prot · G30954 · 1979-12-31 00:00:00 — Ja, jag både hoppas och tror att så blirfallet, taxeringsarbete har ju nu nått sitt slutskede och allaskattsedlar skall vara utsända. Vi är medvetna om att det har varit en delproblem, förseningar och tidspress i arbetet under det här året. Det är ju ettomfattande maskineri som skall sättas i gång - ett maskineri som berör drygtsex miljoner skattebetalare - och det är måhända förklarligt att det har variten del problem under inkörningsarbetet. Men enligt de rapporter vi har fått är ändå antalettaxeringsfel och debiteringsfel inte större nu än . Minambition är att reformen skall leda till att antalet fel blir färre, och somsagt, jag både hoppas och tror ;ttt vi skall kunna nå det målet. Vi gör ett omfattande utvärderingsarbete för att få ettsådant underlag att vi till taxering skall nå en ännu störreeffektivitet med reformen. Vi är uppenbarligen överens orn att det finnsskevheter i det nuvarande systemet sorn behöver rättas till så snart sommöjligt. Jag noterar också med tillfredsställelse att IngemarMundebo gör den bedömningen att det nya systemet kommer att fungera bättre ändet gamla efter det att man kommit till rätta med de barnsjukdomar som systemetdras med f. n. Om parkeringsverksamheten vid statliga arbetsplatser Överläggningen var härmed avslutad. § 6Om parkeringsverksamheten vid statliga arbetsplatser Budgetministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda interpellation, 1979/80:82,och anförde: har i en interpellation frågatmig om jag är beredd att utfärda direktiv som innebär attparkeringsverksamheten, avgiftsbeläggningen m. m. vid statliga arbetsplatserskall lämnas ut på entreprenad till enskilda parkeringsföretag. Hela frågan om avgiftsbelagd parkering vid statligaarbetsplatser bereds f. n. inom . En utgångspunkt vid dettaarbete har varit att den avgiftspolitik som staten tillämpar måste samordnasmed de berörda kommunernas parkeringspolitik. Hur en sådan samordning skallkomma fill stånd och hur avgiftskontrollen m. m. vid statliga parkeringsplatserskall administreras är f. n. inte klart. Olika alternativ diskuteras i dettasammanhang. En given utgångspunkt är därvid att kostnaderna föradministrationen skall begränsas och att även andra effektivitetshänsyn måsteövervägas. Jag kan försäkra att även utlämning av verksamhetenpå entreprenad till enskilda parkeringsföretag övervägs i detta arbete. Jag kandäremot inte lämna besked om vilket resultat den fortsatta beredningenkan ge. (): . Jag ber först att få tacka för svaret. och den socialdemokratiska regeringenbestämde att parkering vid statliga arbetsplatser skulleavgiftsbeläggas. Vi kan alla förstå att landets statstjänstemän mottog dettabesked med grumlad glädje. Det var nära nog en självklar rättighet för varjesvensk att få parkera sin bil Nr 54 var som helst och självfallet utankostnad. Men denna upplevda gamla Måndagenden rättighet kolliderade alltmer meddet ökande antalet bilar och den tilltagande 17december 1979 biltrafiken. Tätorterna fick större och större problem medträngseln pågator Kommunerna införde parkeringsbestämmelser och avgifter. Omparkerings- anställde parkeringsvakter, och rnan beivrade överträdelser.Varje förnuftig verksamhetenvid statstjänsteman har säkerligen fått allt större förståelse för att detmåste bli statliga arbetsplat- ordnade parkeringsförhållanden även vid statliga arbetsplatser. Syftet med min interpellation ärförstås att kräva åtgärder pä detta område.Det är den socialdemokratiska regeringen fattade rrråste den borgerliga regeringen ta ordentligt i den här frågan.Den gångna tioårsperioden är en alldeles för läng försöksperiod. hadekanske räckt med tre eller . Hanteringen av parkeringsfrågan har blivit ett exempelpå en uppseendeväckande brist på beslutsamhet, ansvar och handlingskraft hosansvariga chefer på högsta nivå. Här fattar och den socialdemokratiskaregeringen ett beslut . Vad händer sedan? Jo, vissa ansvariga statligamyndigheter och chefer försöker på olika