prot · G30950 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:50 Förhandlingarnaleddes till en början av andre vice talmannen. 8 1Justerades protokollet för den 4 innevarande månad. § 2 Föredrogs men bordlades åter Konstitutionsutskottetsbetänkanden /80:29-34 betänkanden /80:9 och10 betänkanden /80:17-19, 21 och 22 Jordbruksutskottetsbetänkande /80:19 betänkanden /80:15-17Arbetsmarknadsutskottets betänkanden /80:9-11 § 3 Föredrogs och bifölls Interpellationsframställning1979/80:105 § 4 Den fysiska riksplaneringen(forts.) Fortsattes överläggningen om civilutskottets betänkande 1979/80:6. Jag kommer att uppehålla mig vid projektenavseende . beslöt 1977 att lämna för prövning utbyggnadav nedanför Hummelforsen, men undantog från utbyggnad älvenuppströms Hummelforsen. Utskottet har ändrat sin.mening och förordat ettundantagande även för nedre . Vad har då hänt när detgäller bevarandeintresset som föranleder utskottets ändrade ståndpunkt? Enligtmin mening har inget nytt framkommit från bevarande- och kultursynpunkt. Vadsom däremot har hänt är att vårt stora oljeberoende börjar bli kännbart frånflera synpunkter, vilket jag vill återkomma till . Man anför från utskottet att skyddsintressena är tungtvägande och att ställningstagandet står i överensstämmelse med de lokalaståndpunkterna. Jag är inte helt övertygad om det. Visserligen har ochVansbro kommunfullmäktige beslutat om avslag på ansökan om utbyggnad, men denväxande folkopinion som finns för en utbyggnad är inte obetydlig.Utbyggnaden skulle också eliminera de återkommande översvämningarna inedre älvsträckan. Vid en utebliven utbyggnad måste rensningar i älvnackar ochinvallningar göras. Även det innebär ett ingrepp i naturen och medför framförallt stora kostnader- kostnader som skulle kunna förräntas vid en utbyggnad.1977 års beslut innebar att man skulle lämna utbyggnad av Västerdalälvennedströms Hummelforsen för prövning hos vattendomstol och regering. Det har i den nu pågående debatten inom länet, och även i denna kammare, hävdats att utbyggnaden medför endast marginellaelkraftstillskott och att inte behöver bidra med ytterligare energitill landets totala energiförbrukning. Det kan då vara av intresse att veta attDalarnas totala energiförbrukning är eller 3,3 miljarder KWh, medanDalarnas produktion av elkraft är 2,4 miljarder KWh. Vi är alltså intesjälvförsörjande i . Det anförs också att ett uppskov med beslutet bordegöras till efter folkomröstningen om kärnkraften. Men det finns ingetantingea-eller i vad gäller kärnkraft kontra vattenkraft utan, på grund av våroljesituation, endast ett både-och. Den nu föreslagna utbyggnaden ger ett energitillskott på350 miljoner KWh, alltså av totala förbrukning, vilket jag inteanser vara så obetydligt. Men ett annat mått, som kanske är ännuintressantare, är den mängd olja som utbyggnaden skulle kunna inbespara,nämligen 40 000 m\ och det motsvarar uppvärmningen av 15 000-20 000 bostäder.Med ett spotmark-nadsprispå . per m'är det en minskning av importen med40 milj. kr. - inte heller det oväsentligt. Vi har ett stort oljeberoende iSverige. av all energiproduktion - samfärdsel, industri och bostäderinräknade - är baserad på olja. Det labila läget på oljemarknaden, som medfören osäkerhet i försörjningen och en alltmer tyngande börda i bytesbalansen, gördet till en tvingande nödvändighet att bruka mer av inhemsk energi. Jag har, herr talman, inte funnit några förändringar somvisar att störningen i naturen blir större nu än 1977, och därför anser jag attnedre skall lämnas fri för prövning. Jag yrkar bifall tillreservation nr 1. I civilutskottets betänkande nr 6 behandlasäven frågan om naturreservat på Sydbillingen i . Den dåvarande folkpartiregeringen anförde i anslutningtill redovisningen av planeringsskedet i den fysiska riksplaneringen, att ettförordnande om naturreservat bör komma till stånd som kan ersätta detinterimistiska förordnande som då gällde. Då propositionen lades väcktes en motion, därvi motionärer påpekade vilka problem