prot · G30950 · 1979-12-31 00:00:00 — Det har talats om risk för dubbelarbete och omatt alltför många organ engageras i det här arbetet. Utskottet har i detavseendet uttalat att det är viktigt att är det ledande ochsamordnande organet, och detta vill jag gärna understryka. Det innebär inte attutvecklingsfonderna skulle fråntas uppgifter - tvärtom. De har till uppgift attvara så att säga regionala organ. Utvecklingsfonderna skall intebygga upp egna exportorgan, utan de bör samverka med exempelvis storföretag somhar erfarenheter genom en redan upparbetad exportmarknad, handelskamrar, osv. Idet sammanhanget vill jag nämna att jag i min motion framhållit att det ärnödvändigt att en samverkan sker också med branschorganisationerna, som ju harett särskilt kunnande på olika områden, och inom vissa branscher har man enoutnyttjad exportkapacitet. Utskottet har som jag uppfattat det skrivitvälvilligt om detta, och det bör leda till att ett sådant samarbete utvecklas.Att statens industriverk går in här som ett samordnande organ förutvecklingsfonderna är ju naturligt. Det innebär inte på något sätt att man konkurrerarmed , utan tvärtom pågår ett utvecklande samarbete. Arbetet med de exportfrämjande åtgärderna sker alltså istörsta samverkan. Jag finner det mycket angeläget att satsningarna på dettaarbete ökar . Men jag oroar mig för att det kärva ekonomiska lägetkommer att innebära att det i budgetarbetet görs en för liten satsning pådetta. Jag vill därför framhålla att om några satsningar som statsmakterna görskall betecknas som produktiva, så måste det vara satsningar på att stimulerasvensk export, och då särskilt de mindre och medelstora företagensexportmöjligheter. Jämfört med de enorma kapitalresurser som vi måste satsa föratt uppehålla sysselsättningen inom näringar som mänskligt att döma inte harnågra större utvecklingsmöjligheter inom överskådlig framtid måste satsningarnai regi sägas handla om små belopp och betraktas som mycket viktigaför framtiden. I jämförelse med andra länders satsning är den svenskasatsningen på exportfrämjande åtgärder alltför liten. Jag hoppas att vi i bästasamarbete med de olika organ i landet som har intressen på det här områdeteffektivt skall kunna utveckla denna verksamhet, till gagn för svensk export. Jag yrkarbifall till utskottets hemställan. Riktlinjer för den statliga exportfrämjande organisationen (vpk) replik: Det är uppenbart att vi har en heltskiljaktig ideologisk grundsyn när det gäller de här frågorna. Vpk anser inteatt det är särskilt bra för vare sig sysselsättningen eller arbetarna i det härlandet att ytterligare stärka storfinansens ställning och utvidga dess makt pådet sätt som skulle ske. om man följde propositionen och utskottsbetänkandet. Dessutom har vi olika ideologiskgrundsyn i vad gäller samarbete mellan storkapital och stat. Det behöver intenödvändigtvis vara bättre med de exportfrämjande åtgärder som här föreslås. Mankan ju se vad som har skett när företag flyttat från , exempelvis tillLatinamerika. Inte har det gagnat arbetarna i t. ex. . MARGARETHAAF (): Från många häll understryks exportensutomordentliga betydelse för det svenska folkhushållet. Enbart betalningen avoljenotan kan 1980 komma att kosta ungefär lika mycket som hela den svenskaverkstadsexporten. Svårigheten för att öka exporten i takt med denstigande notan för oljeimporten understryks av att våra s. k. krisbranscherstål, varv och skog fortfarande svarar för ca en tredjedel av den svenskavaruexporten. Det är helt nödvändigt för att i ökad utsträckningsatsa på exportfrämjande åtgärder. Så har också skett . om än iganska splittrade former. Den samordning av de statliga exportfrämjande insatsernasom nu är önskvärd bör ske genom . Det är där den bästa kompetensenfinns. åtnjuter gott anseende inom näringsliv och i myndigheter Riktlinjer för den statliga exportfrämjande organisationen och har enlång erfarenhet av insatser för svensk export. Den direktivrätt gentemot beskickningar som nuges är ett steg i rätt riktning. Utskottet har ytterligare velat betona sin synpå viktiga roll i sin skrivning på s. 9 i näringsutskottetsbetänkande. Där