuddrag våra förslag om hur vi vill havårdutbildningen organiserad. Jag yrkar bifall till motion 35 liksom till motion 1646. STIGALEMYR (s): Jag har inte anledning att redovisainnehållet i propositionen och utskottsbetänkandet utan hänvisar kammarensledamöter till det betänkande som föreligger. Jag vill dock säga att det nu efter mycket utredande ochmycken möda blir möjligt att anpassa vårdutbildningarna till högskolan och tillden högskolereform som beslutade om . Det ärviktigt att så sker. är vårdutbildningarna snåriga och svåra attöverblicka. länge betraktats som angeläget att kunna anpassa dem tillutbildningssystemet i övrigt på det sätt som sker. Det betänkande som utbildningsutskottet presenterar är iallt väsentligt enhälligt, och det är självklart att vi litet till mans haransträngt oss för att nå dit. Så många svåra problem är invecklade i den härproblematiken att det har krävts god vilja att komma samman. Vi har påsocialdemokratisk sida gjort allt vad vi har kunnat för att medverka till ettså enhälligt betänkande som möjligt. En del av de förslag som finns isocialdemokratiska motioner har vi lyckats genomföra i betänkandet. På någrapunkter föreligger avvikande mening, och jag skall strax, herr talman, ta uppdem och förklara vad utskottet har haft för åsikt på dessa punkter. Men jagnoterar att det är praktiskt taget i marginalen som denna oenighet föreligger.1 allt väsentligt har vi kommit samman. En anpassning till högskolereformen innebär ju bl. a. sä långt möjligt måste anpassa sig till den övriga högskolansantagningsregler och behörighetskrav. Det innebär också ett rätt stort mått avlokalt inflytande. Det är rätt intressant att se att människor som i andrasammanhang har talat om vikten av lokalt inflytande blir rädda för det när vikommer till den här typen av utbildning. har erinrat om vissaremissinstanser som känner sig skrämda över att vi för ut lokalt i landet -till sjukvårdshuvudmännen - ett inflytande över utbildningen. Det är i stilmed den reformering av högskoleväsendet som vi håller på med. har välall anledning att lita på att de som har ansvar för den lokala utformningenkommer att känna sitt ansvar och kommer att genomföra de förändringar som ärbra från deras utgångspunkt. Det kommer inte att betyda - det är utskottetsuppfattning - att vi får dåliga utformningar på vissa håll i landet. Utskottetlitar så mycket på de lokala politikerna att vi inte fruktar det som Inga Lantzoch fruktar. Det finns också anledning att notera, herr talman, att detär brist på folk inom vårdområdet. Det kan vara olika meningar, om skälen tilldetta. Det finns naturligtvis ett gemensamt ansvar hos ochlandstingen -sjukvårdshuvudmännen - för att medverka till att avhjälpa bristenoch utbilda folk i tillräcklig utsträckning. Det har yrkats iutbildningsutskottet att vi skulle gå in på varför man inte stannar inomvårdyrkena, varför man arbetar på deltid, osv. Men vi har avvisat detta yrkandei utskottet. Det är ett viktigt och svårt problem, men det är inte ettutbildningspolitiskt problem. Det är ett problem som har att göra medarbetsorganisation, lönesättning osv. Vi har inte ansett attutbildningsutskottet i sitt betänkande skall ta upp de frågorna. Därmed har visålunda inte menat att de inte skulle vara viktiga. På den punkten vänder jagmig till Hans Nyhage, som i talarstolen har hävdat att det är betydande problemsom måste lösas. Men har i utskottet inte ställt något sådantyrkande, och jag tycker att det är bra. Vi överlåter åt andra att ta itu meddessa mycket svårlösta frågor. Jag vill säga några ord om de reservationer som föreliggeroch som gäller fyra punkter. Först ochfrämst är det fråga om kravet på att ha kunskaper i engelska för På denna punkt avviker utskottsförslaget från detallmänna regelsystem som