prot · G309106 · 1979-12-31 00:00:00 — , somjag själv har tillsatt, skall bedöma effekterna på sysselsättning ocharbetsmiljö mot bakgrund av bl. a. det faktamaterial som data- ochelektronikkommittén tar fram. Enligt vad jag har erfarit kommer de båda utredningarnaatt lägga fram överväganden och förslag till åtgärder påverkstadsindustriområdet. Andra utredningsprojekt, som dessa båda utredningarhar påbörjat, gäller processindustrin, handeln, bankerna och kontorsområdet.Avsikten är att utredningsresultaten för varje näringsgren tillsammans medförslag till åtgärder skall offentliggöras så snart de föreligger. Regeringen följer noga alla förändringar som sker iarbetslivet. Ett av arbetsmarknadspolitikens huvudmål är just att stärka denenskildes ställning och att stödja dem som drabbas av omställningar iarbetslivet. Jag har framhållit, senast i årets budgetproposition,att det är nödvändigt att hålla en hög arbetsmarknadspolitisk beredskap ävenunder ett relativt gynnsamt konjunkturläge som det nuvarande. Jag anser inte att det finns underlag för att beskrivadatateknikens effekter på arbetslivet som enbart till det sämre. Visserligen ärdet uppenbart att en rationalisering i sig innebär att vissa arbetsuppgifterfaller bort på ett eller annat sätt och att arbetsinnehållet förändras. Det äruppenbart att vi står inför ökade krav på rörlighet och omställningar påarbetsmarknaden. Men det innebär en strävan mot ökad effektivitet ochbättre ekonomi, vilket i sin tur kan ge upphov till ökad efterfrågan och därmedny sysselsättning. Flera av de arbetsmarknadsområden där automation ochdatorisering kan komma att innebära stora förändringar - handel, kontor, bank,post, tele -har mycket stor andel kvinnlig arbetskraft. Det är väsentligt attuppmärksamma de effekter datoriseringen kan få för sysselsättningen förkvinnor och för jämställdheten mellan kvinnor och män. När detgäller kontorssektorn finns det anledning tro att datatekniken Om datoriseringens effekter på sysselsättningen Om datoriseringens effekter på sysselsättningen starktkommer att påverka såväl sysselsättningen som arbetsorganisationen. Det ärviktigt att vi nu får fram kunskap om denna utveckling för att de berörda ochderas organisationer skall kunna påverka omställningen. Diskussionen om dessa frågor måste i stor utsträckningföras lokalt på varje arbetsplats. Jag delar uppfattningatt de fackliga organisationerna har en särskilt viktig roll.Medbestämmandelagen ger de anställda rätt till information och förhandling omalla väsentliga förändringar. Det ingår i dataeffektutredningens uppdrag attbedöma i vad mån bestäinmelserna i denna lag kan anses ändamålsenliga. Jag ärinte nu beredd att föreslå någon ändring i lagen. Det är också angeläget att de centralaarbetstagarorganisationerna får möjlighet att medverka i det långsiktigaarbetet med att bevaka och styra datoriseringen i samhället. LO, TCO ochSACO/SR har därför erbjudits att -tillsammans med riksdagspartierna,kommunförbunden och företrädare för arbetsgivarorganisationerna - delta i dendatadelegation som regeringen inrättat med personalministern, , som ordförande. Delegationen skall bl. a. skapa förutsättningar fören samordnad datapolitik och utarbeta förslag till principer och riktlinjer fördatateknikens utveckling och användning i samhället. Delegationen skall ocksåbeakta kraven på inflytande från bl. a. de anställda och deras organisationer ifrågor som rör beslutsprocessen vid ökad datoranvändning. MARIE-ANNJOHANSSON (vpk): Jag ber att få tacka arbetsmarknadsministernför svaret på min interpellation. Anledningen till interpellationen är förstås de rapportersom vi numera ganska ofta får läsa i pressen om datoriseringens effekter påsysselsättningen. 6 000-7 000 jobb försvinner vid rationaliseringar vidteleverket. Vart fjärde kontorsjobb hotas genom datoriseringar påkontoren. 