prot · G309129 · 1979-12-31 00:00:00 — 184 om begränsning av övertidsarbete och 165 om en nedtrappningtill sex timmars arbetsdag. (vpk): När man diskuterar arbetsmiljölagen kan mannaturligtvis inte låta bli att se till det faktum att denna till följd avarbetsdomstolens dom har urholkats. I arbetsmiljölagens 4kap. 6 § föreskrivs att "arbetstagare skall beredas minst trettiosextimmars ledighet under varje period . Sådan veckovila skall såvittmöjligt förläggas till veckoslut." Den här utpräglade skyddslagstiftningenföreskriver alltså att varje arbetare skall ha rätt till minst 36 timmarsveckovila, naturligtvis därför att arbetet anses kräva så mycket att vilabehövs dels för att personen i fråga skall kunna återhämta sig, dels -naturligtvis - för att minska olycksrisken vid alltför långvarigtsammanhängande arbete. Från dessa bestämmelser får undantag göras ikollektivavtal. I stället för att ta ut veckovilan ett veckoslut kan man skjuta på ledigheten och ta ut 72 timmars ledighet nästpåföljande veckoslut. För att uppfylla bestämmelserna om 72 timmars ledighet och veckovila måste man ta i anspråk någon av de ordinarie arbetsdagarna före eller efter detta nästpåföljande veckoslut. Arbetsdomstolens dom gällde just frågan om kompensation för den här ledigheten. Kompensationsledigheten kommer oftast i fråga när man har s. k. jour- eller beredskapsarbete och givetvisockså när man varit tvungen till övertidsarbete under en av veckoslutets . 42 Man kan då fråga sig om det irealiteten finns någon möjlighet för arbetarna att ta ut den här kompensationsledigheten, att unna sigordentlig vila nästpåföljande veckoslut. Ja, det är möjligt - om arbetarna barafår kompensationsledighet och naturligtvis om de har råd att ta utsådan. Före januari månad , då arbetsdomstolen fällde nämndadom, fanns det på flera avtalsområden tolkningar på både arbetstagarsidan ocharbetskö-parsidan om att lagen förutsatte att lön skulle utgå för sådankompensationsledighet - det är ju den reella innebörden av bestämmelsen. Mensedan arbetsdomstolen sagt att lagstiftaren inte på något ställe, varken ilagtext eller i förarbeten, hade uttalat att lön skulle utgå, bestämde man attlön alltså inte skulle utgå för sådan kompensationsledighet. Men vad händer då med den person som exempelvis harberedskapsarbete inkl. veckoslutet, som har en förhållandevisliten ersättning för och söndagen och som vill rätta sig efterskyddslagstiftningen - vilket man naturligtvis bör göra? Ja, det innebär attpersonen i fråga ekonomiskt påtvingas en förlust på grund av att han är iberedskapsarbete under veckoslut. Ersättningen för beredskapsarbete är juavsevärt lägre än vad den ordinarie lönen skulle ha varit för exempelvis denhär kompensationsdagen. Resultatet kommer naturligtvis att bli - det har viredan sett - att man inte utnyttjar kompensationsledigheten. Man tar inte utden och bryter därmed mot arbetsmiljölagens 4 kap. 6 §. Det är den faktiskaverkligheten som ett resultat av arbetsdomstolens dom. Det är ocksåorsaken till att vänsterparfiet kommunisterna motionerat för attse fill att arbetarna får möjlighet att verkligen följa denna skyddslag och taut den förlängda veckovilan helgen efter det man har jobbat. När utskottet behandlar vår motion säger man också attbestämmelserna bör vara sådana att skyddslagsfiftningen kan ges ett reelltinnehåll. Men man förutsätter att arbetsmarknadens parter avtalsvägen kommeratt anpassa arbetstagarnas anställningsvillkor till dessa regler. Att de borgerliga ledamöterna i socialutskottet har gåttpå den linjen är fullt förståeligt. Från deras sida har det aldrig varit meningenatt ge de arbetande någon kompensafion i detta avseende. Men att de socialdemokratiskaledamöterna - som vill utge sig för att slåss för fackets intresse - helt kanlåta bli att göra någonting åt denna felaktighet, som jag ser det, är ju