prot · G30950 · 1979-12-31 00:00:00 — Det är inte rimligt att personaltätheten inomvissa landstingsområden inom långtidssjukvården är så låg som 0,54.Personalomsättningen är också mycket hög inom långvården. Det är inte bra -vare sig för patienter eller för personal. Redan detta visar helt klart attnågonting är snett. Personalen måste också få en utbildning som är anpassadtill just denna vård. Vi måste på alla sätt göra långvården attraktiv. Det ärmot denna bakgrund som vi motionärer föreslår en utbildning som riktar sig tillyrkesverksamma skötare och undersköterskor inom långvården. Det är yrkesgruppersom med den utbildning de har och med den erfarenhet de besitter redan i dagmycket väl kan fungera som avdelningssköterskor - och de gör det också i storutsträckning vid semestrar och annan ledighet. Vad de saknar är den formellakompetensen, behörigheten att utföra de uppgifter som de ändå utför. Denna utbildning som vi begär är en del i arbetet på attgöra långvården mer attraktiv. Naturligtvis måste många andra åtgärder, sominte ligger på utbildningens område, vidtas för att vi skall kunna få ochbehålla personal inom långvården. Jag kan tala om att vi har precis samma problem inom denpsykiatriska vården, där jag själv som utbildad skötare under en sä lång periodsom har gått på vikariat och i stor utsträckning ersatt enavdelningssköterska -utan den behörighet som är nödvändig. Jag kan inomparentes säga att vi inom den psykiatriska långvården inte enbart har gamlamänniskor utan också många unga med ytterst lång vårdtid. Det är mycket viktigtmed en god basutbildning inom den psykiatriska vården, och det är av störstavikt att allt görs för att alla som arbetar inom denna vårdsektor fårutbildning för sitt arbete. är det knappt mer än hälften av dem somarbetar inom denna vårdsektor som har utbildning i psykiatrisk vård. Vi vet också att det finns nybyggda långvårdskliniker sominte kan öppnas därför att det saknas sjuksköterskor. Man kan fråga sig om detär rimligt att ett stort antal åldringar som behöver vård inte skall få dennapå grund av att det inte finns personal med fullgod kompetens som sökertjänsterna. Vi motionärer menar att om utskottet hade gått med på vårtkrav pä återkommande utbildning för yrkesverksamma skötare och undersköterskor,skulle det med all säkerhet ha löst en del av detta problem. Vi skulle snabbarefå fram sjuksköterskor. Vi är också övertygade om att personalen skulle stanna kvar inom långvården i större utsträckningän vad den nu gör. utbildar skötare och undersköterskor sig tillsjuksköterskor men söker sig ifrån långtidssjukvården. Vi motionärer tycker att utskottet borde ha uttalat sigmer klart när det gäller vidareutbildning för yrkesverksamma skötare ochundersköterskor. uttrycker man sig väldigt vagt i betänkandet, där mansäger: "Vad utskottet nu sagt utesluter självfallet inte att det i denrådande situationen kan vara angeläget att erbjuda skötare och undersköterskoren möjlighet till vidareutbildning med inriktning på långtidssjukvård. "För att kunna erbjuda en möjlighet till vidareutbildning enligt vårt förslagmåste man uttala att en sådan utbildning skall anordnas. Det är ju meningen attden skall ge behörighet. Vi vet att behovet av utbildad personal inom långvårdenredan i dag är stort och kommer att öka. Därför är det nödvändigt att allt görsför att få personal till långvården. Ett steg i den riktningen kunde utskottetha tagit genom att bifalla vår motion på denna punkt. Jag har inget yrkande gentemot ett enigtutskott, men jag förbehåller mig rätten att återkomma. I dettaanförande instämde (). () replik: Jag har ingen anledning att polemisera motvare sig eller när de talar om hur illa ställtdet är med långtidssjukvården och hur oerhört betydelsefullt det är att vi fårmänniskor som engagerar sig inom den vårdsektorn. Vad det här handlar om ärvilken utbildningsteknik som skall användas för att bäst nå det målet, och detär en svår fråga. Jag vill inte säga att ni i ert förslag kommer fel, det harutskottet över huvud taget inte velat påstå. Men den verkligt svåra frågan ärhuruvida man riskerar att utbilda människor så att de hamnar i enåtervändsgränd, i ett yrke som gör att det sedan är svårt för dem att gå övertill något