betonas det dels att de exportfrämjande åtgärder som vidtasinom landet med stöd av statliga medel så långt som möjligt bör samordnas, delsatt det är lämpligt att får ett samordnande ansvar för utbudet avexportfrämjande tjänster. Jag instämmer dessutom gärna i uttalande häri kammaren dä han sade att det är nödvändigt med en ökning av satsningen päexportfrämjande åtgärder. Det är helt nödvändigt om vi skall klara den svenskaekonomins utveckling . Med detta ber jag att få yrka bifall tillnäringsutskottets hemställan i dess betänkande nr 20. HÄDAR (): Syftet med den överenskommelse som träffatsär att aktivera svenska ambassader och konsulat att göra ytterligareansträngningar för att stärka den svenska exporten. Inte minst angeläget är detatt extra ansträngningar görs i de länder där man inte har handelssekreterare.Ambassaderna har ett stort ansvar i länder med socialistisk planhushållning,inte minst länderna i . Det gäller också våra ambassader i sådanau-länder där den statliga sektorn av olika skäl, kanske under landetsekonomiska uppbyggnadsstadium, spelar en mycket stor roll. Det är för att få en bättre samordning av exportfrämjandetvid ambassader, konsulat och handelssekretariat som man nått fram till detförslag vi nu skall ta ställning till. Jag är övertygad om att förslaget ärtill fördel för svensk export. Jag kan däremot inte låta bli att vara litet förvånad överatt just den ambitionen - att vilja vidga den svenska handeln med länder medplanekonomi och - frän kommunisternas sida betraktassom något alldeles extra motbjudande, som därför bör motverkas. Tvärtom bordeman ju frän den sidan med viss tillfredsställelse kunna hälsa de ansträngningarsom görs av staten och det svenska näringslivet för att vidga handel ochekonomiskt utbyte - för handel är som vi vet både export och import - medsocialistiska länder och . Men så är alltså inte fallet. Sedan vill jag gärna erinra om att tillkomstinnebar att staten började medverka på ett mycket aktivare sätt än tidigare iexportfrämjandet. Förut sköttes denna verksamhet helt av en näringsorganisationdär staten inte var företrädd. tillkomst medförde att statenskaffade sig ett betydande inflytande över verksamheten. Som känner till tillsätter staten bl. a. hälften av styrelsen i . Om man hade som principiell utgångspunkt att det ärväldigt nyttigt med ökat statligt inflytande - och vpk brukar ju gärna göragällande att det är dess grundsyn - skulle man ha kunnat hälsa även detta medtillfredsställelse. ingalunda.Det var lika fel som allting annat. Jag tror inte att man, som , skall tala om att här finns en skillnad i ideologisk grundsyn. Jag troratt man skall tala om att här finns över huvud taget ingen grundad syn alls pådessa frågor hos vpk. (vpk); Med de socialistiska länderna vill vi ha enbetydligt ökad handel, det kan inte vara omedveten om. Den handelnär alldeles för liten. Men ökningen vill vi ha genom långsiktigahandelsavtal, och det är inte det som denna proposition handlar om. Vadpropositionen och utskottsbetänkandet handlar om är att man skall stärkastorkapitalets makt gentemot våra utlandsmyndigheter genom att ge Exportrådetdirektivrätt, alltså en form av myndighetsutövning. , någothelt annat än det ni tar upp. De fatto innebär ju detta dessutom attbeskickningarna och utlandsmyndigheterna kommer att få två huvudmän -delsstaten, dels - vilket kan få allvarliga konsekvenser . Sedan vill jag återkomma till vad jag tog upp tidigare.Den form av export som storkapitalet har bedrivit under 1960- och 1970-talenhar definitivt inte främjat sysselsättningen i det här landet. Riktlinjer för den stathga exportfrämjande organisationen HÄDAR (): Den export som storkapitalet bedrivit, sägerEva . Det är alltså den svenska produktionen av varor och tjänsterfrån ett stort antal företag, baserad på samverkan mellan företagens ägare ochde anställda i företagen. Jag är övertygad om att flertalet av de anställda ivåra svenska exportföretag inte på något sätt känner sig passa in i denbeskrivning som gör här. Tvärtom är jag övertygad om att deflesta anställda i våra svenska exportföretag av olika