finns. Skälet är att många människor, som under längtid har varit ute i arbetslivet, av olika anledningar har svårt att skaffa sigden kunskap i engelska som normalt behövs för att påbörja högskolestudier. Vihar velat ge dem en chans att under en relativt lång övergångstid komma in påhögskolan utan att kravet på kunskaper i engelska uppfylls. Man kan naturligtvis diskutera om övergångstiden skallvara så eller , om det är ett lämpligt antal år somutbildningsutskottet har stannat för. Jag behöver inte dra mig för att säga attförslaget är en kompromiss mellan yrkanden om olika lång övergångstid som harframförts i motioner. Utskottets förslag innebär att man som längre än vad regeringen föreslår skall kunna komma in påvårdutbildning utan att uppfylla kravet på kunskaper i engelska. frågade varför detta inte skulle gällaockså för medicinsk servicelinje. Vi har i utskottet övertygats om att destudierna är av den karaktären att det knappast går att bedriva dem utankunskap i engelska, och det skulle vara att vilseleda de studerande att påstånågot annat. Vi har på detta sätt försökt väga utbildningarna mot varandra ochkommit fram till att när det gäller medicinsk servicelinje måste vi följapropositionen och låta kravet på kunskaper i engelska träda i kraft samtidigtmed att reformen träder i kraft. Det finns i propositionen ett förslag om enförsöksverksamhet med en särskilt vårdinriktad kurs om högst för dem sominte har genomgått vårdyrkeslinjen i gymnasieskolan. I en reservation framförsåsikten att detta är en onödig anordning. Det är möjligt att den är det. menvad utskottet nu ställer sig bakom är ett förslag om ett försök. Det kan varaintressant att se om denna kurs, som då framför allt kommer att bjudas dem somhar arbetslivserfarenhet, de som söker till .utbildningen enligt 24:4-regeln.slår väl ut. Gör den inte det får vi väl hitta pä andra lösningar. Utskottetaccepterar sålunda en försöksverksamhet på denna punkt. En annan svår fråga som vi har att diskutera i helahögskolan är kravet på yrkeserfarenhet på olika områden. får man särskildaantagningspoäng om man har arbetslivserfarenhet - det är en fråga som allakänner till. vi har diskuterat den ganska mycket under sommaren och hösten.Ibland krävs det att man skall ha yrkeslivserfarenhet frän det arbetsområde somman skall utbildas inom. Det kravet häri princip avvisats i högskolereformen.Man kan diskutera om det är riktigt eller inte. Man har sagt att t. ex. förlärarnas del är det angeläget med erfarenhet av arbetsliv utanför skolan ochatt erfarenhet inom skolan inte skulle vara särskilt betydelsefull. Inomvårdutbildningen är kravet ett helt annat - man anser det viktigt medarbetslivserfarenhet inom vårdyrket. Vi har efter mycket funderande inte kommit fram till någotannat än att pä denna punkt bör de regler gälla som gäller inomhögskoleväsendet i övrigt. Vi kanske framöver får anledning att ändrainställning. Vi får se hurdan utvecklingen blir. Detta gäller också andrautbildningar inom högskolan. är möjligt att erfarenheten kommer att visa att de somställer krav pä att man innan man börjar en utbildning skall ha erfarenhet påjust det området har rätt. För dagen finns det emellertid ingenting som tyderpå det, och utbildningsutskottet vill sålunda inte biträda yrkandet om krav påtre månaders verksamhet inom vårdområdet för att komma in på utbildningen. Den sista reservationen gäller könsrollsmönstret. Det ärockså en fråga som är svår inom många utbildningar. Vi har en könsmässigsnedrekrytering till mänga utbildningar, och ingen av oss tycker att det ärbra. Vi trevar efter olika metoder för att komma till rätta med det problemet.Jag är inte säker på att vi har hittat någon bra metod, men ett sätt är det somi propositionen kallas en positiv särbehandling av