som redan då var förknippade med detinterimistiska förordnandet och som skulle accentueras vid ett permanentförordnande om naturreservat. Vi erinrade i motionen om att en enhällig lantbruksnämndoch likaså en enhällig skogsvårdsstyrelse hade avstyrkt förslaget. Vidare hademarkägarnas företrädare och LRF:s länsavdelning motsatt sig att reservatet komtill stånd. a. att "områdets flora ochfauna" inte är tillräckligt värdefulla och framhöll: "Det planeradereservatet är heller inte lockande för det rörliga friluftslivet eftersom det tillstörsta delen är svårtillgängligt." Vidare ansåg nämnda remissinstanser att det kvarstodoklarheter om möjligheterna för berörda markägare att få tillgång till lämpligersättningsmark. Ännu föreligger inga tillfredsställande besked på denpunkten. Naturvårdsmyndigheterna och ansågdäremot att ett permanent reservat bör komma till stånd. Här kan vi således konstatera att vi har ettkonfliktladdat ärende, där olika intressen står i direkt motsatsställning motvarandra. Mot denna bakgrund var det därför naturligt attlänsstyrelsen gjorde en avvägning mellan dessa intressen - en avvägning somskulle kunna accepteras av flertalet intressenter på ömse sidor. Följaktligenfattade ett sådant beslut . Förordnandet skulledärmed gälla inom ett minsta område om 1 270 ha. För att något spegla de problem som man då tog hänsyn tillvill jag här redovisa följande exempel. Naturvårdsmyndigheternas alternativ omfattade ett områdepå 1 800 ha. Enligt detta alternativ skulle inte mindre än 27 markägare kommaatt beröras, både av detta naturreservat vad gäller deras skogsmark och avHornborgasjöns restaurering vad gäller deras . I det ena fallet måstede alltså avstå skog och i det andra , som myndigheterna intekan anvisa någon lämplig ersättningsmark. beslut innebar emellertid att endast enmarkägare skulle beröras av båda naturvårdsprojekten. Som en följd därav modifierade vi motionärer våra yrkandenoch återkom med motionen nr 13, där vi föreslår att man skallfastställa kompromissförslag. Men sker märkliga saker. Länsstyrelsensbeslut överklagas, och bifaller folkpartiregeringenbesvären -vilket innebär att man godtar det större alternativet om 1 800 ha. Man hade också så bråttom att man inte kunde medge en sedvanlig remisstid. Länsstyrelsenslekmannastyrelse kunde inte i plenum yttra sig över besvären. Ärendet fickavgöras av landshövdingen ensam, som då yrkade att regeringen skulle avslåbesvären. Regeringen fattade alltså beslut i ärendet trots att manhade propositionen liggande på bord. Man borde enligt min mening haavvaktat behandlingen av propositionen och de med anledning av denna väcktamotionerna, innan man fattade ett avgörande i ett ärende som berör så mångamotstridiga intressen. Följaktligen kan varken utskottet eller motionärerna göraannat än att konstatera att det nu föreligger ett regeringsbeslut. Här finnsett parallellfall till det s. k. Sölvbackaärendet. Jag kan inte yrka bifalltill motionerna, eftersom man nu står inför fullbordat faktum. Det enda jag kangöra är att mycket bestämt ta avstånd från sättet att handlägga detta ärende,för det är synnerligen anmärkningsvärt. Det bör övervägas, om intekonstitutionsut- skottet bör granska detta förfaringssätt. I motionerna har vi vidare efterlyst en översyn avgällande bestämmelser vad gäller reglerna för att hålla berörda brukare ochderas anställda skadeslösa sorh erforderliga utredningar ochbeslutsprocesser i dylika ärenden tar i anspråk. Vid genomförandet av nyanaturvårdsobjekt måste klarhet på ett tidigt stadium vinnas om att ägarna kanerhålla ersättningsmark vid intrång eller nyetablering. Vi begärde därför imotionen att skall uttala sig för att ersättningsmark skallgaranteras berörda markägare vid bildandet av naturreservat eller vidmotsvarande intrång på enskilt ägd mark. Av utskottets skrivning att döma förefaller det som omintresset för detta är svagt utvecklat. Men det går inte an att nöja sig medatt hänvisa till gällande bestämmelser. Här har staten orsakat ett