storlekar med stortillfredsställelse ser på ansträngningarna att ytterligare förstärka densvenska exporten. Sedan säger att handeln med öststaternaskall man klara av genom handelsavtal. Men handelsavtal, , är en ram. Det är enöverenskom-melsp som man skall försöka fylla med innehåll. För att fylla denramen med innehåll krävs det insatser av organisationer av typ ochav företagen själva. Det krävs också, inte minst i , insatser av deambassader och konsulat som har. Syftet med propositionen är just att i samverkan medexportrådet åstadkomma en förbättrad insats från ambassadernas och konsulatenssida för att förstärka handeln - i första hand exporten - med bl. a. de härländerna. Det borde inte behöva vara en fråga där man skiljde sig i sinaönskemål i denna kammare om det inte var så att man från vänsterpartietkommunisternas sida trodde att allt som kunde vara till nytta för svenskaföretag skulle vara till skada för den svenska befolkningen. Så är detlyckligtvis inte, utan det förhåller sig i mycket stor utsträckning precistvärtom. Riktlinjer för den statliga exportfrämjande organisationen EVAHJELMSTROM (vpk): talar om den svenska produktionenav varor och tjänster. Jag skulle vilja hävda att det handlar om det svenskanäringslivets utflyttning av sysselsättningen i vårt land genom nedläggning avproduktionen i . Fråga jobbarna vad de tycker om den typen avexportfrämjande åtgärder när deras fabriker läggs ned pä ort efter ort! Vi har inte motsatt oss ett övergripande statligtinflytande över den här verksamheten. Det är också ett av de krav vi ställer ivår motion. Vi anser nämligen att den här propositionen är alltför begränsad,att man inte har tagit något samlat grepp över statens exportfrämjandeverksamhet - utan inblandning från storkapitalet. Det är, som jag påpekade imitt första inlägg, också något som framhålls av såväl fackliga organisationersom statliga myndigheter. Jag har inte fått något svar på min fråga varför maninte vill ha en sådan utredning och varför man motsätter sig en sådan. HÄDAR (): Den statliga exportfrämjande verksamhetensyftar till att förstärka möjhgheterna att sälja varor och tjänster som harframställts i . Det ligger i hög grad i de svenska arbetarnas ochtjänstemännens intresse att den exportfrämjande organisationen kan fortsättaatt byggas ut på det sätt som föreslagits här. Överläggningen var härmed avslutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels motion 88 av m. fl. i motsvarande del. ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan EvaHjelmström begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: av m. fl. Densom vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkande 20mom. 1 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallit motion motsvarande del. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärderösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gavföljande resultat: Ja - 303 Nej - 19 Kammaren biföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels motion 88 av m. fl. i motsvarande del. ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan EvaHjelmström begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som villl att kammaren bifaller näringsutskottetshemställan i betänkande 20 mom. 6 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinnernej har kammaren bifallit motion 88 av m. fl. i motsvarande del. Försöks verksam -het med lokala organ för specialregleradförvaltning i kommunerna Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DäEva begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 305Nej - 18 §10 Försöksverksamhet med lokala organ för specialreglerad förvaltning ikommunerna Föredrogs betänkande 1979/80:27med anledning av propositionen 1979/80:54 om försöksverksamhet med lokala organför specialreglerad förvaltning i kommunerna samt motioner. Kommunsammanslagningarna är en av de mestgenomgripande förändringar som skett i det svenska samhället under de senaste30 åren. De har gett oss större och starkare kommuner men också en svagarekommunal demokrati. Priset för en mer effektiv och professionell kommunalservice blev växande avstånd mellan