prot · G309122 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:122 Förhandlingarnaleddes till en början av andre vice talmannen. §1 Anslag till allmänna samlingslokaler Föredrogs civilutskottets betänkande 1979/80:24 medanledning av propositionen 1979/80:100 i vad avser anslag till allmännasamlingslokaler m. m. jämte motioner. Regeringen hade i proposition 1979/80:100 bil. 16() under litt. B 10-B 12 (s, 112-120) föreslagit riksdagenatt 1. godkänna vad i regeringsprotokollet förordats ifråga om förhandsgranskning, 2. godkänna den i regeringsprotokollet förordadehöjningen av maximibeloppet för inventariebidrag, 3. medge att beslut om anordnings- ochinventariebidrag samt lån för allmänna samlingslokaler under /81meddelades inom en ram av , varav högst . fick tas ianspråk för bidrag, 4. medge att den under 3 angivna ramen ficköverskridas om det behövdes av sysselsättningsskäl, 5. medge att beslut om upprustningsbidrag ochsärskilda eftergifter av äldre lån meddelades inom en ram av 12 000 000 kr.under /81, 6. medge att den under 5 angivna ramen ficköverskridas om det behövdes av sysselsättningsskäl, 7. under trettonde huvudtiteln för /81anvisa a. tillAnordningsbidrag m. m. fill allmänna samlingslokaler ett reserva fionsanslag av , b. tillLån till allmänna samlingslokaler ett reservationsanslag av , c. till Upprustningsbidrag m.m. till allmännasamlingslokaler ett reserva tionsanslag av . I detta sammanhang hadebehandlats motionerna 1979/80:329 av m. fl. (s) och1979/80:1497 av Per m. fl. (s). vari hemställts 1. att medgavatt beslut om anordnings- och inventariebidrag samt lån för allmännasamlingslokaler under /81 meddelades Anslag tid allmänna samlingslokaler inom enram av 41 milj. kr. (-1-11 milj. ), varav högst 27 milj. kr. (-1-7 milj.kr.) fick tas i anspråk för bidrag, 2. att medgav att beslut om upprustningsbidragoch särskilda eftergifter av äldre lån under /81 meddelades inomen ram av 16 milj. kr. (-1-4 milj. kr,). 1, att riksdagenskulle avslå motionen 1979/80:329, 2, att riksdagengodkände vad i regeringsprotokollet förordats om förhandsgranskning, 3, att riksdagengodkände den i regeringsprotokollet förordade höjningen av maximibeloppet förinventariebidrag. 4. att med bifall till regeringens förslag ochmed avslag på motion 1979/80:1497 medgav att under /81 a. beslut om anordnings- och inventariebidrag samt lån förallmänna samlingslokaler meddelades inom en ram av , varv högst . fick tas i anspråk för bidrag. b. beslut om upprustningsbidrag och särskilda eftergifterav äldre lån meddelades inom en ram av , 5. att riksdagenmedgav att de under 4 angivna ramarna fick överskridas om det behövdes avsysselsättningsskäl, 6. att riksdagenunder trettonde huvudtiteln för /81 anvisade a. till Anordningsbidrag m. m. till allmännasamlingslokaler ett reserva tionsanslag av . b. till Lån till allmänna samlingslokaler ettreservationsanslag av . c. till Upprustningsbidrag m. m. till allmännasamlingslokaler ett reser vationsanslag av . Reservation hade avgivits av OskarLindkvist, , , , och (alla s) som ansett att utskottet under 4bort hemställa att med anledning av regeringens förslag och medbifall till motion 1979/80:1497 medgav att under /81 a. beslut om anordnings-och inventariebidrag samt lån för allmänna samlingslokaler meddelades inom en ram av , varv högst . fick tas i anspråk för bidrag, b. beslutom upprustningsbidrag och särskilda eftergifter av äldre lån meddelades inom en ram av . THUREJADESTIG (s): Folkrörelserna har av tradition en central betydelse i detsvenska folkstyret. Genom sin breda folkliga förankring utgör de hörnpelarna!vår demokrati. Folkrörelserna växte fram i en bred folklig protest mot detgamla privilegiesanihället. Genom att samlas i självständiga organisatio- ner kundede många människorna göra sig hörda och arbeta för sina ideal. Inomfolkrörelserna utvecklades de demokratiska arbetsformerna och lades grunden församhällets demokratisering. Jag tar tillfället i akt att knyta an till dessahistoriska fakta, när