underrepresenterat kön -könskvotering alltså. Det är ett trevande försök att trasa sönderkönsrollsmönstret. Jag är inte säker på att metoden alltid kommer att leda tillönskat resultat, men vi kör med den ett tag, mina damer och herrar, så får vise om den ger önskad effekt. Kan vi hitta en bättre metod skall vi försökaanpassa oss till vad vi har lärt oss. På vårdutbildningens område liksom på andra områden inomhögskolan gäller att när vi genomför en stor och omfattande reform kan den intevara färdig från början. Det kan bli nödvändigt att göra justeringar i den näråren gått och erfarenhet vunnits. Så är det även med den utbildning på vårdområdetsom skall besluta om. Det skall inte vara några prestigehänsynsom skall hindra oss från att vidta de förändringar som kan visasig nödvändiga. Glöm dock inte - jag vänder mig här till vpk - attvårdutbildningar är dyra utbildningar! När man har att avväga t. ex.utbildningstidens längd kan man aldrig komma ifrån att en utbildningsplatsunder ytterligare en termin kostar samhället mycket pengar. Den avvägningenmåste vi göra, även om det ibland skulle kunna tänkas vara berättigat med ennågot längre utbildning än den som föreslås. I med ekonomiska svårigheter och när det gäller ettämnesområde som är svårt att överblicka är det min uppfattning attutbildningsutskottet nu har kommit fram till godtagbara lösningar. Till dessa,herr talman, ber jag att få yrka bifall. INGA (vpk) replik: Det sista som utskottets talesman här sadevar att vårdutbildningarna är dyra utbildningar och att vi inte har råd attsatsa på bra utbildningar. Jag tror dock det ur andra aspekter skulle löna sigatt satsa på god kvalitet i vårdutbildningarna. Det är jag helt övertygad om. Sedan till frågan om kursplanerna. Utskottet ochregeringen föreslår lokala kursplaner, medan kommunisterna villha centrala kursplaner. Utskottet säger sig lita på de lokala politikerna. Ja,det har vi gjort i andra sammanhang. Vi har litat på kommunala politikers godavilja när det gällt barnomsorgen, men vi har sett hur resultatet har blivitdär. Det finns också andra liknande exempel. Nr 50 Det är skönt att övervältrabekymren, sade vidare. den °' ''"' lidande på att man övervältrar bekymren är förstas destuderan- Följden av att ha lokala kursplaner kan bli att man får A- och B-skolor. VårdutbUdninv ''"' skillnader mellan utbildningarna i olika landstingsområden, bl. inom höeskolan beroende påbrister i praktikplatser, där förhållandena också varierar. Det är storskillnad från ort till ort. Könskvotering tycker jag är en synnerligen dålig metod attta till om man vill ändra på den könsmässiga fördelningen i utbildningarna. Viskall söka efter metoder att komma till rätta med snedfördelningen, sadeutskottets talesman. Vad som i stället skulle behöva göras, för att få denfördelning som vi alla är överens om skulle vara bra, skulle förstås vara atthöja lönerna inom dessa yrken och förbättra arbetsmiljön, som jag också sade imitt tidigare anförande, samt att göra arbetstiderna vettiga. Det är sådanasaker som måste till om man skall kunna intressera män för det här yrket. () replik: Jag tror att t. ex. TCO, när denorganisationen avgav sitt remissyttrande, tänkte mycket på att det fannstänkbara studerande som inte hade de nödvändiga förkunskaperna i engelska. MenTCO menade ändå att det var en tillräckligt lång övergångstid, om de nyabestämmelserna skall träda i kraft först fr. o. m. I TCO:s remissyttrande heter det: "Det allmännabehörighetskravet pä slutförd lärokurs i engelska på minst två årskurser pånågon linje i gymnasieskolan bör enligt TCO:s uppfattning som huvudregel intefrångås. Den föreslagna övergångstiden kan således inte accepteras. Det är väsentligt att alla studerande har goda kunskaper iengelska. Kommittén"-det var alltså Vård 