väljare och valda. Beslut som tidigarefattades i över 2 000 samhällen har sammanförts till några hundracentralorter. Vad vi har kvar är ungefär en niondel av de kommuner som fannsföre de stora indelningsreformerna. Var hundrade invånare var kommunalfullmäktigeller stadsfullmäktig. är det bara 1 på 500 som är kommunfullmäktig.Antalet anställda i kommuner och landsting har flerdubblats, men harmer än 100 000 kommunala förtroendeuppdrag gått föriorade. Det var mot bakgrunden av de här tendenserna mot enalltmer avlägsen folkstyrelse, en "fjärrdemokrati", som folkpartietunder reste kravet på en kompletterande "närdemokrati". Vimenade att det också i de olika kommundelarna skulle finnas en viss självstyrelse,att det skulle finnas utrymme för medborgarinflytande också mellan valen ochatt den kommunala självstyrelsens ramar skulle vidgas genom en minskad centralstyrning. Försöksverksamhet med lokala organ för specialregleradförvaltning i kommunerna Vi fördefram förslag om kommundelsråd, om kommunala folkomröstningar och om bättrebetingelser för byalag och lokala aktionsgrupper. Och liknande förslagframfördes - det vill jag gärna tillfoga - från och moderatasamlingspartiet. Kravet på närdemokrati fick gensvar långt utanför Sverigesgränser. Det fångades upp av åtskilliga politiska partier och har ägnatsvetenskapliga undersökningar och offentliga utredningar i t. ex. , Norgeoch . I kom vi inte så långt med våra förslag fram tillregeringsskiftet , men har det hänt en hel del. Kommunalafolkomröstningar har blivit lagliga. Misslyckade storkommuner kan åter klyvas.Den djungel av detaljregler som inskränker den kommunala självstyrelsen hållerpå att rensas, och de flesta specialdestinerade statsbidrag håller på attersättas av generella bidrag. Närradion har gett lokala föreningar nyamöjligheter att nå ut. Och en av de viktigaste förändringarna sker nu när det äntligen blir möjligt att inrätta lokala organ medförvaltningsuppgifter och egen budget. Det här beslutet har kommit till i två steg. Redan i vårasantog på förslag av folkpartiregeringen en ny lag som öppnade vägenför lokala organ med förvaltningsuppgifter inom den kommunallagsregleradesektorn. Ett enigt konstitutionsutskott tillstyrkte det förslaget men begärdesamtidigt en utvidgning av försöksverksamheten till det speciallagsreglerade området.Det är resultatet av den beställningen som vi nu har fått från regeringen. Detvar en snabb expedition, som kommunministern har all heder av. Även om det äiknappt om tid till 1980, blir det nu möjligt att bedriva försök med lokalaorgan på hela det kommunala området, och det är givetvis ett stort framsteg.Från sida hoppas vi att det skall blomma upp en hel massa lokalaorgan av olika slag, så att vi kan samla många erfarenheter av närdemokrati ipraktiken. Och jag vet att intresset är stort - i flera kommuner ligger man istartgroparna för att utnyttja den här nya lagstiftningen. Lät mig slutligen påminna om en viktig reform somåterstår. regeringsdeklaration hette det att kommunerna skulle gesmöjligheter att inrätta distriktsnämnder och direktvalda kommundelsråd. Med denlag som antas i förändrat skick bhr det möjligt att inrättainstitutionsstyrelser, distriktsnämnder, kommundelsråd och liknande organ medförvaltningsuppgifter. Men än så länge måste de vara valda av fullmäktige. Fören allsidig försöksverksamhet är det enligt vår mening viktigt att de kommunersom så önskar också skall kunna överlåta uppgifter åt direktvalda lokala organ.Om vi , som det förefaller, återvänder till skilda valdagar för riksval ochkommunalval borde det finnas ett ökat utrymme för sådana val. arbetar nu med denna fråga, och jag hoppas att vi före nästa val fårtillfälle att återkomma till den också här i kammaren. GULLANLINDBLAD (m): Som anförts i propositionen 1979/80:54 är denkommunala självstyrelsen en av grunderna för det svenska folkstyret. I takt medden snabba samhällsutvecklingen har kommuner och landstingskommuner fått alltfler uppgifter. Detta har i sin tur ställt ökade krav pä de kommunalaorganisationerna vad gäller både ekonomiska och personella resurser. har videss bättre