istället anmärkningsvärt. Som jag nämnde hade man före arbetsdomstolens dom inomflera avtalsområden överenskommelser som löst den här frågan. Arbetarna får betala med egna medel för att kunna följa skyddslagstiftningen.Jag kan inte tro att detta varit avsikten med arbetsmiljölagen. I vart fall harinte vi kommunisterna tänkt oss att detta kan ha varitavsikten. Jag yrkar därför bifall till vår motion 1227 i denförhoppningen att socialdemokraterna i det här läget också kommer underfund medatt det i lag bör bestämmas att lön skall utgå vid kompensationsledighet. Dettakan man inte överlåta till förhandlingar mellan parterna. Det skulle innebäraatt de arbetande själva får betala den ersättningen. GABRIELROMANUS (fp): Jag vill börja med att hålla med Lars-OveHagberg i en viktig del av hans verklighetsbeskrivning. Det är verkligen santatt dessa yrkanden har behandlats förut här i . Jag harinte räknat gångerna, men om säger att det är sju gånger så ärdet säkert så. Det framgår dessutom av utskottsbetänkandet att de frågorLars-Ove var inne på har behandlats redan en gång under detta riksmöte.Det kan därför vara ursäktligt om jag i dagens läge är rätt kortfattad. På en punkt känner jag inte igen mig i den beskrivning somLars-Ove gav. Han påstod att utskottets talesmän och i synnerhet jaghade förhånat vpk för partiets motioner och beskrivning av läget. Jag vet intevad han tänker på, men jag skall försöka uppträda på ett sådant sätt atttonläget inte ger anledning till klagomål. De yrkanden som talade för harkommenterats i utskottets betänkande, där vi framhåller att det inte är möjligtatt kräva en allmän arbetstidsförkortning i det samhällsekonomiska läge som nuråder. Alla partier utom vpk anser sig ju tvungna att ta hänsyn till detsamhällsekonomiska läget. Kraven på ändrade överfidsregler har vi tidigarebehandlat. Då har vi hänvisat till den utveckling som kan äga rum på grundvalav medbestämmandelagen. Därför är det för tidigt att nu överväga merabetydande förändringar av arbetstidslagstiftningen. Utskottet har uttalatprincipiella betänkligheter mot den form av övertid som gäller förberedelse-och avslutningsarbete, men vi har också pekat på att utredningen om vissaarbetstidsfrågor, just med hänvisning till vad utskottet har uttalat, har fåtti uppdrag att undersöka om denna typ av övertid kan föras in under denordinarie arbetstiden. Samma utredning skall också ta upp frågan omskiftarbete. På den punkten har utskottet fidigare gjort ett uttalande, somgodkändes av , där en principiellt mycket restriktiv syn på t. ex.nattarbete kommer till uttryck. Med hänvisning till det ber jag att få yrkabifall till utskottets hemställan på dessa punkter. Den fråga som tar upp är ny, och den byggerpå en dom i arbetsdomstolen. Med anledning av den gör utskottet ett mycketklart uttalande, nämligen att vi förutsätter att arbetsmarknadens parteravtalsvägen kommer att anpassa arbetstagarnas anställningsvillkor till arbetsmiljölagensregler. Vi tycker därför inte att det är påkallat med något initiativ frånriksdagen just . var förundrad över att vi kunde visa dettaförtroende för arbetsmarknadens parter, i synnerhet över att socialdemokraternakunde göra det. Jag skall inte tala å deras vägnar, men jag förmodar att de,med tanke på sina kontakter med de fackliga organisationerna, har ettförtroende för deras möjlighet att lösa de här frågorna, och att de kommer attaktualisera dem på nytt om det inte lyckas. Det är också den inställning somjag vill ge uttryck för. Det ärintressant att nu har en så hög tanke om arbetsmiljölagen och dess syften. Jag har inte något minneav att det lät på det sättet från vpk när lagen antogs, men det är ju bra medsyndare som omvänder sig. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall tillutskottets hemställan på alla punkter. (vpk): Någon syndare som omvänder sig finner man intei . Han biter sig envist fast vid en viss princip. Den ordinarie arbetstiden är . Vi har krävtatt sex timmars arbetsdag skall genomföras, och vi har angivit fyra skäl fördetta. Jag nämnde dem också i mitt huvudanförande. Inget av dem påverkarGabriel , utan han anger att det är arbetsmarknadens parter som skallfördela standardhöjningen. Jag vill fråga när denstandardhöjning som han talar om kommer- är det , i början av1990-talet eller bortåt ? kämpar , och jag misstänker att man även inom inågot sammanhang har uttalat sig härför. Men när tänker man föra fram dettakrav? Vill man inte gripa sig an med uppgiften att på detta sätt ge dem som nustår utanför arbetsmarknaden möjlighet till sysselsättning? Minst en halvmiljon människor skulle kunna få plats på arbetsmarknaden genom enarbetstidsreform framöver. Man kan i detta sammanhang se på vad som händer i dagenskonfliktsituation. De övertidskrav som vi tidigare tagit upp har avsett sådantsom inte förorsakat några problem. Det har då gällt förberedande och avslutandearbete. Men vi har också påtalat ett problem i arbetslivets dagliga verklighet,där människor tvingas till övertid. Jag anser att och andra iutskottet har förhånat vår inställning på den punkten. Jag vill uppmana GabrielRomanus att se sig omkring och notera hur många människor som arbetar påövertid. Man kan slå igen nästan halva genom en effektivövertidsblockad. Det betyder att många människor drivs till övertid. Detväsentliga är att angripa den absolut sämsta delen av arbetsfidslagen, nämligenbestämmelsen om den allmänna övertiden. Det har varit det genomgående temat ivåra krav. Men vill inte inse att detta är ett problem, som mankunde begränsa lagstiftningsvägen genom en genomgripande reform av reglerna förarbetstiden. Man har räknat fram att motsvarar 15 000arbetstillfällen inom industrin - och det är inte litet. När det gäller skiftarbete har arbetstiden successivtförkortats som denna arbetsform har funnits. Men denomständigheten att vi vill begränsa användandet av själva arbetsformenskiftarbete föranleder inte någon som helst diskussion inom utskottet.Utskottet vill inte heller uttala att nu arbetande utredningar skall ta uppdenna problematik. Vad som händer är att skiftarbete i olika former ökar.Och jag vill ta tillfället i akt att säga att även de s. k. tvåskiftsarbetena -arbete pågår från - utgör ett växande problem. Därförborde här ta sitt ansvar. Jag vill bara framföra ytterligare en synpunkt när detgäller övertid. Enligt utskottet skall övertidsuttaget kunna begränsas medhjälp av medbestämmandelagen. Kan ge mig ett enda exempel påhur medbestämmandelagen i någon form praktiskt skall kunna medföra enbegränsning beträffande övertidsuttaget. Vad finns det för stöd för påståendetatt man med hjälp av medbestämmandelagen skall kunna begränsa den s. k.allmänna övertiden? TOMMYFRANZÉN (vpk): Får jag med en gång ta ur denvillfarelsen -som tydligen är en medveten missuppfattning - att jag har enmycket hög tanke om arbetsmiljölagen. Vad jag inledningsvis sade var att lagenytterligare har försämrats genom arbetsdomstolens dom. Och beträffande lagenskvalitet sade jag att vi trots allt hade räknat med att lön skulle utgå vid defall av kompensationsledighet som det här gäller. Att utskottet nu vill överlåta denna fråga tillarbetsmarknadens parter innebär att man också överlåter till arbetarna attbetala denna kompensationsledighet med pengar ur egna kassor. Den som kännertill hur det går till vid förhandlingar mellan arbetsmarknadens parter vet attdet först förhandlas fram en lönepott av en viss storlek - i dagens läge vetvi att parterna inte har lyckats bli överens om en sådan pott . Omsedan sådana frågor som denna om lön för kompensationsledighet skall föras in iförhandlingarna tas kostnaderna för denna typ av frågor sannolikt från denredan framförhandlade potten. Det innebär