sätt sabotera och kringgå beslutet. källare i ett länsresidens någonstans i - jag skall inte tala om var- fann man exempelvis parkeringsmätare sorn skulle ha satts upp flera årtidigare. Frågan är orn parkeringsmätarna är uppsatta . Jag vill gärna säga statsrådet att mina inblickar i dethär ärendet har ökat min undran över höga statliga chefers kompetens somchefer. Det tycks på vissa håll dessutom råda brist på civilkurage och t. o. m.på den lojalitet mot statsmakternas beslut som man bör ha rätt att kräva. Skulden för detta kan vi riksdagsmän och statsrådet inteskjuta ifrån oss. Vi är huvudmän för den offentliga sektorn. Det är vi somskall skapa förutsättningar för ökad effektivitet och arbetstillfredsställelse. Det är jag påpekade detta frånden här talarstolen. Jag underströk då alldeles särskilt behovet av ökad ochförbättrad utbildning av chefer på alla nivåer inom statliga verk ochmyndigheter. Och inte bara detta! Vad skulle säga,exempelvis som chef för , om någon hög chefför någon statlig myndighet krävde att en parkeringsförseelse skulle avskrivasför vänskaps skull eller av något annat ovidkommande skäl? Sådant händer inte iSverige, skulle förmodligen säga. Jag trodde inte heller attsådant hände i , Jag trodde inte att det fanns höga chefer istatsförvaltningen som kunde underteckna ett brev till , ivilket man kan läsa bl, a, följande: "Personalorganisationerna har uppvaktatmyndigheterna och klagat på den oresonliga inställning som parkeringskon tor intar i ärenden som rör uttagande av kontrollavgift. För myndigheterna har därvid redovisats enskilda fall där rättelse inte kunnat erhållas trots att den parkerande med vittnesintyg, kopia av biljett m. m. synes har visat att 16 gällande avtalsbestämmelser förparkering har följts." I ett annat brev, från en bildad person med framskjutenställning i samhället, yrkades att kontrollavgiften skulle omprövas ochåterbetalas. Det hör till saken, vill jag säga, att settmycket humant på parkeringsförseelserna i inledningsskedet och i den genomfördaförsöksverksamheten. Har det funnits minsta tvivel om att något fel begåttseller att kravet på kontrollavgift varit obefogat över huvud taget har manavskrivit ärendet. I det nyssnämnda brevet åstadkommer emellertid kravet påkanske en hundralapp i kontrollavgift följande hotfulla framställning; "Det har dessutom kommit till min kännedom att Erabeslut är ytterst godtyckliga och eventuellt även beror på den överklagandestjänsteställning, vilket enbart i sig är tillräckligt intressant för enJO-anmälan. I denna borde givetvis även inkluderas diverse andra aspekter somhar framkommit." Jag skall inte tränga djupare ner i det här -det är litet olustigt. Jag har fått ett svar på min interpellation som jag tillviss defär nöjd med. Det känns nämligen tillfredsställande att hela frågan nubereds inom . Men självfallet skulle det ha varit bra om jaghade fått veta att den pågående beredningen utmynnar i ett regeringsbeslut inästa vecka. Kan budgetministern säga någonting om tidsplanen?Statsrådet har chans att undvika det där förargliga tioårsjubileet i dettaärende. När blir det beslut - eller ? lämnade förslag tillregeringen om hur man skulle kunna göra med den fortsatta utbyggnaden avverksamheten. Vidare försäkrar statsrådet mig att utlämning av verksamheten påentreprenad till enskilda parkeringsföretag övervägs i det här arbetet. I ochför sig är detta besked positivt, men nog kunde väl budgetministern litet merakraftfullt deklarera sin principiella inställning. Eller är budgetministerntveksam? I så fall måste jag påminna om att ianledning av två motioner om egenregiverksamhet inom den offentliga sektorn haruttalat: "Huvudprincipen bör dock vara att produktionen genomförs efterett upphandlingsförfarande med anbudskonkurrens." Jag förutsätter attstatsrådet handlar i enlighet med detta riksdagsbeslut. Eller finns detspeciella skäl i den här verksamheten som kan föranleda att huvudprincipenfrångås? Vad anser vidare budgetministern om