allvarligtintrång på enskild mark, och staten bör självfallet ta konsekvenserna av dylikabeslut. Detta borde vara en rimlig ståndpunkt, om man menar allvar med devisenom närdemokrati. Slutligen skall jag beröra motionen nr 2704. Där påpekarKarl Leuchovius och jag att propositionens riktlinjer innebär en skärpning somvi har svårt att acceptera. När medborgarna efter hand fått bättre förutsättningar attskaffa sig fritidshus, då vill man i propositionen motverka sådana ambitioneroch hänvisar till områden inne i landet och till stugbyar. Människorna villemellertid i första hand ha siriä fritidshus i närheten av vatten, och manföredrar enskilda hus framför fritidsbyar. Kommunerna måste kunna erbjuda ettbrett utbud av fritidsbostadsalternativ för att hejda landsbygdens avfolkningoch bevara en levande landsbygd. Möjligheter måste exempelvis finnas att vidett generationsskifte utföra nybyggnad av bostäder i anslutning tilljordbruksfastighet. Även på dessa punkter finner vi att utskottet intetillräckligt har tillgodosett jordbrukets klart uttalade önskemål. Vad somdäremot är positivt är att man klart uttalat sig till förmån för sparsamhet medden odlingsvärda jordbruksmarken, vilket vi gärna noterai-. I detta anförande instämde (). Som en icke obetydlig del i civilutskottetsbetänkande om fysisk riksplanering ingår behandlingen av jordbruksmarken ochdess användning. har intresset för hur jordbruksmarken användsökat alltmer. Detta avspeglas också tydligt i propositionen 1978/79:213. Det nya synsättet överensstämmer med riksdagensställningstagande om nya riktlinjer för hushållning medjordbruksmark. Detta beslut innebär att jordbruksmarkens nuvarande omfattningbör bibehållas och att brukningsvärd åkerjord bör skyddas mot exploatering. Mensamtidigt uttalade att det är ofrånkomligt att en viss mindre del avåkermarken även tas i anspråk för andra angelägna samhällsän- Det tidigare använda begreppet, att högvärdigjordbruksmark skulle undantas från exploatering, föreslås nu bli ändrat till"att brukningsvärd jordbruksmark inte bör tas i anspråk för bebyggelse omen från samhällets synpunkt tillfredsställande lösning kan åstadkommas på annanmark". Det är alltså en klart restriktivare inställning som här kommertill uttryck. Utskottet uttalar i sak i detta hänseende inte någon annanmening. Är denna restriktiva hållning befogad? Innebär detta attangelägna samhällsutbyggnader hindras? För att kunna svara på dessa frågormåste man se hur utvecklingen har varit och vad som förväntas hända iframtiden. lades betydande arealer ned.Genomsnittligt lades 17 000 ha åker ned och intemindre än 42 000 ha genomsnittligt . Denna kraftiga nedläggninghar dock avtagit och balanseras nu av en viss nyodling.Jordbruksarealen är.f. 3,3 miljoner ha varav 2,9 miljoner ha åker. Endast ca10 % av arealen finns i . Men det är inte bara nedläggning av åkrar somminskar, arealen, utan mark har även använts till bostäder, industrier, vägaroch flygplatser. Även 1975 utgjorde avlandarealen och beräknas öka till är det ändå stora ytor somdetta berör. Dessutom är flertalet av våra större tätorter belägna i godajordbruksområden. Trots en kraftig minskning av åkerarealen har dess bättreproduktionen av livsmedel hållits pä en hög och tillräcklig nivå.Under de senaste tio åren har produktionen av vete och fodersäd ökat. Ävenmjölkproduktionen har ökat. Med hänsyn till en mera återhållsam inställningtill produktionsfaktorer som bekämpningsmedel och handelsgödsel kan man förframtiden inte räkna med en fortsatt produktionsökning av betydande omfattning.Därför bör inte minskningen av åkerarealen få fortsätta i någon nämnvärd grad.Den areal som finns behövs för livsmedelsproduktion nu och . Trots allt är det angeläget att understryka att detta intefår utgöra något ovillkorligt stopp eller hinder för nödvändiga samhällsutbyggnader.Vad som är viktigt är att man på ett annat sätt än förr prövar alternativalösningar, tar mindre värdefull mark i anspråk eller prövar lösningar som berörmindre arealer. Jag