77- "har hår fört fram skäl fördetta.TCO vill peka på ytterligare några. Forskningsanknytning kräver att de studerandekan läsa viss litteratur på engelska. Svenskan är ett litet språkområde och denvårdinriktade forskningen har bara påbörjats i vårt land. Om urvalet skullebegränsas till enbart svensk eller nordisk litteratur skulle det bli mycketlitet." Fattar man , 1979, beslut om att engelskkravet skallgälla fr. o. m. , då har blivande studerande tillräckligt lång tidpå sig för att skaffa sig de nödvändiga förkunskaperna i engelska. Dessutomfinns det dispensmöjligheter. Den övergångstiden anser majoriteten vara fullttillräcklig för den medicinska servicelinjen. Varför har man då inte sammaövergångstid för övriga utbildningar? Jag påstår att det är lika befogat med goda kunskaper iengelska om man skall bli sjukgymnast som om man går på den medicinskaservicelinjen. Vill verkligen på fullt allvar påstå motsatsen? HANS NYHAGE (m) replik: Först vill jag anmäla att jag ansluter migtill vad 80 uttalat beträffandebehörigheten i engelska. När det sedan gäller denvårdinriktade kursen föll utskottsordförandens ord så, att vi skulle anse dettavara en onödig anordning. Jag tror att något har missförstått vadvi säger i reservationen, och jag skall läsa innantill vad där står: "Istället för att, som föreslås i propositionen, en särskild vårdinriktad kursskall krävas av dem som gått annan linje än vårdlinje bör enligt utskottetsmening alla nu aktuella vårdyrkesutbildningar vid behov kunna läggas upp så attlinjerna föregås av en naturvetenskapligt inriktad kurs för dem som gåttgymnasieskolans vårdlinje och med en vårdinriktad kurs för dem som gått annanlinje i gymnasieskolan." Det är ju snarare en vidgad kursverksamhet som vi föreslåri denna reservation. Vad gäller yrkesverksamheten vill jag bara helt korthänvisa till vad som redan gäller i fråga om treterminsutbildningen försjuksköterskor. I frågan om könskvoteringar vidhåller vi att det ärbegåvning och intresseinriktning som skall avgöra rekryteringen. STIGALEMYR (s) replik: Jag skall inte upprepa de argument jag redan framfört. säger att jag i mitt anförande skulle ha sagtatt det är skönt att övervältra bekymren. Det förvånar mig om jag skulle hasagt sä. Jag har visserligen inget manuskript når jag talar, men det är minuppfattning att jag inte uttryckte mig pä det sättet. Skulle jag ha gjort detvill jag ändra mig - vi vill inte övervältra några bekymmer på de lokalahuvudmännen. Vi litar pä att de kan klara den del av utbildningsansvaret som ärderas. Dessutom har jag aldrig någonsin velat antyda - och detvill inte heller utskottet göra - att det förslag som vi nu framlägger skulle,som sade, medföra dålig kvalitet på utbildningarna. Man bör satsa påbra kvalitet, sade hon. Det håller jag med om, och det anser utskottet att vigör . Sedan kan man diskutera om en bra kvalitet är beroende av en halvtermin mer eller mindre. Här är det säkerligen alldeles obevisbart vad sommedför den bästa kvaliteten. När jag talar om kostnadsaspekten beror det på att vialdrig kan organisera utbildningsväsendet på något område utan att ta hänsyntill hur mycket vi har råd att betala. Men vi skall självfallet inte bjuda uten utbildning, om vilken man kan säga att den är av dålig kvalitet, och det ärinte sä i det här fallet heller, herr talman. Jag skall inte ytterligare uppehålla mig vid frågan omengelskkunskaperna, men jag vill tillägga en enda sak. Det finnsremissinstanser som ville ha en längre övergångstid, och kommittén talade . När det gäller den medicinska servicelinjen har utskottet helt enkeltgjort den bedömningenatt det är ett område där kraven på engelskkunskaper ärmer berättigade än på de andra områdena. Men självfallet är det mycket lättareför alla studerande att klara sina