10 000 butiksanställda riskerar att slås ut genom automatiseringar avprismärkningen. Ja, det är några av de signaler vi fått de senaste månadernaom effekterna på sysselsättningen av automatisering och datorisering. En expert från ett multinationellt amerikanskt dataföretagsade för sin del vid en information om kontorsrationalisering som min fackligaorganisation fick , att han trodde att om tio kommer enhalv miljon människor att ha jobb som inte existerar. Han sade också attom inte den offentliga sektorn förmår att suga upp fler anställda än såkommer arbetslösheten att växa snabbt . Det är kanske inte förvånande att oron försysselsättningen växer hos allmänheten och framför allt hos de fackligaorganisationerna. Oron växer, och man frågar allt oftare vad politikerna görför att bemästra situationen. Från de här utgångspunkterna tycker jag att dagensinterpellationssvar är litet väl allmänt hållet. Arbetsmarknadsministern nämneri sitt svar några av de utred;iingar som arbetar med frågor på dataområdet.Positivt är, tycker jag, att man tydligen ämnar lägga fram förslagtill åtgärder på åtminstoneett av de områden som kommer att påverkas av datoriseringen, nämligenverkstadsindustrin. Det återstår sedan att se om åtgärderna i sig kommer attvara lika positiva. Det är ju så, som arbetsmarknadsministern också säger, attdatatekniken nu utvecklas mycket snabbt. Det känns därför ganskaotillfredsställande att regeringen enbart litar till utredningar, som juarbetar på ganska lång sikt. Risken finns att när utredningarna är klara attlämna förslag till åtgärder, då är jobben redan bortrationaliserade. Minförhoppning när det gäller dessa utredningar är alltså att arbetet också på deandra områden som nämns i svaret - processindustrin, handeln, bankerna ochkontorsområdet - bedrivs med största skyndsamhet. Arbetsmarknadsministern nämner också dendatadelegation som skall tillsättas. Förhoppningen är väl den att delegationenverkligen kan ta fram principer och riktlinjer för datateknikens utveckling ochanvändning i samhället och säkerställa en positiv utveckling under demokratiskstyrning och kontroll. Detta är ju enligt pressmeddelandet några av delegationenshuvuduppgifter. Med tanke på att forskning och utveckling inomdatatekniken i stor utsträckning ligger i händerna på utländskamultinationella företag och med tanke på att en betydande del av den svenskadatoranvändningen finns inom det privata näringslivet, kan man kanskevara något tvekande till om delegationen verkligen kan påverka utvecklingen påett för folkflertalet tillfredsställande sätt. Men det beror ju på vilkastyrmedel datadelegationen kan enas om och kommer att föreslå. De häraspekterna på datoriseringen och det stora utlandsberoendet har f. ö. vpkutvecklat utförligare i en motion till årets . Jag vill citera några rader ur interpellafionssvaret;"Det är uppenbart att vi står inför ökade krav på rörlighet och omställningarpå arbetsmarknaden. Men den innebär en strävan mot ökad effektivitetoch bättre ekonomi, vilket i sin tur kan ge upphov fill ökad efterfrågan ochdärmed ny sysselsättning." Ja, här har vi, kort och koncist, den borgerligaarbetsmarknadspolitiken i sin prydno - en politik som vi från vpk starktkritiserar. Vi accepterar inte att näringslivets krav på rörlighet ochomställningar skall vara styrande och skall ikjutsa människor land och rikerunt i en ny flyttlasspolitik. Det är heller inte ;å att detta accepterande avnäringslivets villkor skulle ge något slags ökad iffektivitet och bättreekonomi för samhället som helhet. I stället är det ju så att de vinster storfinansen gör påatt rationalisera och automatisera inte kommer samhället till del. En stor delflyter f. ö. ut utanför våra gränser. Att tro att näringslivet, genom ökadrationalisering, skulle stå för ny sysselsättning är för det första att heltbortse från och låta bli att dra lärdom av den utveckling vi haft under1970-talet. Det är för det andra att föra en arbetsmarknadspolitik som innebäratt man sitter med armarna i kors och väntar - går det så går det. Nej, vad som i stället måste till och som jag hade hoppatsatt arbetsmarknadsministern åtminstone skulle ha gett vissa antydningar