vi skall diskutera sarnlingslokalsstödetmed anledning av civilutskottets betänkande nr 24. Redan tidigt insåg våra folkrörelsepionjärer detnödvändiga i att ha egna lokaler för att kunna driva fram sina idéer och verkaför en bred. fokligt anknuten föreningsverksamhet. , som kunde fira sitthundraårsjubileum - det skedde 1979 i - , blev även pionjär när detgäller det profana sarnlingslokalsägandet. stod det förstaordenshuset färdigbyggt för sitt ändamål, en lokal som mycket snabbt fickefterföljare i städer och brukssamhällen runt om i landet. Samlingslokalerna blev öppna lokaler för olikasamhällsintressen under de kommande årtiondenas pionjärarbete. Efter någotårtionde byggde så Folkets hus-rörelsen sina lokaler, och det helakompletterades av Bygdegårdarnas riksorganisation. Många av dessalokaler är nu aktuella för upprustningsbidrag för att i sin nya form möta 1980-och 1990-talen. Sedan folkrörelsernas framväxt har det svenska samhälletgenomgått en betydande omvandling, som folkrörelserna i hög grad medverkat tilloch drivit fram. som samhället har omvandlats har också förutsättningarnaför folkrörelsernas arbete förändrats i hög grad. Nya landvinningar har gjorts. Låt mig nämna t. ex,televisionens genombrott, den ökade levnadsstandarden ochbefolkningsomflyttningen. Dessutom har det folkligt anknutna kulturarbetetmötts av en hårdare och mer hänsynslös kommersialism. har folkrörelsearbetet uppmärksammats iden allmänna debatten. Det initiativ som togs av den socialdemokratiskaregeringen att tillsätta en folkrörelsedelegation under ledning avkommunministern och som fullföljts även under de borgerliga regeringarna harhaft stor betydelse. Även här har samlingslokalsfrägan en central betydelse. Samlingslokalen spelar en avgörande roll förfolkrörelsearbetet. Folkrörelserna sorn fria och självständiga organisationeravgör helt naturligt vilka arbetsuppgifter de skall ha . Samtidigtpåverkas emellertid folkrörelsearbetet i hög grad av samhällsorganens beslut.Det är en nödvändighet att rnan successivt bygger ut samhällsstödet tillfolkrörelsernas verksamhet. Förutsättningarna för folkrörelsernas framtida arbetepräglas i hög grad av tillgången på lämpliga allmänna samlingslokaler, har i motion 329 aktualiseratsamlingslokalsfrågorna när det gäller stödet till närlokaler i ett vidareperspektiv. Utskottet delar hennes synpunkt att det är önskvärt att dessafrågor även kan prövas hos den tillsatta samiingslokalsutredningen ochatt dess direktiv möjliggör detta. Anslag till allmänna samlingslokaler Anslag till allmänna samlingslokaler Låt mig notera att samlingslokalsutredningen äntligen harkommit i gång med sitt arbete. Jag hoppas att det kommer att präglas av storskyndsamhet, för tyvärr synes regeringen och det ansvariga statsrådet ha råkati någon form av "handlingssvaghet" när det gäller medelstilldelningenför statens andel i kostnaden för upprustning, om- och nybyggnad avsamlingslokaler, och det synes vara ett stort behov av att utredningen kommermed sitt betänkande. Jag skall inte upprepa innehållet i reservationen som ärfogad till detta utskottsbetänkande utan hänvisar till dess argumentation, somtalar sitt eget språk. Men låt mig få notera att samlingslokalsfrågorna i mångaår har kunnat lösas i stor enighet, både i utskott och i kammaren. När detgäller målsättningen råder inte heller någon åsiktsskillnad, men det gördet tyvärr när det gäller medelstilldelningen. Socialdemokraterna tillstyrkeratt ytterligare 15 milj. kr. ställs till förfogande i bidrag-ett synnerligenblygsamt belopp men i detta sammanhang mycket värdefullt. Vi är ju väl medvetnaom att de ärenden som är aktuella i , som under de närmasteåren önskar komina i gång med sin byggnation, tiofalt överskrider denna summa.Men en höjning med 15 miljoner skulle vi hälsa med stortillfredsställelse. Jag trodde nog att vi skulle kunna nå enighet iutskottsarbetet, men den förhoppningen har inte kunnat infrias. Det finns f. n.en form av marschordning i det borgerliga transportkompaniet