yrkar bifall till civilutskottetshemställan i dess betänkande nr 6, med undantag för punkt 6 där jag yrkarbifall till reservationen 1. Det civilutskottsbetänkande som vi nubehandlar omfattar den fysiska riksplaneringen. I betänkandet behandlas ocksåen del motioner där bl. a. jag är medmotionär. Det gäller bl. a. utbyggnaden avVästerdalälven och den principiella delen av den fysiska riksplaneringensomfattning. I fråga om utbyggnad har vi motionerat omatt man bör lämna älven orörd på grund av bevarandeintressena. och anledningen till att motionerna har kommit i ett såtidigt skede när det gäller den här delen av den fysiska riksplaneringen är juatt kommunerna har gjort ett klart ställningstagande mot utbyggnaden avVästerdalälven. Detta måste väga tungt vid diskussionerna om den vidarehandläggningen. Detta har utskottet också tagit notis om, inte minst sedanutskottsledamöterna har gjort en resa och med egna ögon kunnat konstatera vilkaintressanta områden ur natursynpunkt som finns vid . Vi har ju i redan utbyggt Österdalälventill , och vi menar inom länet att man bör kunna ha en älvsträcka som ärnågorlunda naturlig - det har vi råd med. Också befolkningen anser att man börkunna bevara en sådan sträcka för kommande generationer. Inte minst urturistsynpunkt är det värdefullt att ha denna del kvar. Den kommer att utgöraen stor tillgång för turistnäringen . påpekas också att det finns opinion för en utbyggnad,och det är klart att det finns delade meningar. Men för oss har ett tungtvägande skäl varit att alla tre kommuner som är berörda inom detta område klarthar tagit ställning mot en vidare utbyggnad. Det måste väl i den representativademokratins namn vara det tyngst vägande skälet - och en fingervisning tillriksdagen om hur man skall ta ställning. Utskottet har således klart deklarerat att en utbyggnad ejskall ske av nedre , och det är vi givetvis tacksamma för. Vi hari motionen pekat på att detta givetvis inte skall hindra en effektivisering avde befintliga kraftverken - det kan ge ett inte obetydligt tillskott av energi.Utskottet har även i sin skrivning framhållit att man inte skall hindra deneffektivise-ringen. I en motion har vi tagit upp principerna i den fysiskariksplaneringen när det gäller inverkan på kommunernas planeringsansvar,reducering av detaljeringsgraden och styrningen, inverkan på kommunaltmedelsbehov och samordning med länsplaneringen. Dessa tre punkter har man iutskottet försökt baka in i skrivningar som skulle tillgodose behoven. Men jaghar litet svårt att förstå skrivningen på s. 25 i utskottsbetänkandet: "Det anförda visar emellertid att grunderna församordningen av riksintressen inom den fysiska riksplaneringen, den regionalpolitiska plane ringen och trafikplaneringen inte är klart definierade när det gäller att ge uttryck åt dessa intressen i fysisk översiktlig planering. Inte heller det avlämnade förslaget till en ny plan- och byggnadslagstiftning redovisar sådana överväganden. Det förhållandet att frågorna kan vara komplicerade bör enligt utskottets mening inte hindra att utgångspunkterna och de skilda intressena kartläggs samt att överväganden görs om en vidgad samordning även inom den fysiska planeringens ram. Enligt utskottets mening bör --- ge regeringen till känna vad utskottet anfört." Jag har alltså litet svårt att förstå vad utskottet menarhär. Menas att man ytterligare skall samordna de olika intressena inomlänsplaneringens ram och ytterligare förstärka den delen? Eller menas att manskall se den fysiska planeringen mera åtskild? Jag skulle gärna vilja ha ettsvar på dessa frågor, eftersom de är grundläggande för hur man bl. a. ilänsstyrelserna behandlar' ärenden avdetta slag gentemot kommunerna. Därmed, herr talman, vill jag yrka bifall till utskottetsförslag. I början av dennadebatt fick jag framföra repliker på nM f\isiska riks-Magnus Perssonsinlägg. Enligt debattordningen kunde jag naturligtvis inte nlanerinsen fågöra mer än två repliker. Därför måste jag anteckna mig på talarlistan, men