till isitt Om datoriseringens effekter på sysselsättrungen Om datoriseringens effekter på sysselsättningen svar, detär ju en aktiv arbetsmarknadspolitik, en politik som tar ansvar för attmänniskor får arbete och det i den bygd man växt upp i och där man har sinarötter. Från vpk;s sida har vi lagt fram många förslag i denriktningen här i . Vi har föreslagit satsningar på statligabasindustrier, och vi har väckt förslag om statliga satsningar på områden därbehoven är stora - inom barnomsorgen, sjukvården ochbyggnadssektorn för att ta några exempel. Det är ju inte så att alla behov idet här samhället är tillfredsställda; det är inte därför vi har arbetslöshet.Men i stället för att aktivt satsa resurser där behoven finns, tycks det mig -efter att ha tagit del av ekonomiministerns senaste uttalanden - som omregeringen ytterligare kommer att inskränka på exempelvis utbyggnaden avbarnomsorgen. Arbetsmarknadsministern pekar också på derisker ur jämställdhetssynpunkt som en tilltagande datorisering innebär. Jagdelar de farhågorna. Risken för att kvinnor i allt högre utsträckning kommer attslås ut från arbetsmarknaden i takt med att kvinnodominerade yrken automatiserasär överhängande. Det är allvarligt, i synnerhet som det i stället skulle,enligt utredningen arbete, behövas 330 000 nya arbetstillfällen föratt de kvinnor som vill ha ett arbete verkligen också skulle få det. Arbetsmarknadsministern säger att det är väsentligt attuppmärksamma de effekter datoriseringen kan få för kvinnor och förjämställdheten. Jag vill fråga arbetsmarknadsministern på vilket sättregeringen kommer att uppmärksamma detta. Vilka aktiva åtgärder kommer man attvidta för att en omfattande utslagning av kvinnor från arbetsmarknaden inteskall bli följden av datoriseringen? Slutligen frågan om de fackligaorganisationernas inflytande. Enligt arbetsmarknadsministerns svar hardataeffektutredningen till uppgift att utreda i vad mån bestämmelserna i anses användbara när det gäller de anställdas inflytande överdatoriseringen. Jag tycker att de krav som de fackliga organisationernafört fram i många olika sammanhang, bl. a. i sitt ursprungliga förslag tillmedbestämmandeavtal, talar silt tydliga språk. De fackliga organisationernaanser att MBL inte är till fyllest, utan de kräver ett starkare inflytande. Jaganser inte att den frågan först behöver utredas för att kunna besvaras, och jagbeklagar att arbetsmarknadsministern inte uppfattat de krav som ställs av defackliga organisationerna och inte är beredd att föreslå några som helståtgärder för att ge facket större inflytande vid datoriseringar. Vpk anser att det är väl motiverat med en vetorätt för deanställdas lokala fackliga organisationer vid införande av datorsystem iarbetslivet, och vi har också lagt fram ett sådant förslag i vår datamofion.Det är ju nu det ökade inflytandet behövs och inte . Det är nufacket borde ha möjlighet att påverka i större utsträckning. Jag vill sluta med att än en gång frågaarbetsmarknadsministern om han anser att det är tillräckligt med de åtgärdersom nämnts i svaret. Dehövs det inte också en mer aktiv arbetsmarknadspolitikför att möta 1980-talets problem pä arbetsmarknaden? var till dels överens medmig om synpunkterna i det här svaret, men till dels hade hon naturligtvis ocksåvissa invändningar. Hon ansåg att det fanns litet för mycket av hänvisningartill utredningar. Nåväl, det är väl så, herr talman, att om man står infören förändring inom näringslivet- det kan vara något nytt, ofta också utifrån,som håller på att komma in, kanske en ny teknik som skall börja användas inomhela näringslivet - så gäller det att först ta reda på vad det är som håller påatt hända och vilka konsekvenser det kan få innan man rusar i väg och vidtaråtgärder, fattar beslut i olika riktningar. Den modellen brukar vi använda idet svenska samhället, och regeringen har funnit det vara klokt att göra såockså i det här fallet. har det även kommit en hel del information frän andraländer där näringslivet har ungefär