annat område. Vi har verkligen funderat mycket över detta iutbildningsutskottet, och vi har inte nonchalerat denna problematik. Vi påpekar också - vilket måste nämnas som ett komplementtill det sade - att om man nu i vissa lägen skall ge de grupperLilly talar om en särskild utbildning, så har vi ju inom högskolansystemet med enstaka kurser. Det är ett system som innebär att man inomhögskoleområdena ute i landets olika delar kan bygga upp ett kurssystem förolika ändamål.. Det sägs i propositionen - och vi understryker - att dettakurssystem kan tillämpas och användas även när det gäller utbildning avmänniskor för långtidssjukvården. Att något måste göras stryker utskottet mycket starktunder. Om det inte blir något resultat, herr talman, måste vi återkomma, typroblemet är utomordentligt stort och blir kanske större - dettorde vi alla vara överens om. () replik: Det vi har föreslagit i vår motion behöverinte innebära någon som helst återvändsgränd. Vårt förslag innebär i ställetatt för dem som redan nu arbetar som undersköterskor och skötare inom långtidssjukvårdenskulle det te sig väldigt attraktivt att inom sitt eget yrkesområde kunna få endirekt vidareutbildning, inriktad på den vården för att de skulle få behörighettill högre tjänst. Det innebär inte en återvändsgränd, för när man har fått denutbildning som är inriktad på långtidssjukvården kan man självfallet söka ochfå utbildning inom andra områden, som en sjuksköterska har att utbildasig inom. Vi vet att det finns enstaka kurser som är specielltinriktade på olika vårdområden. Det är väldigt bra, men de kurserna ger intealls på något sätt behörighet för de uppgifter som vi har tänkt oss att dennautbildning skulle leda fram till. () replik: Om det då bara handlar om huruvidautbildningen leder fram till behörighet eller inte så är frågan kanske inte såstor. Om vi kan vara överens om, , att de enstaka kurserna kananvändas för den utbildning som vi talar om , så låt oss se till att man utei högskoleorterna bjuder ut sådana utbildningar. Jag vill sluta med att säga att det dessutom är viktigtatt all vårdpersonal också får en utbildning som passar för långtidssjukvård.Det är viktigt att alla får den utbildningen, vilket också utskottet kraftigtunderstryker. () replik: Om menar att man skall arbeta föratt de enstaka kurserna inom högskolan skall kunna ge behörighet, så har visjälvfallet inte någonting emot det. Men vad det handlar om, det är ju attbehålla personalen inom långtidssjukvården så att vi slipper ifrån den oerhörtstora personalomsättning som finns där. Jämfört med andra vårdområden ärpersonalomsättningen högst just inom långtidssjukvården. F. ö. har vi ingadelade meningar når det gäller vikten av att rekrytera personal tilllångtidssjukvården. ANDERSLJUNGGREN (c): Det utskottsförslag som behandlas i daginnebär väsentliga förbättringar i förhållande till vad som föreslås iutredningen 77, och de ger underlag för en kvalitativt god utbildning påvårdområdet. Många förbättringar grundas på hänsyn till synpunkter som kommitfram både från de studerande och från huvudmännen inomsjukvården, och det har bidragit till att vi har ett bra förslag. Jagkan notera att många av de synpunkter som fördes fram från centerhåll redan isamband med utredningen har beaktats. Förslaget innebär alltså en förbättring jämfört med dagenssituation pä vårdutbildningsområdet. En Större flexibilitet mellan olikaspecialiteter inom vården erhålls, och möjligheter till ett vidgat lokaltbeslutande om De ökade möjligheterna för lokalabeslut bör också kunna medföra kvalitetsförbättringar. Inom vårdutbildningen finns av tradition inslag av återkommandeutbildning, där yrkesverksamhet varvas med utbildning i olika stadier. Jag trordet är värdefullt om vi kan bygga vidare på denna tradition. Erfarenheterna avett sådant system är goda både från utbildningsmässiga och frånpersonalpolitiska synpunkter. För min del är jag kritisk bara i ett avseende. Jag tyckeratt det är beklagligt att utskottet inte tar steget fullt ut och föreslår ettkonsekvent införande av ett system med återkommande utbildning pävårdutbildningsområdet. Det är visserligen etc steg i rätt riktning att införasex månaders yrkesverksamhet mellan grundutbildning och