som i vissa lägeninte ger utrymme för en saklig bedömning. Men med den kännedom jag har om attframför allt många centerpartister och folkpartister har stark anknytning tillfolkrörelserna tycker jag att de borde ha förståelse för storleken av deidébärande folkrörelsernas problem och för den nödvändiga förutsättning somsamlingslokalerna utgör för deras arbete. Därför är det av betydelse att dessalokaler inte försämras. Jag hyser förhoppningen att några av dessa kommer attstödja den socialdemokratiska reservationen. Det finns ett väl dokumenterat behov av att höja anslagentill samlingslokalsbyggandet. Därför är det också så svårt att förståutskottsmajoritetens ställningstagande. Med detta ber jag att få yrka bifall tillreservationen vid civilutskottets betänkande nr 24. Det råder väl inget som helst tvivel om attdet samlingslokalsstöd som införde 1973 har gjort en utomordentligtgod nytta när det gäller de folkrörelseägda lokalerna. Med hjälp av detta stödoch, vill jag säga. den stipulerade del av detta stöd som faller på kommunernahar folkrörelserna kunnat skapa nya lokaler. Framför allt har man kunnat rustaupp ett mycket stort antal äldre lokaler som var starkt nedslitna och i behovav upprustning. I och med beslutet tog på sig sin del avansvaret för följderna av den befolkningsomflyttning som skedde under 1950- och1960-talet. Även glesbygderna har ett - kanske starkare än vissa tätorter - behov avgoda samlingslokaler. När befolkningsunderlaget sviktade var hjälpen särskilt välkommen.Vid införandet av stödet och vid de efterföljande årens anslagsbeslut har detrått stor enighet i denna kammare om behovet, och detta, vill jag betona,oberoende av att regeringar har kommit och gått. Folkrörelserna har alltidkunnat påräkna samma förståelse från de olika regeringarna. Stödet mötte också ett mycket starkt gensvar inomorganisationerna själva. Det var inget som helst problem att med det härsamlingslokalsstödets hjälp kanalisera pengarna till mycket angelägnalokalprojekt. Behovet var ju uppdämt . Hanteringen av anslaget kan utgöra ett mycket bra exempelpå samverkan mellan samhälle och folkrörelse till hela samhällets fromma. Pågrund av att en del av detta stöd har fått gå till de centralasamlingslokalsorganisationerna - Folkets hus-föreningarnas riksorganisation.Föreningen och - har organisationernabyggt ut sin service och rådgivning till de lokalågande föreningarna, somdärigenom har fått en mycket god hjälp med att projektera och lotsa genom sinaärenden vid den statliga myndigheten, som i första hand är bostadsstyrelsenssamlingsdelegation. Det är allmänt omvittnat att arbetet med handläggningen avdessa ärenden i därigenom har kunnat underlättas i mycket höggrad. Under de sex är som stödet har utgått har det gjorts vissaerfarenheter. Den främsta erfarenheten är väl den att stödets storlek inte harstått i rimlig proportion till lokalägarnas stora ambitioner. Men regeringarnahar tagit hänsyn till detta. Stödet har nämligen fördubblats, räknat fråntidpunkten för dess införande till . Detta gäller såväl det s. k.upprustningsbidraget för äldre lokaler som i fråga om lån och anordningsbidragtill ny- eller ombyggnad. Vi skall inte glömma att lägga till det extratillskottet i syfte att skapa sysselsättning för arbetslös byggarbetskraft. År1978 fick vi exempelvis 15 milj. kr. i tillskott när det gällerupprustningsbidraget. På grund av de uppdämda behoven då var det ingen somhelst svårighet att kanalisera pengarna till faktiska projekt. Bortsett från dessa medelstillskott i varjebudgetproposition har vi kunnat läsa om olika detaljförbättringar,som i stor enighet har beslutat om. Den främsta förbättringen i enlång rad av förbättringar av stödet är väl förlängningen när det gällerupprustningsbidraget, så att detta gäller även efter 1980. Under det förra väcktes en motion, undertecknadav företrädare för de tre samlingslokalsorganisationerna, vilken resulterade iatt beslutade att tillsätta en utredning om utformning och omfattningav det framtida