samma karaktär som i det svenska samhället.Som jag säger i interpellationssvaret gäller det att också ta vara på sådaninformation och inte bara på den information som vi kan ta fram inom vårt egetland. Jag noterar att hänvisar till enamerikansk vetenskaplig rapport, där det sägs att en halv miljon människor inomkort kommer att få arbeten som inte existerar - alltså att en sådan härteknologisk utveckling leder till nya jobb. Detta är precis vad jag har sagt imitt interpellationssvar. Jag tycker att i styrkan i svenskfackföreningsrörelse alltid har ingått att man där har sett på de här frågornapå det viset - att man eftersträvat att rationalisera och förbättra det svenskanäringslivet på allt sätt. Den värderingen har man därför att man i grunden vetatt om man inte följer det schemat, kommer de jobb som man har att slåsut, och man har då inte någon chans att längre fram kunna konkurrera och säljade produkter som tillverkas i företaget. Därför är det här, som jag ser det,ett riktigt synsätt, och jag noterar att också facket håller fast vid sammasyn. Det finns ingen antiteknisk inställning från fackets sida, men väl finnsdet en oro och en undran över vad de här datorerna, robotarna osv. kan innebärai ett kort perspekfiv. Det är därför som jag än en gång, herr talman, säger attdet är vikfigt att vi noga följer utvecklingen och vidtar åtgärder . Ochmed det utredningsarbete som här är utlagt hoppas jag att vi skall kunna levaupp till det kravet. Om man därfill lägger den delegation som regeringen hartillsatt tror jag att förutsättningarna att lyckas med detta är goda. Jag noterar med en viss oro att tarupp frågan om den teknologiska utvecklingen i vårt näringsliv väldigt statiskt.Hon beskyller först och främst - vilket är överraskande - regeringen för attsitta med armarna i kors. Jag har återigen redovisat att detta påstående ärfelakfigt. Vad säger är ju närmast att hon vill bromsa denhär utvecklingen, att hon inte vill ha hjälp av den teknik som kan ställas tillindustrins förfogande för att denna skall kunna hänga med i den internationellakonkurrensen - jag måste i varje fall tolka hennes inlägg så. Men det är väländå verkligen att sitta med armarna i kors och verkligen inte att föra Om datoriseringens effekter på sysselsättningen Om datoriseringens effekter på sysselsättningen någonaktiv närings- och arbetsmarknadspolitik! Skulle vi följa i frågan, skulle vi snart hamna i ett näringsliv som inte har storamöjligheter att sälja sina produkter på den internationella marknaden. Viskulle försämra vårt välstånd på ett högst allvarligt sätt, om vi skulle intaden här fientliga inställningen till den teknologiska utvecklingen. Jag hoppasatt inte menar detta - för i så fall är det högstbeklagligt för vpk:s vidkommande. Jag har sagt att förändringarna i näringslivet kommer atttvinga fram en viss rörlighet på arbetsmarknaden. Det är väl ofrånkomligensant. Jag är medveten om att det då och då ställer till problem, men om det ärså att tidigare jobb - inom kontorssektorn exempelvis - förändras och får nykaraktär, är det klart att man fortsättningsvis inte bara kan erbjuda de gamlajobben utan att de människor som varit verksamma där måste, just genom denaktiva arbetsmarknadspolitiken, omskolas och få chansen att gå över till deverksamheter som skapas genom den nya tekniken. Vi kan aldrig förtränga detfaktum, , att en teknologisk utveckling kräver vissrörlighet branschvis och i vissa avseenden också geografiskt. lösning - om jag förstod henne rätt -på glesbygdernas problem när det gäller sysselsättning var att man skulleförlägga stora statliga basindustrier i , och andra orter avdet slaget eller ordna sjukvårdsinrättningar. Det där kan möjligen låta brafrån en talarstol, men jag tror att vid närmare eftertankeblir medveten om att stora statliga basindustrier mera leder till koncentrationtill ett fåtal orter än till decentralisering av sysselsättningen. Däremot;, fru talman, skulle jag vilja påpeka att just denförändring i datateknikens utveckling