revisorersuppfattning, nämligen att den här verksamheten sköts av ett centralt statligtparkeringskontor eller en central statlig nämnd som är fristående från alla destatliga myndigheter, vilkas personal skall utnyttja parkeringsplatserna? Detär en mängd skäl som talar för det - inte minst med tanke på att vi måste påalla sått minska kostnaderna och begränsa kostnaderna i den offentliga sektorn.Vidare talar effektivitetshänsyn för detta. Men jag vill alltså fråga: Vad anser budgetministern omdet som revisorer framförde ? Om parkeringsverksamheten vid statliga arbetsplatser Denna fråga har en lång historia - enalldeles för lång. 2 protokoll 1979/80:54-55 Om parkeringsverksamheten vid statliga arbetsplatser emellertidnu inne i slutskedet av den, och ett beslut är på väg. Del finns ett någramånader gammalt utkast till ett beslut om riktlinjer för avgiftsbeläggning avparkeringen vid de statliga arbetsplatserna. Det kommer nog inte att bli någotbeslut , då jag liksom flertalet statstjänstemän nog tänker ägnarnig åt julferier. Men ett beslut är som sagt pä väg,bch jag hoppas att detinte skall dröja in innan vi kan klubba det beslutet. har nog rätt i att det inom den offentligaförvaltningen råder en delad glädje kring det förslag som vi har utarbetat. Jagtror emellertid inte att de citat som delgav oss här ärrepresentativa för situationen inom den offentliga förvaltningen. Visst finns detexempel av det här slaget, men jag tror inte att vi därav skall dra någralångtgående slutsatser om chefernas kompetens, handlingskraft osv. På den konkreta fråga som ställde till mig,hur jag skulle ha reagerat som chef för en parkeringsverksamhet, är mitt svaralldeles entydigt. Min vänskap till medmänniskorna och till dem som verkar inomden offentliga förvaltningen är visserligen omfattande, men den är inte såomfattande att jag skulle ha gett ett ja-svar. Svaret hade alldeles klart varitnej. Huvudskälet till att beslutet har dröjt så här länge ärfaktiskt det förhållandet att det är många kommuner som berörs av frågan. Somjag har sagt måste beslutet samordnas med de olika kommunernas parkeringspolitik.Kommunerna har alltså olika riktlinjer för sin parkeringspolitik.Beredningsarbetet är som sagt nu i sitt slutskede, men eftersom det inte ärhelt klart vill jag följa den linje jag alltid brukar följa under pågåendeberedning att inte ge bestämda besked om ett kommande besluts innehåll ellervad jag tycker på den ena eller andra punkten kring de frågor som är underberedning. Jag tror att budgetministern har rätt när hankommenterar mina exempel på hur chefer i allmänhet och statliga chefer isynnerhet kan handla. Det stora flertalet handlar inte på det här sättet ochagerar inte som chefer på det här sättet - det får vi verkligen hoppas. Jag skulle ändå vilja pressa budgetministern på ett svarbeträffande hans principiella inställning till just anbudskonkurrens och tillatt vi använder oss sä mycket som möjligt av enskilda företag i den offentligaverksamheten och inte utvidgar parkeringsverksamheten i offentlig regi.Riksdagen har ju uttalat sig i frågan. Jag tyckeratt det vore på sin plats att budgetministern instämde i den huvudprincip somriksdagen uttalat sig för. Jag har i mitt svar sagt att utlämning avverksamheten på entreprenad till enskilda parkeringsföretag övervägs i dettasammanhang. Jag tycker att det beslut som har fattat var bra.Det måste givetvis vägas in i prövningen av den här frågan. Vad jag möjligen ändå ville sätta något frågetecken efterär ordet skall i fråga - att det alltid, i alla sammanhang ochpå alla orter skall vara på detta sätt. Som jag sade tidigare bör vi få en visssamordning med de berörda kommunernas parkeringspolitik, och rnan kan kanskesöka olika lösningar. Men i den principiella frågan - och det var den som AlfWennerfors nu senast tog upp - är mitt svar klart; Jag ser entreprenadformensom värdefull. Om beredskapsarbeten, m. m. Överläggningen var härmed avslutad. § 7 Om beredskapsarbeten, m. m. Arbetsmarknadsministern ordet