vidareutbildning, mendenna yrkesverksamhet borde vara något längre. Yrkesverksamhet för alla eleverborde också läggas in mellan gymnasieutbildningen och den grundläggandehögskoleutbildningen. Konsekvenserna av utskottsmajoritetens förslag blir attdet är fullt möjligt att gå en sammanhängande teoretisk utbildning utanmellanvarande yrkesverksamhet från första klass i till dess att manär färdigutbildad sjuksköterska med medicinskt ansvar. Enligt min mening skullekvaliteten på utbildningen ha blivit bättre, om man infört krav påyrkesverksamhet mellan gymnasieutbildning och grundläggande högskoleutbildning. har tidigare i olika sammanhangpoängterat vikten av ett system med återkommande utbildning. betänkande 1975/76:27 står exempelvis följande: "Det är enligt utskottets uppfattning viktigt att detinom det gymnasiala området skapas gemensamma grundkurser eller basutbildningarför breda verksamhetsfält. I detta sammanhang bör även övervägas möjligheternaatt inordna ungdomsutbildning och vuxenutbildning som delar i ett gemensamtutbildningssystem präglat av återkommande utbildning." Jag instämmer helt i vad utbildningsutskottet då anförde.Enligt min mening borde vi på vårdutbildningsområdet ha en period avyrkesverksamhet mellan gymnasie- och högskoleutbildningen . Meden sådan ordning skulle säkert antalet felval minska, och skulle ocksåförutsättningar kunna skapas såväl för en lägre personalomsättning som för enhögre förvärvsintensitet, något som ju är mycket angeläget inom vårdområdet. Vill man få en kvalitativt bra undervisning tror jag attdet gäller att inte stanna vid att förändra ramarna för utbildningen. Inomvårdutbildningarna finns det uppenbara problem med att få framkvalitativt bra praktikplatser Här måste landstingen verkligen känna sittansvar för att få färdigutbildad personal, som har god praktisk utbildning vidsidan av den teoretiska. För att förbättra praktiken krävs det också att man satsarmer på vidareutbildning av sjuksköterskor. Det är en av förutsättningarna föratt man i tillräcklig omfattning skall kunna få handledare för de studerande. Man börockså lokalt överväga möjligheterna att byta vissa praktikmo- ment inom de trånga sektorerna, där dessa inte äroundgängligen nödvändiga. Längre sammanhängande praktikperioder kan också varaett sätt att komma till rätta med delar av praktikplatsproblemet. Om dessa åtgärder vidtas behöver inte det nu framlagdaförslaget innebära någon uttunning av praktikverksamheten utan kan tvärtominnebära en förbättring. Självfallet anser även jag att det är viktigt attfullfölja intentionerna högskolereform och ge utrymme för ett stortlokalt beslutsfattande om utbildningens innehåll. Centralt detaljregleradekursplaner har tidigare hämmat en lokal utveckling av såväl undervisningensinnehall som en pedagogisk förnyelse. Linjenämnderna och de lokala högskolestyrelserna måste haett stort inflytande över utbildningens planering och genomförande inom de vidautbildningsramar som statsmakterna drar upp. Utskottsmajoritetens förslag ger en grund för enförbättring av vårdutbildningen, men det allt överskuggande problemet år hurreformen skall fungera på det lokala planet. Här är det viktigt att vi skaparsamhällsekonomiskt utrymme för satsningar på vårdområdet och påvårdutbildningen. Slutligen, herr talman, tycker jag att en förlängning tillfyra terminer som utskottet föreslagit är någonting positivt. Jag hoppas attdet ger förutsättningar för en ökning av utbildningen i socialmedicin.Möjligheterna att nå goda vårdresultat förbättras, om personalen har bättre kunskaperom bakomliggande orsaker till olika sjukdomar. På det sättet kan kunskaper isocialmedicin ses som en viktig förbättring av kvaliteten i utbildningen.Detsamma kan sägas om de ökade möjligheterna till utbildning i gruppvård ochdet samarbetsmönster denna metod kräver. Jag beratt få yrka bifall till utskottets förslag. () replik: Vi har talat om den varvadeutbildningen, men det har kommit ut mycket litet av detta resonemang, vilketjag beklagar. Huvudorsaken till att vi inte har nått de mål som vi hartalat så mycket om är arbetsmarknadssituationen. Det är svårt att ordna depraktikplatser eller den tid ute i arbetslivet för de studerande som krävs föratt begreppet