som vi kunnat notera ochsom innebär en utveckling mot minidatorer ger oss en verklig chans att få tillstånd småindustrier ute i de mindre tätorterna. Här kan den teknologiskautvecklingen ge nya möjligheter, som jag tror är betydligt bättre urregionalpolitiska aspekter än det som förde in i debatten. Får jag också ta upp den fråga som när det gäller jämställdhetsaspekten, även om jag, fru talman, belystden frågan en hel del i mitt svar. När vi nu i det här utredningsarbetet gårigenom bransch efter bransch på det sätt som anges i svaret, så är kontor,banker och försäkringar just sådana områden som skall belysas. I dessabranscher har vi alltjämt en mycket sned könsfördelning bland de verksamma. Detär i och för sig en uppgift att få till stånd en förändring i det avseendet.Men just frågan om antalet jobb inom dessa sektorer och vilka nya jobb som kankomma till är en uppgift som utredarna har. Utredningsmaterialet kommer sedanatt föranleda åtgärder från regeringens sida. Sammantaget, fru talman, skulle jag vilja säga att jagtror att vi från svensk sida varit tidigt ute i dessa frågor. Vi har en högberedskap, och det behöver vi ha. Det är väldigt viktigt - det framgår både avmitt svar och av inlägg - att vi i dessa betydelsefullafrågor samverkar med facket. Jag villinte döma ut MBL-instrumentet på det sätt som gjorde.Förvisso har jag ändå sagt att om man behöver vidta några förändringar, sä harutredningen möjlighet att komma med förslag även i det avseendet. Men för dagenfinns det inga skäl att företa någon förändring, utan vi har här en kanalmellan de anställda och företagsledningen, som jag tror är tillräcklig justnu. Under detta anförande övertogförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Om datoriseringens effekter på sysselsättningen MARIE-ANNJOHANSSON (vpk): För att börja med frågan om utredningar är jagöverens med arbetsmarknadsministern om att dessa frågor behöver utredas. Men sålänge en utredning arbetar fortsätter utvecklingen ganska obehindrat. Vi harkunnat utläsa av väldigt många rapporter och signaler att det kommer attbehövas flera jobb på den svenska arbetsmarknaden, bl. a. för att mötadatoriseringen men också av andra skäl - jag tänker t. ex. på varvskriser,stålkriser osv. Därför gjorde mig svaret litet besviken på den punkten - detfanns i svaret ingenting om att regeringen vill vidta åtgärder för att skapafler jobb. Jag tog som exempel några förslag som vi framfört i , mendet finns givetvis andra åtgärder som kan vidtas. Jag hade hoppats attarbetsmarknadsministern skulle ha några förslag att komma med i den vägen. När det gäller facket är det riktigt att man där inte ärteknikfientlig. Jag vet inte riktigt hur arbetsmarknadsministern kunde utläsateknikfientlighet i mitt inlägg. Det var i alla fall inte min avsikt att visanågon sådan. Vad vi inom kommunisterna vill är att facket skallfå kontroll över utvecklingen. Jag hoppas att jag i mitt anförande inte gavuttryck för teknikfientlighet. Jag vet inte på vilken punkt i mitt anförandesom arbetsmarknadsministern kunde utläsa någonting sådant. Arbetsmarknadsministern tycker alltså att det är bra somdet är med MBL. Det föranleder mig att citera ett avsnitt ur , där man inte alls visar deninställningen. Man säger så här just när det gäller inflytandet överdatafrågor. "För det andra är inflytandegraden viktig. Liggerbeslutanderätten kvar på arbetsgivaren begränsas det fackliga medbestämmandetväsentligt. Även om de fackliga organisationerna deltagit i helautvecklingsprocessen, genom representation i ledningsgrupp, projektgrupper etc.och arbetsgivaren iakttagit sin primära informations- ochförhandlingsskyldighet, fattar arbetsgivaren enligt medbestämmandelagensi-egler ändå de avgörande besluten. Med nuvarande lagstiftning kan en skärpningav inflytandegraden endast åstadkommas genom överenskommelser imedbestämmandeavtal. Kan resultat inte nås förhandlingsvägen aktualiseras kravpå förändringar i lagstiftningen." Sedan denna rapport skrevs har vi kunnat