då att utrymmet för exempelvisgenerellt ökad lön minskar. Resultatet blir alltså att arbetarna får betala sinegen kompensationsledighet. Vi kommunisterna menar att dennaledighet naturligtvis skall betalas av arbetsköparna. Det är anledningen tillatt vi lagstiftningsvägen vill slå fast att lön skall utgå enligt arbetsmiljölagennär kompensationsledighet tas ut för att man skall kunna uppfyllaskyddslagstiftningens bestämmelser om veckovila. De fackliga organisationernahar också hävdat att den nuvarande lagstiftningen innehåller en sådanbestämmelse, annars hade ju inte dragit denna frågainför arbetsdomstolen. Att socialdemokraterna åtminstone har försuttitmöjligheten att kräva att lön skall utgå vid den typ av kompensationsledighetsom det här är fråga om kan bero på att domstolens utslag kom bara två dagarföre den allmänna motionstidens utgång. Oavsett hur det ligger till med densaken är vår uppfattning den att när en skyddslagstiftning införs skall intearbetarna själva få betala för att lagstiftningen skall kunna följas, utan detskall naturligtvis arbetsköparna göra. anförde fyra skäl förkortare arbetstid och sade att jag inte lät mig påverkas av dem. Som vi allaväl känner till, råder det enighet om målet allmän arbetstidsförkortning, ochdet behövs alltså inte någon påverkan på den punkten. Men vi har också ettsamhällsekonomiskt läge som vi andra låter oss påverkas av, och som vpk harmonopol på att bortse från. Denna debatt uppstår därför att vpk på dettaområde, liksom på alla andra områden, driver en politisk linje som innebär baralöften, löften och åter löften, var inne på samma tankar, och han sade attom man träffar avtal om dessa frågor måste pengarna tas ur löneutrymmet. Om mandäremot lagstiftar tas pengarna någon annanstans. Men det är just dessa hemligakällor, som vpk anser att man kan ösa pengar ur fattarbeslut, som vi andra inte har tillgång till i nuvarande läge. Pengar till allaförbättringar måste tas ur det tillgängliga utrymmet, det är ganska självklart.Om vi skulle lagstifta om allt det som vpk vill genomföra på arbetstidsområdet,så tar vi i anspråk både det utrymme som parterna kan bli överens om och litettill. Det betyder att man i praktiken skulle få sänka lönerna som betalas ut.Jag vet inte var parterna kommer att landa till slut, det vet ju ingen. Menensak är säker, och det är att ingen annan än vpk har så orealistiskaföreställningar om vad man kan lova på alla livets områden i det ekonomiskaläge som landet just nu befinner sig i. (vpk): De fyra skäl som jag anförde för enarbetstidsförkortning har inte påverkat . Däremot har han ettmål, och han borde fundera över hur det målet skall kunnaförverkligas. Han hänvisar till samhällsekonomin, men han bortser från densamhällsekonomiska kostnaden för att människor står utanför produktionen, föratt de slås ut. för att vi har en mer än bristfällig jämställdhet i detta land.De kostnaderna vill inte räkna med. Vi hävdar att i slutändan kommer en arbetsfidsförkortningatt få positiva effekter på i stort sett alla områden. Men så långt vill inteGabriel se. Han vill bara se kortsiktigt på effekten på kassor. Och han har naturligtvis helt rätt i att detdrabbar dem. Men för samhället som helhet kommer en arbetstidsförkortning attvara en god vinst för människorna. (vpk); Jag vill bara säga till attdet s. k. tillgängliga utrymmet, som ni borgare och även socialdemokraterna medförkärlek talar om, trots allt inte är detsamma som den pott somarbetsmarknadens parter har kommit överens om. Där är det oftast en ganska stordifferens. Och det kan ju vara bra att veta att potten som regel också äravsevärt mindre än det s. k. utrymmet anges vara. Det är helt klart atteffekten blir att arbetarna själva får betala detta genom sänkta löner. Överläggningen var härmed avslutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels motion 165 av m. fl., och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition; Den som vill att kammaren bifaller socialutskottetshemställan i betänkande 35 mom. 1röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit motion 165 av in. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då Lars-OveHagberg begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat; Ja - 282 Nej - 15 Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels motion 184 av m. fl., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller socialutskottetshemställan i betänkande 35 mom, 2röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit motion 184 av m, fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 282 Nej - 16 Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels motion 185 av m. fl., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den somvill att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkande Nr 129 35 mom, 3 röstar ja. den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit motion 185 av m. fl. Översättning av Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens skyddsanvisningar ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärde j.., jvand- rösträkningverkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröst- rnrsnråk ninggav följande resultat: Ja - 282 Nej - 16 Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels motion 1227 av m. fl., och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller socialutskottetshemställan i betänkande 35 mom. 4röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit motion 1227 av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåTommy begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 280 Nej - 17 § 15Översättning av skyddsanvisningar m. m. till invandrarspråk Föredrogs socialutskottets betänkande1979/80:36 med anledning av motioner om vissa resurs- och organisatoriskafrågor m, m, på arbetsmiljöområdet, I detta betänkande behandlades motionerna 1979/80:148 avKerstin (), 1979/80:236 av m, fl, (s). 1979/80:366av Per m, fl, (s), 1979/80:422av m, fl, (s). 4 protokoll 1979/80:129-131 Översättning av skyddsan visningar m. m. till invandrarspråk 1979/80:641av m. fl. (vpk), vari hemställts 1. att riksdagenhos regeringen skulle anhålla om åtgärder för att arbetarskyddsstyrelsensskyddsanvisningar och lokala skyddsföreskrifter översattes till de vedertagnavanligaste invandrarspråken. 2. att riksdagensom sin mening uttalade att kostnaderna härför borde bestridas med medel urarbetarskyddsfonden. 1979/80:845 av m.fl. (s). vari såvitt här var i fråga (yrkandena 1. 6 och 7) hemställts attriksdagen skulle 1, som sin mening ge regeringen till känna vad i motionenanförts om riktlinjer för arbetet med att eliminera de kemiska hälsoriskerna iarbetsmiljön, 6, som sin meningge regeringen till känna vad i motionen anförts om översyn av reglerna förersättning till företagshälsovården. 7, som sin meningge regeringen till känna vad i motionen anförts om utvärdering och övervägandenrörande organisationen för utbildning av personal inom företagshälsovården m,m,, och 1979/80:982 av m, fl, (m). vari såvitt härvar i fråga (yrkandena 2 och 3) hemställts att beslutade 2. att ersättningfrån till företagshälsovård även skulle omfattarehabiliterings- och förebyggande vård, 3. uttala att enfortsatt utbyggnad av företagshälsovården borde främjas i enlighet med vad somanförts i motionen, så att denna alltmer fick karaktären av arbetsmiljövård. Motion 1979/80:982 hade hänvisatstill arbetsmarknadsutskottet men sedermera såvitt avsåg yrkandena 2 och 3överlämnats till socialutskottet. 