studier, om de har engelskkunskaper ibotten. Det blir svårare för dem som inte har dessa kunskaper, men de får underen övergångstid chansen att gå in i studierna. Jag skulle emellertid gärnavilja rekommendera 6 protokoll 1979/80:50 dem attgöra allt vad de kan för att skaffa sig behörighet i engelska, för då går detlättare i deras studiearbete. INGA (vpk) replik; Det är klart att det blir en dålig kvalitetom man tunnar ut praktiktillfällena, eftersom en kombination av teori ochpraktik i de här utbildningarna är så väldigt viktig. Detta är en av de punkterpå vilken man uttryckt stora farhågor både när det gäller propositionen och närdet gäller utredningen. Det finns exempel på hur man förtunnarpraktiktillfällena, och det kommer att medföra en sämre kvalitet i vården ochvårdutbildningen. En annan sak som kan medföra dålig kvalitet är att man överlåtertill de lokala politikerna att fastställa lokala kursplaner. Vi anser att detmedför en försämring av vårdkvaliteten. Vi vill här ha centrala riktlinjer föratt garantera en jämn utbildningskvalitet över hela landet. Sedan kan man väl också säga att det medför en dåligkvalitet när man inte är beredd att förlänga de utbildningar som behöverförlängas på grund av nya och svåra arbetsuppgifter. Den diskussionen har juöver huvud laget inte förts här, men det är självklart att utbildningarnagenerellt skulle behöva förlängas. Det är ett gammalt krav bl. a. frånsjukgymnasternas organisation. () replik: Ingen remissinstans har, såvitt jag kunnatfinna, förordat den särbehandling av den medicinska servicelinjen sommajoriteten föreslår. Det är en uppfinning som har gjorts i utskottet. ex. sjukgymnastutbildningen är en stor del av den medicinska litteraturenpå engelska. Det understryker också företrädare för sjukgymnasterna, och de påpekaräven att forskningsanknytningen underlättas, om man kan införa värdefullengelsk kurslitteratur. Varför skall exempelvis sjukgymnastutbildningen få väntatill 1986/87 på att få engelskkravet infört, som man enligtutskottsmajoriteten skall ha en annan behandling när det gäller den medicinskaservicelinjen? Jag frågade i min förra replik, om han verkligenmenade att det var en skillnad i de två utbildningar jag tagit som exempel, somskulle motivera att man skall ha olikartat ikraftträdande. Jag hoppas på ettklargörande, även om jag tror att det är svårt, för att inte säga omöjligt, förStig Alemyr att påvisa att det är en skillnad i utbildningens uppläggning sommotiverar denna olikhet. Det vore intressant om jag kunde fåett klarare svar pä just den frågan. STIGALEMYR (s) replik: Jag har två gånger sagt att utskottet harbedömt det vara en skillnad som motiverar ett annat krav när det gäller denmedicinska servicelinjen. Självfalletbehövs en förlängning av utbildningarnas tid, säger . Hur vet att det självfallet är så? När detgäller lärarutbildning, juristutbildning, läkarutbildning och alla utbildningaröver huvud taget kan vi diskutera: Hur mycket skall man ha utbildat sig tillnär man lämnar utbildningsplatsen? Hur mycket skall sedan ingå i en värvninggenom livet i övrigt? Det är svårt att avväga det där, och jag vågar inte hårpåstå att vi vet vad som är idealt när det gäller utbildningstidens längd pänågot utbildningsområde. Det måste bedömas från fall till fall - man får sökasig fram så gott det går. Utskottet har i förhållande till propositionen förlängtutbildningstiden på ett område, vi har avvisat yrkanden på andra områden. Detär inte möjligt att hår hitta något tal i fråga om månader och år som ärabsolut oantastligt. Vi i utskottet hävdar att den utbildningstid vi nuföreslår att besluta om är väl avvägd. Visar det sig att man framöverbehöver göra förändringar måste vi naturligtvis ta upp frågan på nytt. Talmannen anmälde att och att til protokollet