konstateraatt det är svårt för att inte säga omöjligt att få ett medbestämmandeavtal medde krav som Orn utbyggnaden av barnomsorgen a. när det gäller inflytande i den här frågan. Jag tycker att detnu borde vara att aktualisera lagändringar i detta avseende. Jagbeklagar än en gång att arbetsmarknadsministern inte delar min åsikt i dennafråga. Slutligen, fru talman, kan jag konstatera attarbetsmarknadsministern säger att man i utredningarna kommer att ta upp jämställdhetsaspekterna.Det tycker jag är positivt. Det är viktigt att här följa utvecklingen. Det kantilläggas att om man lyckas förhindra att kvinnorna slås ut så behövs det flerjobb för att de kvinnor som vill ha jobb skall få det. kommunisternaär inte - och detta är ganska vanligt - representerade i dessa utredningar, ochvi har därför inte samma möjligheter som övriga partier att följa arbetet. Detär kanske också därför vi ställer frågor som arbetsmarknadsministern tycker ärsjälvklara och som inte behöver ställas. Överläggningen var härmed avslutad. §16 Om utbyggnaden av barnomsorgen Socialministern erhöll ordet för att besvaraInga Lantz (vpk) anmälda interpellation, 1979/80:146, ochanförde: har frågatmig dels om kommunernas satsningar på familjedaghem i stället för daghem ochfritidshem överensstämmer med regeringens politik för barnomsorgen, dels vilkaåtgärder regeringen kommer att vidta för att möjliggöra en ökad utbyggnadstaktinom barnomsorgen. I överenskommelsen mellan regeringen och om utbyggnaden av barnomsorgen angavsatt utöver en planmässig utbyggnad av daghem och fritidshem så skullefamiljedaghemmen byggas ut enligt den bedömning som görs lokalt i varje kommun. beräknas enligt senastesammanställning av kommunernas planer antalet daghemsplatser öka med 88 400 ochantalet familjedaghemsplatser för förskolebarn med 25 500. Andelen familjedaghemsplatserav det totala antalet barnomsorgsplatser för förskolebarn minskar därmed från42,är 1976 till . Antalet fritidshemsplatser beräknas under motsvarande tidöka med 39 900 och antalet familjedaghemsplatser för skolbarn med 11 700.Andelen familjedaghemsplatser av det totala antalet barnomsorgsplatser förskolbarn minskar därmed frän fill . beräknas andelen förskolebarn och skolbarnsom får plats i familjedaghem minska ytterligare. Dessa siffror ger inte belägg för att kommunerna, så somInga Lantz anger i sin interpellation, satsar på familjedaghem i stället föratt bygga ut antalet daghemsplatser. a. i regeringsdeklarationen framhållit att valfriheten mellan olika former av barnomsorg bör främjas. Enligt minmening är det angeläget med en utbyggnad av såväl daghemmen och fritidshemmensom familjedaghemmen. har framför allt utbyggnaden av den öppnaförskolan medverkat till att minska riskerna för isolering blanddagbarnvårdarna. har impulser och möjligheter tillutvecklingssti-mulerande aktiviteter skapats även för familjedaghemmen. Jag villsamtidigt understryka att familjedaghemmen i sig genom sin relafiva litenhetoch sin naturliga placering inne i bostadsområdena har många fördelar. Det är enligt min mening fel att skapa ettmotsatsförhållande mellan utbyggnaden av daghem och familjedaghem. I ställetbör vi gemensamt verka för att alla former av bra barnomsorg byggs ut i dentakt resurserna medger. Jag har inledningsvis redogjort för den av kommunenplanerade utbyggnaden av daghem, fritidshem och familjedaghem under denöverenskomna utbyggnadsperioden. Planerna visar att utbyggnaden av daghem ochfritidshem ine fullt når upp till det fastlagda målet. Jag vill understryka att staten har fullföljt de åtagandensom gjordes när överenskommelsen träffades. I samband med överenskommelsermellan regeringen och om utrymmet för den kommunalasektorns expansion har kostnaderna för barnomsorgens utbyggnad lagts in. I deöverläggningar som skall inledasmed och som avser aren1981-1983 kommer på motsvarande sätt kostnaderna för barnomsorgens utbyggnadatt vägas in. Jag har själv tidigare haft överläggningar med Kommunförbundetom den fortsatta utbyggnaden.