1. beträffandeinriktningen av hybrid-DNA-forskningen att skulle avslå motionen1979/80:148, 2. beträffandearbetsmiljön för kyrkogårdsarbetare att skulle avslå motionen1979/80:236, 3. beträffanderegler för impregnerat virke att skulle avslå motionen 1979/80:366, 4. beträffandelistor över ämnen i arbetslivet som kunde orsaka genetiska skador m. m. attriksdagen skulle avslå motionen 1979/80:422 yrkandena 1 och 2, 5. beträffandeökad forskning kring genetiska risker i arbetslivet att skulle avslåmotionen 1979/80:422 yrkandet 3. 6. beträffandeinformation om forskningsresultat att skulle avslå motionen1979/80:422 yrkandet 4. 7. beträffandeöversättning av skyddsanvisningar m. m, att skulle avslå motionen1979/80:641. 8, beträffanderiktlinjer för att eliminera de kemiska hälsoriskerna i arbetsmiljön attriksdagen skulle avslå motionen 1979/80:845 yrkandet 1, 9, beträffandeersättning till företagshälsovården att med anledning av motionen1979/80:845 yrkandet 6 och motionen 1979/80:982 yrkandet 2 som sin mening gavregeringen till känna vad utskottet anfört. 10, beträffande utbildning av personalför företagshälsovården m, m, att med anledning av motionen1979/80:845 yrkandet 7 hos regeringen skulle anhålla att motionen i motsvarandedel överlämnades till företagshälsovårdsutredningen, 11, beträffande inriktningen avföretagshälsovården mot arbetsmiljövård att skulle avslå motionen1979/80:982 yrkandet 3, Översättning av skyddsanvisningar m. m. till invandrarspråk BILLYERIKSSON (vpk); Frågan om översättning av skyddsanvisningarm, m. till invandrarspråk har behandlats tidigare i denna kammare, vilket klartframgår när man läser såväl motionen som socialutskottets betänkande. Vi har tidigare motionerat i denna fråga. Orsaken till attvi tvingas återkomma är att vi inte anser att invandrarna har samma skydd somde arbetare som kan svenska. Språket i anvisningarna är i regel komplicerat förmänniskor som har bristfälliga kunskaper i svenska. Den tekniska utvecklingen har fortskridit. Nya maskineroch nya ämnen har tillkommit, vilka ökar riskerna för ohälsa och osundarbetsmiljö. Samhället har också observerat att utvecklingen kräverspeciella insatser vad beträffar utbildning och makt för de anställda. a.har skyddsombuden fått ökade befogenheter. Dessa har tillkommit genom en aktivkamp ute på jobben. Invandrarna har i stort sett utestängts från dennautveckling, vilket vi i vårt parti tycker är beklagligt. En stor del av densvenska arbetarklassen utgörs ju av invandrare. LO beräknar att om någotårtionde var tredje LO-medlem kommer att ha invandrarbakgrund. kännervi till att invandrarna finns koncentrerade till vissa branscher, och vi vetatt riskerna för ohälsa är speciellt stora just där. På vissa arbetsplatser ärinvandrarna i majoritet, men skyddsanvisningarna är trots detta skrivna på enbartsvenska. För oss kommunister framstår detta som helt orimligt. I går talade vi här i kammaren omsvenskundervisningslagen. Både jag och kritiserade lagens funktion- kanske från litet olika utgångspunkter. Oavsett vad man tycker i denna fråga,måste man inse att invandrarna inte kommer att få denutbildning i det svenska språket som erfordras för att de skall kunna skyddasig mot de faror som finns i det svenska arbetslivet på arbetsmiljöns område. Då är frågan för landets riksdagsledamöter: Hur mångaolycksfall, hur många dödsfall skall behöva inträffa på grund av attanvisningar och skyltar inte finns översatta, innan ingriper ochrättar till problemen? Utskottet talar om de s. k. pop-anvisningarna som givitsut på invandrarspråk. Det är allmänt känt att dessa pop-anvisningar inte haftnågon avgörande betydelse när det gäller att skydda invandrarna frånolyckstillbud Översättning av skyddsanvisningar rn. m. fill invandrarspråk De har spritts dåligt, och många invandrare har haft svårt attförstå dem. Vi menar att arbetarskyddsstyrelsens anvisningar ochlokala skyddsföreskrifter skall översättas till de vanliga invandrarspråken.Kostnaderna för detta skall tas ur arbetarskyddsfonden. Jag tycker att utskottet visar en total ovilja attgenomföra översättning av de nämnda anvisningarna.