samlingslokalsstödet. Man skulle basera undersökningen på deunder åren vunna erfarenheterna och föreslå de ändringar som kunde föranledasdärav. Utredningen har tillsatts, fått direktiv och börjar snart arbeta.Direktiven är mycket omfattande. Det kan nämnas att man skall ta upp vilkalokaler som skall stödjas . Där siktar man främst in sig på demycket stora projekt som man har kommit fram till och som har gjort 10 protokoll 1979/80:121-122 Anslag tid allmänna samlingslokaler medelsbristenså pass akut som den nu blivit. Man skall avgöra i vilka former dessa lokalerskall stödjas visavi de mindre och medelstora lokalerna. Man skall också se pådet totala behovet av anslag framöver, och i det sammanhanget skall man ta uppfrågan om det skall bli en fortsatt tidsbegränsning av upprustningsbidrageteller inte. Vidare skall man ta upp frågan om gränsdragningen mellannärlokaler och samlingslokaler i traditionell bemärkelse - någontingsoiiiIng-Marie behandlar i sin motion nr 329. Därmed kan det sägas att honfått ett mycket positivt svar på sin motion genom direktiven, där detuttryckligen sägs att man skall se på frågan. Gränsdragningsfrågan har väl inte varit någotstort problem i hanteringen av sarnlingslokalsstödet. Men det kan vara bra utreder frågan och har linjerna klara för vilken typ av lokaler som skallstödjas med vilken typ av anslag i fortsättningen. Det kan vara ett brakomplement till det ordinarie samlingslokalsstödet. Sedan är utredningen oförhindrad att ta upp även andrafrågor. Då får man väl säga att direktiven har blivit så vida som man kan göraanspråk på att de skall vara. framhåller de socialdemokratiska reservanterna iutskottet att behovet av mera pengar är obestritt. Ja, förvisso är det så. Meninom vilket område som vi har att behandla här i och som kräverpengar är inte detta förhållande rådande i dagens ekonomiska läge? Visst skulledet vara välkommet med ett ytterligare tillskott -det finns en avsevärd kö medangelägna ärenden att beta av. Men en god regel i den här kammaren har ju varitatt om man tillsatt en utredning och den fått så pass vida direktiv som dennabör man inte springa i förväg och föregripa de resultat av utredningen som kanförväntas. Som jag sade har ju utredningen även attundersöka frågan om medelsbehovet. Vi har - såsom även betonat -i denna kammare alltid varit eniga om att satsa på de folkrörelseägdalokalerna. Därför tycker jag att vi också kunde ha lugnat oss någotoch varit eniga om att, i avvaktan på den tillsatta utredningens förslag i bl.a. anslagsfrågan, arbeta vidare med de anslagsramar som utskottet nu föreslår.Jag menar att bakgrunden, nämligen den ekonomiska situationen, starkt talar fördetta. När utredningen kommer med ett förslag kan vi ånyo ta uppfrågan. Jag vill säga att det är inte med några lustkänslor jagavstår från att biträda den socialdemokratiska reservationen. Men vi får ändåerkänna att vi också måste vara realister. Vi skall komma ihåg attsamlingslokalsstödei dock har givit oss en bra skjuts på vägen när det gällerde folkrörelseägda lokalerna. Vi har kunnat få ett stöd på över 300milj. i lån och bidrag, och det blir ungefär 50 miljoner , vilketinte är sä dåligt. Vi har med dessa kunnat åstadkomma mången godsamlingslokalslösning ute i landet, och min förhoppning är att det kommandeutredningsförslaget och det därav följande riksdagsbeslutet skall bädda förännu bättre lösningar . Men fördagen, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag. THUREJADESTIG (s) replik: Det är klart att det finns mycket som enar och mig i de här sakfrågorna, eftersom vi sitter som ordförande i tvåolika riksorganisationer. Den tredje ordföranden - för Folkets husföreningarna- står också på talarlistan. Vi har ett mycket gott samarbete, och när detgäller inriktningen råder det som sagt inga som helst motsättningar mellan oss. Men vi bör ha klart för oss att det, med regeringensställningstagande i statsverkspropositionen och den borgerliga majoriteten iutskottet, kommer att bli kärvt på dessa