för att i ett sammanhang besvara de\s () den30 november anmälda fråga, 1979/80:188, dels () den 5 decemberanmälda fråga, 1979/80:202, och anförde: har mot bakgrund av enframställning från om ytterligare medel förberedskapsarbeten frågat mig varför regeringen inte lagt fram förslag iriksdagen till ytterligare insatser. Vidare frågar hon när regeringen kommeratt ta fatt i frågan och vad regeringen avser göra för de arbetslösa ungdomarnaunder tiden fram till kommande riksdagsbeslut. har mot samma bakgrundfrågat hur jag förklarar att beredskapsarbetena stoppas i brist på pengar ochvilka åtgärder jag ämnar vidta för att nödvändiga beredskapsarbeten skallkomma i gång. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. Enligt beslut i anledning av 1978/79 årsbudgetproposition har anvisats för beredskapsarbeten /80. Härutöver har 175 milj. kr. anvisats för beredskapsarbeteni . har vidare givit regeringen fullmakt att om arbetsmarknadslägetså kräver besluta om sysselsättningsskapande åtgärder inom en ram av 2,5miljarder kronor. Med stöd av finansfullmaktenbeslutade regeringen att får disponeraytterligare 479 milj. kr. för beredskapsarbeten och 21 milj. kr. förindustribeställningar, dvs. totalt 500 milj. kr. Arbetsmarknadsmyndigheternakan sätta in dessa medel för att fullfölja planeradeberedskapsarbeten i såväl som i övriga delar av landet. ANNA-GRETALEHON (s): Jag ber att få tacka statsrådet glad över att arbetsmarknadsverket nu har fått pengar för att drivaberedskapsarbetena vidare. Man har varit orolig ute på många länsarbetsnämnder.Även om Om beredskapsarbeten, m. m. arbetsmarknadsläget nu är bättre , är för mångamänniskor beredskapsarbeten det enda alternativet till arbetslöshet. Vi socialdemokrater tycker ju egentligen inte attberedskapsarbetena i sin nuvarande form är den allra bästa lösningen förtonåringarna. Därför har vi bl. a. i vår ekonomiska motion fört framförslag till alternativ. Men det är självklart att så länge rnan inte har någotalternativ får del inte vara så att ungdomar riskerar att kastas ut iarbetslöshet därför att pengarna till beredskapsarbeten tar slut. På mångalänsarbetsnämnder har man alltså oroat sig för att en sådan utveckling skullekunna komma till stånd. Så blir nu inte fallet, och jag är glad över det. Med den omfattning som beredskapsarbetena nu har är detnödvändigt att vi planerar dem mycket väl - bättre än man kanske har gjort itidigare sammanhang. Planeringen måste göras på lång sikt. Ur den synpunktenhade det naturligtvis varit välkommet om regeringen hade kunnat fatta dettabeslut tidigare. Läget på arbetsmarknaden är, som jag sade , bättre ändet har varit tidigare. Men är arbetslösheten mycket hög, omfattningenav beredskapsarbeten och arbetsmarknadsutbildning likaså. Och orosmolnen hoparsig. Ekonomiska prognosmakare både här hemma och utomlands justerar ner sinatidigare bedömningar och spår mörkare tider framöver. Vi vet ju alla att man iflera branscher väntar stora svårigheter fram mot våren. Många befarar attläget på arbetsmarknaden kommer att vända till det sämre under 1980.Det är därför viktigt att vi har en hög arbetsmark-nadspolitisk beredskap, mendet räcker inte med det. Vi måste också ha en samordnad sysselsättningspolitik. Egentligen är jag besviken. Jag hade nämligen hoppats atti dag få ett svar av arbetsmarknadsministern också på min andra fråga, somgäller regeringens proposition om en samordnad sysselsättningspolitik. Men nukommer det inte något svar förrän , vilket naturligtvis kan tolkas somatt regeringen över huvud taget inte kommer att lägga fram något förslag. I såfall är det risk för att berömda rundgång gör intrång även här.Jag hoppas att åtminstone kan bekräfta, att det inte är så illa,utan att det skall komma en proposition om en samordnadsysselsättningspolitik. FRIDABERGLUND (s): Jag vill tacka arbetsmarknadsministern försvaret och göra ett par kommentarer till detta. Av svaret framgår att bristenpä näringspolitik gör att det ställs väldigt stora krav när