jagskall fatta mig kort, och jag har inte heller tänkt dra upp någon upprivandedebatt i detta sena skede. upplyste kammaren om att LRF hade totaläganderätt till eller alla aktierna i sökandebolaget i ärendet om Kymmensutbyggnad och att detta bolag därför saknade intresse för Rottnerosindustrinoch sysselsättningen. Samma uppfattning hade väl också , om jagfattade honom rätt. För att man ändå skall veta hur det förhåller sig vill jagsäga att sanningen är den att LRF äger av aktierna i bolaget ochVänerskog. som driver Rottnerosindustrin, äger de övriga . Men enligt detförsäljningsavtal som har träffats mellan Vänerskog och LRF har Vänerskog rättatt köpa tillbaka de av aktierna som har försålts till LRF.Därmed står det helt klart att Rottnerosindustrin har ett stort intresse för dehär frågorna när det gäller både produktion och sysselsättning i bygden.Utbyggnaden av är en grundförutsättning för attRottnerosindustrin skall faen framtid. Det var detta jag ville påpeka, eftersomdet inte tycks bekymra dem som har talat emot en utbyggnad. Det är ändå så att man vill bygga i en region som har svagsysselsättning. Trots det är det många som säger nej till utbyggnad. Det ärkonsekvensen i detta som är litet märklig. Vi behöver sysselsättning i Värmlandoch vi behöver sysselsättning i . Genom denna utbyggnad får 150personer arbete . Dessutom får många företag i transport- ochservicebranscherna arbete, och det behövs för dem också. För framtiden säkrarvi sysselsättningen för många och ger möjligheter att skapa flersysselsättningar. Jag vill därför sluta med att yrka bifall tillcivilutskottets hemställan i dess betänkande nr 6. () replik: Får jag först vända mig till . AttVänerskog inom loppet av skulle återköpa de här aktierna av LRF synesför mig vara ganska vanskligt med hänsyn till de ekonomiska svårigheter somVänerskog har aviserat och som bolaget befinner sig i. Jag menar att den här energitillförseln självfallet skallske till fabriker i på sedvanligt sätt, men det finns ingenspecialdestination till , och jag kan inte dela uppfattningen att detskulle ge en sådan sysselsättning som har förespråkat. Men, herr talman, eftersom har tagit tillorda, skulle jag såsom medlem i . d;ir är 9 ordförande i , vilja fråga: Hur kanBertil i den förestående voteringen rösta för den aktuella utbyggnadenav Kymmen, när fritidsfiskarna i lokalt, regionalt och centralt harsagt att denna utbyggnad inte bör göras? Har lyssnat mer påLantbrukarnas riksförbund än på oss medlemmar i ?Bertil är ju beredd att för profitintresset offra den unikastoröringsdam-men. Detta, herr talman, är sanningen. Det är en ohållbarståndpunkt som har intagit. Sedan vill jag rätta till en sak från den allmännadebatten i går. Där sade att har tillstyrktprojektet. Det är helt riktigt, herr talman, men man har gjort ett mycketviktigt tillägg. Jag skall citera direkt ur fullmäktiges protokoll, därmajoriteten bl. a. anför att "i resonemangen kring eventuellt ytterligareutbyggnad av vattenkraft har frågan ofta ställts om utbyggnaden sker på grundav ett behov eller om den drivande kraften är privat . Av denanledningen föreslår socialdemokratiska fullmäktigegruppen för att undvikadessa misstankar och därmed verkligen fastslå att de utbyggnader som sker ärmotiverade för folkhushållet, så bör all framtida utbyggnad av vattenkraft skei samhällets regi." I den frågan har samtliga borgerligaledamöter, såväl centerpartister som folkpartister och moderater, ikommunfullmäktige i reserverat sig. Jag har velat ta detta tillkammarens protokoll för att därmed rätt skall vara rätt. Man säger också i att när det gällervattenkraftsutbyggnadens konsekvenser för natur och miljö inom grannkommunenSunne är dessa enligt kommunens mening allvarliga, men man avstår från attyttra sig i den delen och tillstyrker projektet för sin del. Jag har, herr talman, velat nämna detta till kammarensprotokoll för att inte påstående i går skall få stå oemotsagt. BERTILJONASSON (c) replik: För det första vet vi ju inte hur ekonomi ochannat kommer att utvecklas, men det är väl ändå rätt klart att Vänerskog harför avsikt att köpa tillbaka aktierna, om bolaget kan göra det, och därmedockså med större säkerhet fullfölja planerna på sysselsättning och verksamhetensbedrivande i . För det andra har jag sagt här - och det är riktigt,- att har tillstyrkt projektet. Jag har däremotaldrig varit inne på den fråga som har gått in på . Därbehöver han inte rätta mig - det är bara så. Jag vet vad haranfört i sitt yttrande. Kvar står emellertid att kommunen har tillstyrktprojektets utbyggnad. Som svar på frågan hur jag ställer mig tillfritidsfiskarna vill jag säga att slår vilt i den här kammarenoch påstår än det ena, än det andra som mer eller mindre saknar grund. harjag plötsligt blivit ordförande för fritidsfiskare, men det har jagfaktiskt aldrig haft en aning om att jag har varit. Men det är inte särskiltmärkligt att bli beskylld för allt möjligt av . vill jag bara säga attvisst kan det finnas svårigheter och visst kan det vara så att man får ge efteri vissa saker i vissa miljöfrågor . Man måste kompromissa i det härsamhället, och man måste alltid göra avvägningar. I avvägningensysselsättnings- och energieffekt kontra miljöhänsyn har, efter det attförslaget blivit reviderat och förändrat - förbättrat enligt den första kritiksom kom-jag och fler med mig bedömt läget så att det för , dess framtidoch sysselsättning har varit riktigt att bygga ut . Det är minförklaring. () replik: Låt mig då först och främst be om ursäkt.Jag fick uppgiften , men det var tydligen ett felaktigt påstående. Jag kan då säga att en överväldigande majoritet av defiskeorganisationer som har uttalat sig är emot projektet. Jag tycker att manskall lyssna till alla opinioner. Anledningen till att jag tog upp yttrandet frånTorsby kommun var att jag inte kände till kommuns fullständiga yttrandei går när vi förde den debatten. Om kände till det vid dentidpunkten borde han rimligen också ha redovisat att majoriteten i kommunenhade sagt nej till projektet, om utbyggnaden skulle ske i privat regi, såsomväl ändå meningen är enligt föreliggande förslag. Sedan några ord om Vänerskog. Jag hoppas att de signalervi har fått om eventuella nedläggningar - både och har nämnts -bara är pressalster som inte är riktiga och att nedläggningsplanerna därmedinte skall fullföljas. Men jag har svårt att tro att Vänerskogs likviditetplötsligt skulle bli så bra att bolaget inom den nämnda tidsperioden, ,skulle kunna återköpa de aktuella aktierna. Det är ändå rätt mycket pengar detär fråga om. , herr talman, hoppas jagatt det påtänkta projektet vid Kymmens kraftverk inte skall komma till stånd,utan att man kommer att följa den opinion som finns. Det är profitintressen somär avgörande för den aktuella utbyggnaden, som ändå skulle ge ett relativtlitet energitillskott om man ser till landets totala kraftförsörjning. Det ärdärför som vi avgivit den här reservationen, som kommer att följas upp ikammaren vid den förestående voteringen. BERTILJONASSON (c) replik: Jag vill bara helt kort konstatera att MagnusPersson nu har tagit tillbaka det allra mesta av det han kastat ut i den härdebatten. Jag kunde ju inte, , i de repliker jag hade i gårredogöra för kommuns hela yttrande - det får man ändå inte begära. Jagfäster mig inte vid kritiken på den här punkten. vill jag framhålla det som jag tycker är detväsentligaste i det här fallet. Vi har i två tidigare debatter här i riksdageni höst diskuterat sysselsättningssituationen i . Vi vet att den ärbesvärande. Många har kritiserat Vänerskog för att företaeet inte kunnat ellervelat göra det ena eller det andra. Det var emellertid Vänerskog som frånhörjan stod bakom ansökan att fä bygga ut det här projektet. Jag tycker inteatt man skall kritisera ett företag när man inte vill medverka till att ge detmöjligheter och resurser att göra någonting. Det tycker jag att anständighetenbjuder. vice talmannen anmälde attMagnus anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare replik.