områden under det här budgetåret. Ettstort antal projekt av nybyggnadskaraktär och ett stort antalupprustningsarbeten i mindre orter och i glesbygd som man har räknat med kommerinte att kunna sättas i gäng, utan vi kommer där att bli tvungna att utföravårt folkrörelsearbete i dåliga eller mindre lämpliga miljöer, somglesbygdsbefolkningen för sin förenings- och kulturverksamhet hänvisas att sökasig till större orter långt ifrån hemorten, när de egna lokalerna i glesbygdeninte fungerar. Jag tycker det är märkligt att företrädare för bygdegårdarnainte har lyckats föra den argumentationen att vi borde få åtminstone likamycket pengar under detta budgetår som vi har haft under föregående år. De 15miljoner som vi nu äskar fanns ju som s. k. extra tilldelning under förrabudgetåret. Som reservanter i utskottet har vi noterat ett uttalandefrån den tidigare samiingslokalsutredningen, sorn säger så här: "Denekonomiska prioriteringen speglar i grunden värderingar av samlingslokalernassarnhällsnödvän-dighet." Det var en enig utredning, och det var en enigriksdag som stod för uttalandet, men bakom detta är det fråga om en politiskviljeakt: Hur vill vi forma möjligheterna för våra folkrörelser att arbeta? Detkrävs också att vi får en vidgad sysselsättning till samlingslokalerna. Jag avundas naturligtvis inte de företrädare förfolkrörelsesidan i de borgerliga leden som måste gå ut till sinauppdragsgivare och förklara att de inte kunnat medverka till att skrapa ihop de15 miljonerna - de orkade så att säga inte ända fram, utan de satt alltför längei långbänken. Men ni har som sagt var möjlighet att göra det nu vidvoteringen. Jag rekommenderar er att då stödja reservationen, (c) replik: Ja, , visst blir det litetkärvt på det här området till kommande år. Det är vi medvetna om. Men det harvarit kärvt under det år som har gått också. Det finns en annan part i det här sammanhanget som ocksåhar haft det kärvt, och det är kommunerna. Det har kärvat till sig även när detgäller kommunernas bidrag till de här projekten. Det är väl inte alldelesotroligt att man hos kommunerna kan komma att hälsa en andhänitningspaus medtillfredsställelse, eftersom det då stalls mindre krav på deras ekonomiska Anslag tdl allmänna samlingslokaler Anslag tdl allmänna samlingslokaler resurser.Och en bieffekt av det kanske blir att de bättre hinner ifatt med sinplanering, argumentering, att vi borde ha fått likamycket pengar i bidrag nu som , är väl litet långsökt i alla fall. Dårådde det nämligen extra ordinära omständigheter på grund avsysselsättningsläget, som gav extrapengar. Dem kan vi inte räkna in vid enjämförelse, och det är väl i och för sig tacknämligt att vi inte behöver hasysselsättningspengar. () replik: Argumentet att kommunerna skulle vara glada åt att få enåterhämtningsperiod i det här läget blir det nog svårt att bevisa riktighetenav. När det gäller upprustningsärenden känner nämligen både jag i vår egenskap av ledamöter i samlingslokalsdelegationen inombostadsstyrelsen ett tryck på oss från kommunerna att skjuta fram deras ärendenfrån den langa två- och treårslånga prioriteringslista sorn föreligger, så nogfinns det ett behov av pengar. Skälet till att det nu rådande läget uppstått kan alltsåinte vara att söka hos kommunerna, utan det är snarare så attutskottsmajoriteten inte har lyckats övertyga omnödvändigheten av en satsning på detta område. Det må vara hänt att har någon större förståelse för samlingslokaler, men företrädare förcentern och i folkrörelsearbetet borde ha haft förutsättningar attha det. (c) replik: Jag har, , inte frågat herrBohman vad han tycker om samlingslokalsstödet, och jag tycker att vi kan avgöradenna fråga utan någon sådan konsultation. Jag har inte heller skyllt påkommunerna i detta sammanhang utan har bara påpekat att kommunerna kanskeskulle vara glada åt att få en andhämtningspaus. Uppgiften att det skulle finnas en lång kö av kommuner somtrycker på i dessa ärenden ställer jag mig litet frågande till. Det är välegentligen de