det gällerarbetsmarknadspolitiska insatser. Svaret är positivt och bra så till vida, attalla de som väntat på ett besked nu kan få ett sådant och således kan sätta igång med det som redan är planerat. Det förhållandet att beskedet har dröjt så länge harförorsakat otålighet, irritation och ilska bland berörda människor i vårt län.Det är en naturlig reaktion - än så länge, vill jag säga - hos dem som väntarpå att få jobb eller hos dem som riskerar att mista sina jobb. Rubriker som"Fridens man blir ilsken" kan sägas ge uttryck för den press som vårakommunalpolitiker utsätts för. Dessa lever mitt i arbetslösheten och ser dessföljder. När de inte kan lämna besked och när de inte vet om planeradeberedskapsarbeten kan komma i gäng reagerar folk med ilska. Vi lever med mycketsmå marginaler-både ekonomiskt och psykiskt. Om vi i inte hade fått de begärda 160 miljonerkronorna skulle det ha medfört att ca 4 700 personer fler hade blivitarbetslösa . Detta får ses mot bakgrund av att vi noteratefterkrigstidens högsta arbetslöshetssiffror - enligt en arbetslöshet iNorrbottens län på mot rikets . Arbetslösheten är skrämmande stor bland kvinnor ochungdom. av de arbetslösa är kvinnor och av dem är ungdomar under 24år. Man förstår inte särarten och vidden när det gällersvårigheterna i vårt län när man inte lämnar besked utan bara hållermänniskorna på sträckbänken. På bildskärmen kan vi se två pilar avseende hurmånga personer som står utanför den ordinarie arbetsmarknaden. Den övre pilenavser utvecklingen och den undre antalet arbetslösa. Läget är alltså sådant att vi inte kan minska antaletberedskapsarbeten så länge dessa inte kan ersättas av andra, varaktiga arbeten.Beredskapsarbetena ligger på en oacceptabelt hög nivå. Man frågar sigdärför: Vilka beredskapsarbeten kan bli fasta arbeten? Det är viktigt att åtgärder sätts in i syfte attlångsiktigt lösa sysselsättningsfrågorna. Jag vill, herr talman, bara ställaen fråga här: Är beredd att handla skyndsammare medhänsyn till de speciella förhållanden som råder i vårt län? Om beredskapsarbeten, m. m. Får jag först med anledning av de propåer somhar gjorts från både och om att det har variten långsam behandling av ärendet säga att det inte alls är så. Det har varit enmycket ordinär behandling av frågan i kanslihuset. Det kan kanske vara avintresse att påminna i varje fall , som var inne på sammaarbetsområde i som statsråd, att viddet sista tillfälle då den socialdemokratiska regeringen hade möjlighet att behandlaen sådan här frågeställning hade man betydligt på sig för att gesvar på frågorna. Det har faktiskt inte alls varit någon osedvanliglångrotning, , utan vi har handlagt ärendet på vanligt sätt.Därtill bör sägas att vi just nu är inne i en budgetprövning, där man bör sedetta fillskott av pengar till AMS i samband med hela budgetarbetet 1980/81 ochden resursfördelning som skall ske under det budgetåret. Får jag sedan, herr talman, också säga att visst kan manfortfarande hävda att arbetslösheten är för hög. Jag tror att vi alla är enigaom att vi skall fortsätta arbeta med att fä bort den, så långe vi har enarbetslöshet utöver den "friktionsarbetslöshet" som kanske ändå ärnödvändig i ett näringsliv där förändringar pågår. Men ändå säger exempelvisAMS i sin framställning att arbetsmarknadsläget nu är klart bättre än någongång tidigare sedan vi kom Om beredskapsarbeten, m. m. in i den besväriiga konjunkturen. Att t. o. m. Norrbottenhar en förbättrad arbetsmarknadssituation är viktigt att notera. Till vill jag säga att jag tycker ocksåatt det är bra om vi kan planera beredskapsarbeten på ett bättre sätt. Vi fortsätternaturligtvis att utveckla de tankar jag har haft somarbetsmarknadsminister om att få in en värvning av teori och utbildning. Jaghoppas att vi skall kunna komma överens om en vettig avlösning för huvuddelenav beredskapsarbetena i en företagsinriktad gymnasieskola . Får jag beträffande den långsamhet ihandläggningen som jag har upplevt säga att den oro man känt ute på mångalänsarbetsnämnder nog skall ses mot bakgrund av osäkerheten hos många om vartden borgerliga regeringen är på väg. Det är inte bara som talarom åtstramning på den offentliga sektorn. Jag tror att i detta perspektiv harman varit väldigt orolig över att man inte - som man upplevde det ute på mångalänsarbetsnämnder - snabbt fick besked. Får jag fråga igen: Kommer regeringen att lägga fram enproposition om en samordnad sysselsättningspolitik? Läget på arbetsmarknaden ärvisserligen bättre än tidigare, men är nästan 80 000 människoröppet arbetslösa och över 150 000 sysselsatta genom särskilda, kortsiktigaåtgärder, och orosmolnen hopar sig. Bedömningarna blir dystrare . Vibehöver en sådan här proposition, statsrådet . Beträffande långrotningen frågar man sigvarför besked inte kunde lämnas tidigare när pengarna fanns i finansfullmakten.Diskussionerna om att medlen till beredskapsarbetena eventuellt skulle minskaseftersom det bedömdes att arbetsmarknadslägel var bättre har också väckt stororo. Läget i vårt län är sådant att man inte kan säga att det är någon märkbarskillnad. Det spelar egentligen inte så stor roll om man har 19 500 eller 20000 människor utanför den ordinarie arbetsmarknaden, för behoven är ändå såenorma. Det är en av anledningarna till att man har känt den här oron. Jag sade alt man dröjde så längeoch att det gjorde att människor blev ilskna. Väldigt många är medvetna om attdröjsmålet kanske helt enkelt berodde på okunnighet om situationen i länet menockså om hur folk känner det som år mitt uppe i röran. Det är klart att det ärsvårare att sätta sig in i människors förhållanden när man själv har ettstadigt jobb, när man har lön och när man bor i ett område med stor efterfråganpå arbetskraft, men därför är det också viktigt att vi för fram de härsynpunkterna och försöker hålla liv i regeringen och i någon mån också iriksdagen. Jag vill först konstatera attungdomsarbetslösheten nu på mycket länge är under 30 000. Detär ett litet exempel på att arbetsmarknadsläget ändå har förbättrats. Då är detockså viktigt att vi försöker använda det tillflöde av lediga arbeten som harkunnat noteras så, att vi får ut ungdomarna i första hand på denordinarie arbetsmarknaden och, när det är fråga om förändringar i näringslivet,ser till, att de får den förändring av sin utbildning som är nödvändig för attta vara på de lediga jobb som finns. När det gäller framtiden, , är jagmedveten om att vi har ett allvarligt hot i de stigande oljepriserna. Jaghoppas att alla partier känner sitt gemensamma ansvar för att finnaformer för att möta de svårigheter som svensk ekonomi står inför på grund avden här utifrån kommande påfrestningen. har ställt en fråga fill mig omsysselsättningsutredningen. Det är väl bra att vara ute , men jagvill bara säga att vi skall återkomma till den saken; ännu har inte ensremisstiden gått ut för utredningen. Vi skall säkert få tillfälle att läggafram propositioner för med anledning av de många förslag som finnsfrån skilda utredningar om sysselsättningen inför 1980-talet. Om beredskapsarbeten, m. m. Det finns ju flera orosmoln på vår himmel ändet som oljepriserna innebär, men jag håller med om att det är ett av dem.Läget på arbetsmarknaden är, som jag har sagt, bättre än tidigare, men detbetyder inte att det är bra, inte ens för ungdomarna. Visst skall vi i förstahand försöka se till att ungdomarna tar ordinarie jobb, men vad man upplevdesom en fara nu var att de skulle tvingas att i stället hamna i arbetslöshet. Varför svarar inte på min fråga om närregeringen kommer med sin proposition om sysselsättningspolitiken? Enligt allalagar och förordningar borde ju svaret lämnas nu och inte . Vi häri 7 378arbetslösa. Av dem är 2 597 ungdomar , och det anser vi vara väldigtalarmerande. Av den pil som jag visade påbildskärmen såg vi hur utvecklingen ser ut. Behovet avarbetsmarknadspolitiska insatser har ökat i östraNorrbottensregionen, och samma sak gäller för hela länet. Där har också denöppna arbetslösheten ökat .