varvad utbildning skall få ett innehåll. Jag hoppas att vi så småningomskall kunna komma fram till bättre förhållanden. Vad utbildningsutskottetuttalade har det ingen anledning att ta tillbaka. Vihar inte tagit upp det i detta betänkande, men, herr talman, för mig liksom förAnders är det ett mål att sträva efter att i betydligtstörre utsträckning än nu fä till stånd varvad utbildning som benämnsåterkommande utbildning. ANDERSLJUNGGREN (c) replik; Det är positivt att gav dennadeklaration. Jag hoppas att det kommer att leda till att vi på detta och påandra områden inom utbildningen snart kan arbeta planmässigt på införandet avvarvad utbildning. i (m): Man är på många områden i samhället i färdmed att decentralisera ansvaret för samhälleliga verksamheter. Inte minstgäller detta utbildningsväsendet och även det högre utbildningsväsendet. Det svenska universitetsväsendet var tidigare starktcentralstyrt. bestämde t. o. m. läkarutbildningens timplaner. Numeraär man raskt på väg mot den andra ytterligheten: att låta lokala myndigheterfinna egna vägar att nå i och för sig centralt formulerade mål. I den anglosachsiska universitetstraditionen har man längehaft en mycket stor frihet för de enskilda universitets- och läroanstalternaatt konstruera sina utbildningsplaner. Men man har i stället skaffat sigmetoder för att kontrollera att slutprodukterna, oavsett hur de har kommittill. har erforderlig kvalitet. Det sker genom ett system med censorer frånandra utbildningsanstalter eller också genom för elever från de skildaläroanstalterna gemensamma slutprov. Staten har alltså släppt det enskildainitiativet fritt beträffande den meddelade undervisningen men behållitansvaret för produktkontrollen. Alldeles särskilt viktigt är detta naturligtvisinom utbildningar där rätten till framtida yrkesverksamhet - för allmänhetenstrygghet - måste bekräftas genom någon form av legitimation. Jag har svårt att tro att vi i längden skall kunnadecentralisera hela ansvaret för utbildningar av det slag vi här talar om utanatt staten skaffar sig ett instrument som svarar för någon form av inspektionoch som tillser att kvalitetskraven blir någorlunda likformiga över hela landet.Vad läkarutbildningen beträffar har landets ämnesföreträdare inom de storaämnena medicin och kirurgi nu i genomfört standardprov,gemensamma för eleverna vid de olika undervisningsklinikerna i landet, ochdessa prov blir centralt enhetligt rättade och bedömda. När det gäller den s.k. allmäntjänstgöringen svarar vidareutbildning förmotsvarande, för hela riket giltiga standardprov. Jag har inget yrkande, men jag har velat taupp denna sak som ett exempel på en problematik som jag tror är generell ochsom blir allt viktigare ju mer staten avbördar sig befogenheter inomverksamheter, som den tidigare burit ett mera fullständigt ansvar för. men ändåinte kan komma ifrån att även fortsättningsvis bära det yttersta ansvaret för. Vad jag här sagt gäller rimligtvis också när verksamhetersom tidigare lytt under nu - om jag förstår rätt - flyttas inunder universitets- och högskoleämbetet. Överläggningenvar härmed avslutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels motion 35 av m. fl., och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller utbildningsutskottetshemställan i betänkande7 mom. 1-3 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit motion 35 av m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärderösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gavföljande resultat: Kammaren biföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Propositioner gavs på bifall till dels utskottefshemställan, dels reservation 1 av Hans Nyhage m. fl., och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes Och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller utbildningsutskottetshemställan i betänkande7 mom. 9 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservation 1 av Hans Nyhage m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades tvekan kunna råda angående resultatet, varför votering medomröstningsapparat verkställdes. Denna omröstning gav följande resultat: Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservation 2 av Hans Nyhage