samlingslokalsägande organisationerna sorn står i kö och somtrycker på. Men har de lyckats få kommuner att ställa upp bakom sinargumentation i denna kö är det väl bara bra. ING-MARIEHANSSON (s): Den som arbetar i en kommun med att försökalösa samlingslokalsfrågorna känner inte riktigt igen av hur kommunerna ser på behovet av samlingslokaler. Det har understrukitsav båda de föregående talarna hur viktiga möteslokalerna är och har varit förfolkrörelserna, och man har understrukit behovet av upprustningsbidrag. Jagvill betona att jag faktiskt inte tror att koinmunerna ser på sitt ansvar förupprustningen som något som de helst vill slippa undan från. Snarare ser de medförskräckelse på den kapitalförstöring som det innebär att skjuta underhålls-och upprustningsarbete framför sig. Det är något som kommunalmän ochkommunalkvinnor mycket väl förstår. blir det alltmer angeläget att i kommunerna upprättaplaner för hur samlingslokalsbehovet skall tillgodoses i kommunens olika delar.Många av de gamla folkrörelsehusen skulle med varsam renovering kunna bidratill att ett levande, aktivt kultiiriiv åter skjuter fart. I andra kommuner skulle en mer samlad lösning påsamlingslokalsbehovet, i t. ex. ett stadsdelsfolketshus. behöva byggas för skall få levande, aktiva stadsdelar. Studieförbundens Gräv där dustår-cirklar börjar nu resultera i en stark utveckling avamatörteaterverksamheten. Man vill gestalta sin egen historia. Lokaler behövsatt öva i, att framföra resultatet -pjäsen - i. Musikskolorna har genomgått en enormutveckling. Ett resultat av detta är att många grupper av musikutövare spontantväxer fram och utvecklas mycket starkt ute i kommunerna. Jag skulle för min delnärmast vilja beteckna musiken just nu som en i sig stark folkrörelse. Inomarbetarrörelsen finns det inte mindre än 500 registrerade teater- ochmusikgrupper. Var skall de öva, och var skall de ge konserter? Folkdans,gillesdanser och gammeldans upplever f. n. en explosionsartad utveckling, ochäven de aktiviteterna kräver stora samlingslokaler. Detta ser jag som något oerhört positivt, som växt framsom ett svar på den passivisering och privatisering av nöjesliv ochsällskapsliv som ägt rum . kommer reaktionen, där man villbygga på de gamla traditionerna och utveckla dem i samspel med det nuvarandesamhällslivet ute i stadsdelarna i ett närboende, där man kan få en gemenskapoch en aktivitet. Det måste vara en viktig uppgift för samhället att ansvaraför att det finns alternativ till diskotek och krogar. Folkrörelserna har varitoch är villiga att erbjuda alternafiv - det borde vara självklart att i ettläge där möjligheterna att uppfylla behoven släpar efter måste samhälletsinsatser öka. Det tilltagande alkoholmissbruket diskuterades iriksdagen. Då tillstyrktes ett anslag på 2 milj. kr. för nöjesverksamhet förungdom i alkohol-och drogfri miljö. I flera kommuner har de s. k.STUFFA-danserna blivit så enormt populära att man helt enkelt inte kan ta emotanmälningar i den utsträckning som de strömmar till. "STUFFA-danserna"innebär att ungdomar kommer samman och lär sig dansa de vanligastesällskapsdanserna, men kravet är absolut nykterhet och drogfrihet. Det är meden intensiv glädje som man upplever med "STUFFA-dans" meddagens ungdom - det är något helt annat än den passiva, främmande värld somfinns på diskoteken. Folkrörelsernas möjligheter att förändra alkoholvanornastödde en enig riksdag. Den första förutsättningen för dem måste vara att dehar tillgång till lokaler. I nya bostadsområden tillgodoses, som jag har påpekat imin motion, behovet av samlingslokaler inom små närområden för eU begränsatantal lägenheter. Dessa närlokaler utnyttjas mycket ojämnt. äraktiviteten hög, och tillgången på lokaler uppskattas mycket av de boende. Dentid under vilken lokalerna utnyttjas är dock mycket ojämnt fördelad över dygnet Anslag tid allmänna samlingslokaler Anslag tdl allmänna samlingslokaler och mellanolika veckodagar. Större står de flesta lokalerna outnyttjade.Procenten utnyttjad tid är låg.