få antecknat att de inte ägde rätt tillytterligare repliker. KERSTINGÖTHBERG (c): Utvecklingen på vårdområdet har gått mycketsnabbt såväl tekniskt och medicinskt som socialt, och vi har också fått ändradevårdbehov. Den förebyggande vården - vad vi i dagligt tal kallar friskvård -har med rätta fått allt större betydelse. Vi är också alla överens om att vimåste ha en ökad samverkan mellan hälso- och sjukvård och social service. En reformering av vårdutbildningen är alltså mycket angelägen.Jag vill. liksom tidigare talesmän för utskottet, uttrycka min glädje över attvi har kunnat vara så överens om huvudprinciperna för den här utbildningen, ochjag tänker därför bara helt kort kommentera några punkter i utskottetsbetänkande. På de två områden, där utskottet har frångåttpropositionen, ser vi från mitt parti detta som mycket motiverat. Det gällersåväl den utökning med 10 poäng i fråga om påbyggnadslinjen fördistriktssköterskorna som ställningstagandet till en översyn av arbetsterapeuternasutbildning där vi, liksom utskottsledamöterna i övrigt, säger attundersökningen bör vara förutsättningslös. Här har diskuterats hur som skall förflyta innanman inför kravet på engelska. Utredningen föreslog ju en mycket lång övergångstid.Majoriteten i utskottet har kommit överens om att stanna för en övergångstid fr. o. m. ikraftträdandet. Vi har från sida sagt att kunskaperi engelska naturligtvis är väldigt bra även inom den här utbildningssektorn,men vi tycker också att det är viktigt att möjligheter fortfarande lämnas öppnaför yrkesverksamma inom vårdsektorn till denna högskoleutbildning. I propositionen föresläs en ändring av utredningensförslag, så att praktiktjänstgöring skall vara obligatorisk mellan grund- ochvidareutbild- Nr 50 ning av sjuksköterskor. Det hälsarvi med tillfredsställelse från mitt parti. Vi den också i motion 34 tagit upp fråganom yrkeserfarenhet och frågan om ett system med konsekvent återkommande utbildning inom det härområdet. När man rernissbehandlade Vård 77:s förslag var ganska mänga avremiss instanserna negativa till utredningens förslag. Man grundade sin inställning dels på att det var svårt att få till stånd dessa korttidsutbildningar inom den här sektorn, dels på att det borde vara likvärdiga antagningsbestämmelser till denna och till andra slag av utbildning pä högskolan. Vi tycker att det är värdefullt med vad vi kallar för återkommande utbildning, och vi anser att inte bör avvisa tanken att man kan vilja komma tillbaka till utbildning. Utskottet understryker också hur värdefullt det är med denna form av återkommande utbildning. Ett av de stora hindren för att bygga ut vårdutbildningenoch därigenom klara de personalbehov som finns inom hälso- och sjukvården harvarit bristen på vårdlärare. har också i motion 34 tagit uppmöjligheterna för yrkesverksamma att få vidareutbildning för att kunna verkasom vårdyrkeslärare. I propositionen sägs att vårdlärarutbildningen måste sesöver. Vi räknar med att även denna utbildning skall kunna öppnas just för dekategorier som har lång yrkeserfarenhet. Vi ser det som värdefullt att få ettsådant förslag, inte minst därför att det innebär att man kan få vårdlärarutbildningenspridd till flera orter i landet. Vi vet att yrkesverksamma inom sjukvårdenofta är kvinnor som är hårt bundna till en ort och har svårt att flytta. Därförtycker vi att det är viktigt att sprida utbildningen till olika delar avlandet. När vi nu går att fatta beslut om en förändradvårdyrkesutbildning gör vi det med förhoppningen att man. somutskottsordföranden sade här, ute i de olika värdyrkesskolorna lokalt skallfylla denna utbildning med innehåll. Vi har upplevt att man på många håll är ifärd med att jobba med de här frågorna. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan.