prot · G30954 · 1979-12-31 00:00:00 — Dä var alkoholisterna nirstanuteslutande rniin, i allmänhet män och däröver. Det tog ungefiir3l) åriitt utveckla en iilkoholisiri. vet vi att människor med ungefirr siimmask;rdor kan ha åldrtir som ligger vid och strax . Det går alltsåmycket fort att skapa iilkoholisrn nirr man dricker sä mycket, så snabbt och såtidigt. Del sociala problemet alkohol är mycket större än delmedicirrska, i viiije fall är det helt uppenbart all motåtgärderna inte i någonavgörtinde del kan ligga i vård och behandling. Man har talat här om bostiideroch kommunsammanslagningar sorn en del tiv orsakerna till tilkoholism. Jagtror att man enklast kommer närmast om rnan säger som stide ien bok sedtin: Trots allt lettinde tycks man bara hti funnit engemensanr niimnare för alkoholisterna; De h;rr alla druckit ovanligt mycketalkohol. Den totala alkoholkonsumtionen måste minskas. Det slog riksdagenfast i alkoholpolitiska beslutet . Det är err viktig princip att irnnsktrden alltför höga alkoholkonsumtionen. Det innebiir att rntrn ser det klarasanrbtindet sorn forskning och annat har visat mellan total alkoholkonsumtionoch skador. Det är tvvärr inte alla som erkänner det hiir sambandet.TCO-kongressen antog ett beklämmande trktstycke som vistir att manfortfarande 1979 nästan ingenting har lärt. När säger att socittlstyrelsens niirnnd föralkoholfrågor måste ha tid på sig för att finna sina arbetsmetoder, så berordel på att det diir också finns företrädare för organisationer, främstarbetsmarknadens största, som fortfarande inte accepterar tanken pä det närasambandet mellan total alkoholkonsumtion och alkoholskador. När sadeatt man skall minska den totala alkoholkonsumtionen och att det finns ett klartsamband Nr 54 mellan denna konsumtion ochskadorna, så kan man säga att också Måndagenden medger att i princip är det enavvägning mellan den solidaritet vi visar rned 17decerrrber 1979 svagaochdenkonsumtionsfrihetsom vi vill gealkoholkonsumenten i gemen. En viss totalkonsumtion ger vissa skador. Då kan rnan säga att därmed har vi Om åtgärder mot o'' utsagt vilka alkoholskador sornriksdagen tolererar. kunde man missbruk av alko- '''"J"'''' för detta genom att påstå att det intefinns ett sådant klart samband, /j, ; Del går inte att göra längre. Det finns flera intressanta inlägg på senare tid.Professorn och företagsekonomen bok är läsvärddärför att han utifrån litet annorlunda utgångspunkter kommer fram till sammaslutsats. har gjort en rnycket fin summeringsom bekräftar myckel av det som sagts i det här landet. Jag har en känsla av-och många har väl det - alt något av en opinionssvängning är pä gång, att flermänniskor erkänner det här problemet. Vi har talat om gifter, om yttre miljö och omarbetsmiljö. Men det finns inget gift i landet som förorsakar så många dödsfalloch inget annat gift orsakar så många sktidor och olyckor som alkoholen. Detfinns naturligtvis litet av en dubbelmoral här. Vi såg vilken upprniirksamhetneurosedynet väckte, och vi ser hur förhållandevis liten uppmärkstrmhet somväcks av de mycket fler fosterskador alkoholen förorsakar. Det är klart att deolika reaktionerna visar att det inte är barnen man tänker på niir man bedömeralkoholen tinnorlunda än andra gifter. När rnan giistar livsmedelsverket k;tn man se med vilkenfrenesi man där undersöker någon liten karamell för titt se om den innehållernågot fiirgärnne som eventuellt skulle kunna skada någon. Om man jämför deresurser som satsas på sådant nred dem vi satsar när del gäller ett gift som vivet dödar mellan 13 och 15 personer , så får vi en bild avrelationerna inelhin de hiir probleirren. Hur invävt är då alkoholbruket i olika sanrnranhang? Jagk;in ta ett exenrpel. En av landets största btrnker bjöd inett antal riksdagsmän. Det första man såg i sarnrnanträdesrurnmet i denna bankv;ir naturligtvis ett tintal glas. Det berodde inte pä att man inom bankentyckte titt rnan borde bjuda just riksdagsmän på alkohol, utan så blirförmodligen varje gäst bemött. Det ingår liksom i vår umgängessed. Naturligtvis är det elt stort psykologiskt problem attnågonting som ingår som en så stor del av vardagen sorn tilkoholen samtidigtorsakar vårt största sociala problem. Det iir detta som sktipat sa mycket avhiimningtir och så mycket av oförmåga att se frågeställningen. tog upp frågtin om mellanölet. Jag anseratt det är katastrofalt att vi gjorde ett avsteg från den princip som man trodde var självklar sedan vi fått Systembolaget och sorn innebär titt berusningsdrycker inte skall säljas i allmänna handeln utan vara förbehållna för försäljning i det statliga monopolföretaget. Man gjorde ett undtrnlag från den här principen, och hur många tusen offer delta har skördat vet vi ännu inte. Naturligtvis försvinner inte de skador som irppstått bara för tttl m;m 9 återgår till den rimliga principen,dvs. att alkoholdrycker icke sktill vara en handelsvarapå samma siitt som smör och annat. htir nran fört tillbaka Nr 54 försiiljniirgenav berusningsdrycker till Sysleinboltiget, nren givetvis konrrner den skadeverkningarnaav att mellanölet fick försäljas fritt titt finnas kvar mycket liirrge.De ungdomar sonr i d;ig är alkoholister har inte blivit det på grund ;iv vad dedruckit utan på grund tiv v;id de druckit under de niirnitist q. åtgärder mot föregående åren. sade alltså 1977 att vi skulle minska denalltför höga l/ alkoholkonsumtionen.Tyvärr måste vi konstatera att det innevarande är görs ett avsteg från detta.Alkoholkonsumtionen kommer nämligen att stiga. Tack och lov har skatterna påalkoholen nu höjts något. måste vi se till alt vi 1980 hamnar på en lägrekonsumtionsnivå än den vi hade 1978 - vi skall alltså inte jämföra med åretskonsumtion, som ju innebär ett allvarligt avsteg från beslutet . Detinstrument vi har alt ta till om vi inle lyckas genom skattehöjningen ärnaturligtvis inköpsregistrering. Lät oss också notera alt våldet i vårt samhälle i förstahand är ett alkoholpolitiskt problem. Jag vill bara konstatera att det partisom brukar tala mest om ordning på gator och torg är suveränt sämstrepresenterat i nykterhetsgrupper. Men jag iir optimist. Jtrg tror att den opinion vi nu ktinse inte btirti iir en tillfällig historia, ulan att det finns grund för alttillrnänhelen är beredd att ticceplera en mer offensiv alkoholpolitik för attbringa ner alkoholskadorna. Jtrg tvcker alt socitilministern sktrll utnyltjirdet förhållandet att det nu finns en beniigenhet till godta en betydligt merambitiös politik än vad sorn tydligen varit möjligt under de sentisle åren. Jag vill ttickti socialminister hennes kompletterande svar och för hennes inlägg i debtttlen. ;i. AlfWennerfors tinföide att gjort ett strålande inlägg i LenntiriHylands program Gomorron . Jag vill säga titt hon också har gjortjiittcfina inliigg i dagens alkoholpolitiska debatt. Jag skall inte förlänga debtitten utan vill barti siigatitt jag med intresse Ivssnat till de inlägg sonr har gjorts, och jag kankonstatera att intresset är stort hiir i kannntrren för denna angelägna fråga.Jag hoppas verkligen att debatten fortsiitter lika intensivt utanför kammarensdörrar. Det behövs många och stora insatser i detta arbete. Vi behöver allahjiilpas åt för titt söka skapa ett samhälle med livskvalitet. Eftersom ställde en fråga omvilkti sorn talar om föräldraansvaret vill jag säga ett par ord. Men låt mig först siiga att jag blev orolig när han drog upp mellanölsdebatten. Det är iinnrr för tidigt att ha en definitiv mening om vad som htrr hänt. Men så mycket kan m;in nog siiga. som att verkningarnti tiv beslutet tycks bli precis de som man kunde väntti sig efler en något så när lugn antilys: För de iildre ungdomtir som redan var innei ett fast alkoholbeteende fanns stor risk för att mellanölet skulle ersättas med 95 Nr 54 starkare drycker. För de yngrefiinns en chans att intin skulle kunna skjuta Måndagenden ''PP iilkoholdebuten. Omverkningarna är de som mtrn kunde vänta sig vid 17december 1979 beslutet, finns ingen anledning att ompröva det. _ att med sitt inliigg intementide titt dnr upp en melltinölsde- Om användningen ''''' 'J''*" '''' v' f'°"''" niellanölet vila i frid. av kadmiumi ''f Wennerfors frågade om någon partiledare hade tagit upp just porslinsindustrin föräldraansvaret.Om h;in hade varit inne niir talade, hade han hört att en av demsom htrr tagit upp denna sak iir folkpartiels ordförande . hardock inte gjort det pä samma märkliga sätt som . Om man parkerarsin bil fel får man böter, om man parkerar sina barn fel, då händer ingenting,sade han. Om detta skall vara en inledning till diskussionen om föräldraansvaretinom alkoholfrågan, då förstår jag ingenting. Är det meningen att man skall sepå uppfostran av barn och ungdomar på det sättet att man skall parkera dem såatt man undviker böter? Jag vill myckel hellre att man för en diskussion på detnyanserade sätt som socialministern gjorde, dvs. att betona föräldrarnasansvar, men inte döma ut eller bötfälla de föräldrar som finner, att derasungdomar kommer pä sned trots alla ansträngningar. Vad föräldrarna framför alltbehöver är stöd, och det måste vara ett viktigt inslag i den kampanj motöverlåtelse av alkohol till ungdomar som förberedes. Det är lätt sagt att föräldrar inte skall ge sina barnalkohol, men den förälder som står i valet mellan att själv bjuda sinatonåringar på t. ex. vin och att de skall ge sig i väg till något kompisgäng,där man inle alls har någon kontroll över vad som händer, den föräldern tyckerinte att situationen är enkel. Precis lika litet som det är lätt att självbestämma den tid då ens ungdomar skall vara hemma . Det är svårt atthävda restriktivare tider än dem som gäller för alla andra. Vad man här bör göra är att genom hem och skola eller påannat sätt ta upp en diskussion mellan föräldrar och ungdomar, där man kankomma överens orn vad som skall giilla. Man borde se till att föräldrarnti inlebehöver försätta sina egna ungdomar i en besvärligare situation än den sonrgiiller för deras kamrater, för att t;i ett konkret exempel. Att jämförti rnedparkeringsböter leder ingenstans. Saken bör diskulertis just på det nyanseradesätt sorn socialministern gjorde. Överläggningen var härmed avslutad. § 18 Om användningen av kadmium i porslinsindustrin Jordbruksministern ordet för att besvara (rn) anmäldainterpellation. 1979/80:79, och anförde; ;t har frågat mig om jag airser att de små kvantiteter kadmium sorn är tiktuella inoirr porslinsindustrin utgör en 96 hälsofara som motiverar ettfasthållande av förbudet i detttt sammanhang samt omjag är beredd att verka för trtl dispens medges de bcrördti Nr 54 företagen. Kadmium ärett ämne som anrikas i naturen, och hallernti stiger i vår [ omgivning.Detta kan medföra allvarligti hiilsorisker. denna ökning av koncentrationerna tiv ktidmiurn i miljön har beslut Qfanvändningen meddelats om förbud att anviindti kadmium som färgiirnne ochstabilistilor ; kadmium i och för ytbehandling. Kadmium tinviinds i ettstort tintal produkter, oftti i små porslinsindustrin miingder. För att minska de totala utsläppen måste därför all onödig användning av kadmiumundvikas. Enligt kungörelsen om hiilso- och miljöfarliga varor ärdel produktkon-trollnämnden som meddelar undtinltig frän förbudet om detföreligger särskilda skäl. Dispenser kan antingen vara generella eller ges förenskilda produkter, Produktkontrollnärnnden håller på att utarbeta riktlinjerför dispensprövning från förbudet. Jag vill diirför inte uttala rnig om dispensi de i frågan berörda fallen. Under detta anförande övertogförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. ;TCYR (m): Jag ber att få tacka jordbruksministern förerhållet svar på min interpellation. Dock anser jag att svaret tyvärr inteinnehåller någonting materiellt. Jag har exemplifierat min framställning medporslinsinduslrins bekymmer rned anledning av kadmiumförbudet. Det torde dockvara bekant sävirl för jordbruksministern som för mig själv och många andra allmånga fler branscher berörs. Många är med rätta oroade över sinproduktion och de följder som kadmiumförbudet kan medföra. Del är dä ingentröst att fä veta att produktkontrollnärnnden håller på alt uttrrbeladispensregler. Tiden går fort, och snart är vi framme vid den 1 jirli 1980.Innan dess måste mänga företag sorn ber'örs ha fattat sina beslut med anledningav eventuella avslag på ansökan om dispens. Det kan beröra många människorssysselsättning. Mot den bakgrunden anser jag att jordbruksministern litetnärmare borde ha kommenterat utsikterna för berörda företag. Själv anser jagatt ärendet har mycket större dignitet än att avse blott och bart ettdispensförfarande. Det kunde vara intressant att fä höra statsrådets rentprincipiella syn på frågan, ty det är knappast produktkontrollnämndens uppgiftatt ha överblick över de totala samhällsverkningarna. Därför vore detintressant att få veta om man vid beslutsfattandet hade analyserat vilkayttersta konsekvenser som förbudet skulle få. Det finns ju andra områden, sominte berörs , där man har en än större avnämare av kadmium. Kännerbeslutsfattarna alltid till följdverkningarna av ett beslut, och bryr man sig iså fall om dem? Sedan den här interpellationen skrevs har jag erfarit hurproduktkontroll- nämnden kan tänkas arbeta med dispensgivningen. Man önskar eliminera onödig användning samt verka pådrivande på utvecklingen av substitut, 97 7 protokoll 1979/80:54-55 Nr 54 Sedan säger m;in följande; konrmer att sliillti Månditgenden 'S givetvis något annat ochmöjligen osiikrare. Vad får vi fram tiv det 17december 1979 ytfantlei? Jag har vidare från en berörd bransch fått vissa exempel på dispensobjekt. Omanvändningen Sålunda skulle dispens medges om en ringa del tiv produkternainnehåller av kadmium i kadmium. Ringheten måste dock vartistor. Det exempel man ger på detta iir porslinsindustrin mutter iförhållande till en bil. Funktionsskäl kan också liggti till grund för dispens.Om t. ex. skyldighet föreligger titt hållit reservdeliirett visst tintiil år,så medges dispens då annirn myndighet har föreskrivit deiiirii skyldighet.Friktionsytan i en skidbindning är ett exempel pä hur funktionskriivet iirskiil för dispens. S. k. konstnärliga produkter för "evigt" brirkirppgcs också varti tiinkbara dispensobjekt. Förbudet drabbar givelvis förutom prodircenterna ocksåålerförsiiljiirna ;iv produkterna. Utländska företag med hiindelskontiikter medsvenskti tillverkare är också oroade över det svenska kadmiumförbudetsföljdverkningar. EG-ländernti htrr framhållit iitt förbtidet utgör etttekniskt hinder för handeln och har avsett att diskutera frågan inom rtimen förfrihandelsiivtalet. Iniportviiror för berörs nämligen. Hårpekade nririr bl. pä produkter inom plast- och metallindustrin. 1 novemberhölls ett möte i oni detta. V;td resulterade detttt i? Finnsktidmiunrförbud också i iindrti länder? Hur har man i så firll lindratverkningarnti där? Nog måste det förestående kadmiumförbiidetsföljdverkningttr på delar iiv svenskt näringsliv ha ett vidiire intresse iindet inom produklkontrollnämn-den. som avser handläggningen avdispensansökningarna. Är joi-dbruksmi-nistern t. ex. beredd att fåkonsekvensernti ingående belvsta eller saknar en sådan åtgärd intresse? Det skulle också vara intressant titt vela hur nran påansviirigl håll avser att förfara med trafikens röda sloppljirs. De berörsnämligeir också. Är de alt hänföra till ett område där ringhelerr anses varastor? Eller kommer hela vårt trafiksignalsystem att reformeras på kuppen? Nog har förbudet ett tämligen vitt samhällsintresse, värtatt uppmärksammas också utanför produktkontrollnämndens väggar! Jag vill sluta med att fråga jordbruksministern: produktkontrollnärnnden-om detär bekant-i förrtiveckiin i just dethiiriircndet om kadmium? Det finns ett brett intresse hos företagare såviilinom näringslivet som inom varuhandeln att få vetii del. Konsekvenserna av folkpartiregeringens beslutom iitt kadmium skall förbjudas för ytbehandling eller som färgämne komnrer förden svenska porslinsindustrirr att bli mycket allvtirliga. Det är därför mycket angelägel att den ansökan om dispenssom de svenska tillverkarna inliimnat till produktkontrollniimnden behirndltis posi tivt. Det är viktigt alt minska användningen tiv kiidrniirm sä myckel som möjligt, men del är mycket små mängder som här används. Andelen 98 kadmium som används av denkeramiskti industrin i iir nrvcket låg. möjligennågra promille av den tottila användningen i landet. För Rörstrands i Lidköpingrör det sig orn tvä hekto , och strävan är att minskti kvantitetenytterligare. Lagstiftningen om högsta tillåtna utlösning av kadmium urkeramiskt hushållsgods begränstir redan nu kraftigt möjligheterna att anviindakadnri-irrnhaltiga färgämnen. Ur arbetsmiljösynpunkt synes rnan ha löst dessafrågor på ett godtagbart sätt, vilket också skyddsombudet vitsordat. Kadmiumfrigörs ej heller vid sopförbränning tiv porslin, dä det är bundet. Det är en mycket ringa andel ktidrnium som airvänds ifärger, men ämnet kan omöjligen ersättas i stark röd färg och ingår också i endel andra fiirger. Konsekvenserna för den svenskti porslinsindustrin blirallvarliga om man inte erhåller dispens. Denna industri kan då inte konkurrerapå exportmttrk-naden på lika villkor; de utländska tillverkarna fårdesignmässiga fördelar. Inte heller pä den svenska marknaden kommer vi att få enkonkurrens på lika villkor. Man konrmer knappast att kunna kontrollera omimporterat porslin innehåller kadmium eller ej. Det kommer alt bli oerhörtsvårt för de svenska kontrollmyndigheterna, vilket också generaltullstyrelsenanfört. Här riskerar vi en snedvridning av konkurrensförhållandenasom jag anser ;rtt vi iirte kan trccepterti. För sysselsättningen och ekonomininom porslinsindustrin skulle detta ge mycket allvarliga konsekvenser. Om användningen av kadmium i porslinsindustrin målar upp en bild som innebär attSverige närmast skulle gä under om inte kadmium fritt får användas ifortsättningerr. Sä är del naturligtvis inte. använde ju samma debatteknik som många förehenne har tillämpat så fort man diskuterat miljöproblenr. Man vill angripamiljöproblem för all göra miljön bättre. Det kan ju inte vara så att man sägersig vilja förbättra miljön och står i och klagar över attvi vill göra den biittre. Sanningen i det här iirendel ärtitt förbudet triider i kraft den och attproduktkonlrollnämnden kommer att ha riktlinjer klarti fördispensprövning. Ingivna dispensansökningar kommer då att kunna prövas. Omdispensansökan blir avslagen, har företagen möjlighet att överklaga ärendet hosregeringen. Det ärdet siitt som vi alltid har arbetat på i regering ochriksdag, och det är det enda möjliga arbetssättet även i fortsättningen. Jag talade inte alls för att åstadkomma någondomedagsstämning, utan jag tycker bara att det finns en del praktiska frågorsom jag har anledning att ställa och som även bör bli besvarade. Jag harvarit aktiv i hälso- och miljöskyddsfrågorna, och jag är positiv till Nr 54 dem. Men man kan inte bara isoleratse på dem,utan man måste också se på Måndtigen den "-' totala samhällsverkningarna. Det var den frågan som jirg togupp alldeles Detär bra att företagen har möjlighet att överkltiga beslutet om förbud. Omanvändningen Dispensreglerna är ännu inte fastställda, om jag förstodjordbruksministern av kadmium i '''- ' kornrner alltså att varainne i jtmuari-februari innan det finns någon porslinsindustrin chans titt få ärendethandlagt. Men del finns ju bland de brtinscher som berörs sådana som htrr enettårig framförhållning, och j;ig vet inte hur de skall hinna meddet häri säfall-då är vi redtin sent ute. De htir, trots titt beslutet hittades ,inte blivit informerade orn det på höstkanten, . Det rör sig, om vi bara ser på vtirusidan, om tiotusentalstrrtiklar. Det vore intressant att få höra hur man kan kontrollera trtl desstiinte längre kommer titt importeras eller behandlas. Finns det verkligen enkapticitet hos myndigheter och företag för att följa upp beslutet? Det voreockså intressant att fä vela vilken typ av dispens mtrn tirnker tilliimpa.Såvitt jtig kan se måste man, rned ttinke på den korlti tid som återstår,arbeta med skildti tidsperspektiv för olika företag som har en dispensgivning,vilken då omfattar , för att företttget sktrll hinnti avveckla deprodukter som inte längre får användas hiir eller som importeras till Sverige.Jag undrtir: Vad gör rnan med de branscher där det inte finns något substitutför kadmium? Denna färganvändning inom porslinsinduslrin kan vara rättintressant. Den här lilla lappen, som jag nu visar, är tagen ur en storimporterad kartti med dekaler. Lappen, som ser ut ungefiir som ett bokmiirke,den löses upp på den fabrik i som använder dekaler av det härslaget - idetta fall är det Hackefors i Linköping- och appliceras på tallrikar, koppar,assietter osv., varefter godset bränns. Att det skulle uppstå någon större riskgenom den totala avfallsmängden av kadmiirrn i det fallet iir fögti troligt. Det var alltså ett besked om typen av dispenser som jagefterlyste, vilken övergångstid de här företagen medges, om det finns någontidsplan samt när man anser titt förbudet skall ha slagit igenom totalt i vårtland? Del kan också, till slut. vara intressant att komma ihågatt nej-sidan i kampanjen inför folkomröstningen utger ett litet märke för nejtill kärnkraft. Det finns ett väldigt starkt ktidmiuminsltig i den gulti ochden rödti färgen i solen på det märket. Det blir en hel del tivfall av dekntrpparna. sä det är bäst alt folkomröstningen genomförs den 23 rnars och intesenare! ;t säger trtt att det skulle vartiintressant att få veta vilka typer av dispenser som kommer att medges, osv. Lät migsiigii att produklkontrollnämnden har att följa förordningen om ändring ikungörelsen om hälso- och miljöfarligtr varor som utfiirdades den 30 augusti1979 och som utkom frän trycket . därförinte varit någon möjlighet tttl ge förelttgen en tidigare informtition iin 100 från den tidpunkt då beslutetfalttides och skriften kom ut från trycket. förordningens45 § klargörs det också på vilka punkter produktkontroll-nämnden får meddelaföreskrifter om avsteg från bestämmelserna. Det är icke min uppgift somstatsråd och chef för jordbruksdeptrrtemenlel att taitr om förproduktkontrollnärnnden hur den skall handlägga det arbetet - i så fall skullevi ju inte ha någon särskild myndighet som skulle sköta det - utan det skallmyndigheten själv göra. Sedan kan den som har fått en dispensansökan avslagenklaga vidare till regeringen i det enskilda ärendet. Det återstår väl en del svar på de frågor jagställt. Intressant är t. ex. hur länge man kommer att ha ett visst överseende,dvs. hur liinge man kommer att ge dispenser . Räknar man verkligen medatt man då kommer att ha kontroll över hela den här mtirknaden? Eller hur stordel tror man att man kan få kontroll över? Att produktkonlrollnämnden handlägger dispensärenden vetjag också, men det uppslår följdverkningar för samhället som onekligen angåräven jordbruksministern. Jag rekomrnenderttr ;t att återkommamed frågor när produktkontrollrrärnnden har utarbetat sina riktlinjer. Om lokaliseringen av stiftelsen Överläggningen var härmed avslutad. §19 Om lokaliseringen av stiftelsen Statsrådet erhöll ordet för att besvaraMargot () anmälda fråga, 1979/80:187, och anförde; har frågat mig vilkamöjligheter det finns att från regeringens sida genomdriva ett beslut omlokalisering av Statshiil-sans huvudkontor i enlighet med riksdagensintentioner även om beslutet står i konflikt med centrala fackliga intressen,har också frågat om jag anser det rimligt att centralafackliga organisationer motarbetar regionalpolitiska syften och om mittfortsatta aktiva stöd för lokalisering av stiftelsens huvudkontor tillKarlskrona kan påräknas. Jag vill först påminna om mitt svar förra gången fråganvar uppe i . Staten är en av fyra huvudmän för stiftelsen. Någonmöjlighet för staten att genomdriva ett beslut mot de övriga stiftarnas viljafinns inte. Jag har tillskrivit de övriga stiftarna, dvs.