m. fl., och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan Hans Nyhage begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller utbildningsutskottets hemställan i betänkande7 mom. 10 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservation 2 av Hans Nyhage m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåHans Nyhage begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservation 3 avHans Nyhage m. fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan Hans Nyhage begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller utbildningsutskottetshemställan i betänkande7 mom. 11 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservation 3 av Hans Nyhage m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåHans Nyhage begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: (vpk) och EvaHjelmström (vpk) anmälde att de avsett att rösta ja men av misstag nedtrycktnej-knappen. Utskottets hemställan bifölls. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservation 4 avHans Nyhage m. fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan Hans Nyhage begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifallerutbildningsutskottets hemställan i betänkande7 mom. 13 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservation 4 av Hans Nyhage m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåHans Nyhage begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Kammaren biföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Propositioner gavs på bifall till dels utskottets hemställan,dels motion 1646 av m. fl., och förklarades den förra propositionenvara med övervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästesoch godkändes följande voteringsproposition; Den som vill att kammaren bifaller utbildningsutskottetshemställan i betänkande7 mom. 22 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit motion 1646 av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåInga Lantz begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Kammaren biföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Propositioner gavs pä bifall till dels utskottetshemställan, dels motion 794 av m, fl. i motsvarande del, ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. SedanKarin begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill att kammaren bifallerutbildningsutskottets hemställan i betänkande7 mom. 46 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit motion 794 av m. ti. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåKarin begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 301 Nej - 20 Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels motion 1636 av m. fl., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifallerutbildningsutskottets hemställan i betänkande7 mom. 47 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit motion 1636 av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåKarin begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Utskottets hemställan bifölls. 1979/80:7med anledning av propositionen 1979/80:25 med förslag till tilläggsbugdetI till statsbudgeten för /80 såvitt avser Kammarenbiföll vad utskottet i detta betänkande hemställt. § 14Talmannen meddelade att på föredragningslistan för morgondagens sammanträdeskulle bland två gånger bordlagda ärenden dels socialförsäkringsutskottetsbetänkande 9 samt betänkanden32, 33 och 34 i nu angiven ordning uppföras främst. dels socialförsäkringsutskottets betänkande 10 sättasnärmast efter social- den utskottets betänkande 21, j2 § 15 Kammaren åtskildes . 1979/80:50 Förteckning över talare (Siffrorna avser sida i protokollet) Alemyr,() 76, 81, 82, 94, 95, 97 ,() 23, 26, 27, 34, 36, 40 ,, i (m) 37, 39, 98 Bliicher,(vpk) 13, 14 ,Hädar (fp) 50, 51, 52 ,() 39 ,() 12, 13 ,() 6 Fiskesjö,Beitil (c) 41 ,() 3 ,() 83 ,() 91 ,() 92, 95 ,(vpk) 47, 49, 51, 52 Häggmark,() 84 ,() 86 ,() 9, 10, 11 Kindbom,() 56, 58 ,() 13, 15 Körlof,() 44 ,Inga (vpk) 73, 79, 82 ,() 33, 35, 36 ,() 27, 31, .2, 40 ,() 55, 58 ,() 95, 97 Mattson.Lisa (s) 38, 42 ,(vpk) 87 Nyhage,Hans (m) 69, 80 ,() 89 ,() 48 ,() 9, 11, 13, 15 Rämgård,() 7 ,(vpk) 19, 25, 26, 30, 31, 35, 42 ,() 4 Tarschys,() 36, 53 af ,() 50 ,() 72, 80, 82 ,, utbildningsminister 67 GOTAB W2.1(l Sl(ii'kh(ilm 1M79