nått en punkt där en bred politisk enighet har den uppfattningenatt den kommunala demokratin måste fördjupas och medbor-garinflytandet stärkas.Och som anförde är det ett gammalt krav från moderatasamlingspartiet som står inför sitt förverkligande. Den i propositionen föreslagna försöksverksamheten är ju ioch för sig en nödvändighet för att kunna förbättra och fördjupa den kommunalademokratin, och jag vill genast säga att jag helt delar såväl departementschefenssom utskottets syn härvidlag. Propositionen kan också sägas vara enföljdproposition i anslutning till redan tidigare fattade beslut om decentraliseradkommunal förvaltning. Det finns emellertid ett par faktorer som jag med dettainlägg särskilt vill betona, nämligen den enskildes rättssäkerhet ochpersonliga integritet. vi praktiserat decentraliseratbeslutsfattande i de sociala nämnderna - ett tjugofemtal kommuner har juinrättat s. k. sociala distriktsnämnder- har en viss debatt ägt rum huruvidalagarna tillämpas på ett likartat sätt dels inom kommunerna, dels i riket i stort. Det finns en viss risk att ärenden kan bli olika bedömdaberoende pä var man är bosatt. Ytterst handlar det ju om likhet inför lagen,ett ämne som debatterats i kammaren . Det decentraliserade beslutsfattandet innebär ju också attallt fler människor blir involverade i ärenden som kan vara oerhört känsligaoch genomgripande för den enskilde. Jag tänker då framför allt på socialhjälpsärendenoch svåra barnavårdsärenden, för att ta ett par exempel. Litet tillspetsat kan man alltså säga att en mer fördjupaddemokrati kan innebära försämrad rättssäkerhet och försämrad personligintegritet för den enskilde. Men det bästa får ju inte bli det godas fiende! Departementschefen säger på s. 19 i propositionen attreformen "måste ha som en grundläggande förutsättning att rättssäkerheteninte får försämras genom att uppgifter flyttas till lokala organ". Och hananför vidare: "De bestämmelser i lagar och förordningar som syftar tillatt skydda rättssäkerheten är naturligtvis tillämpliga i samma utsträckning,när ett lokalt organ handlägger ett ärende som när detta handläggs av dencentrala nämnden." Besvärsrätten är också densamma för ärenden oavsett om debehandlats i centrala eller lokala organ. Så långt är allt gott och väl. Jag är ganska övertygad om att ett decentraliseratbeslutsfattande kan medföra ett ökat engagemang och en ökad sakkunskap bl. a. istadsplanefrågor. Men jag erkänner gärna att jag är något frågande och kanskeockså något tveksam inför försöksverksamhet i s. k. partsärenden, t. ex. närdet Försöksverksamhet med lokala organ för specialregleradförvaltning i kommunerna Försöksverksamhet med lokala organ för specialregleradförvaltning i kommunerna gällerenskild persons rätt eller skyldighet. Vi har genom olika lagstiftningsåtgärderstärkt den enskildes ställning i förvaUningsprocessen. Det är därför ytterstangeläget att de kommunala organ som utövar myndighet med stöd avspeciallagstiftning också kan bibehålla det förtroende som finns för dessamyndigheter bland allmänheten. Statsrådet anför i propositionen att vissa kompliceradeförvaltningsrättsliga ärenden inte bör överlämnas till lokala organ utanförbehållas den centrala nämnden. Jag anser, mot bakgrund av ganska långerfarenhet bl. a. från en social distriktsnämnd, att flertalet enskilda ärendenär mycket komplicerade, och jag hade faktiskt önskat ett mycket noggrantövervägande på varje enskilt sakområde, innan vi startat en försöksverksamhet.Jag är kanske litet besviken över att utskottet - till skillnad fråndepartementschefen i propositionen - inte berört rättssäkerhetsaspekterna medett ord. vet jag att man i kommunerna hyser stor respekt för dentyp av ärenden jag skisserat och att man i praktiken säkerligen kommer att läsaden jag skisserat och att man i praktiken säkerligen kommer att läsa denbrasklapp som departementschefen lagt in på s. 19 i propositionen, där det heter:"Om man i kommunen inte är övertygad om att det lokala organet, trots attde formella rättssäkerhetsgarantierna gäller, är i stånd att med de resursersom ställs till organets förfogande åstadkomma en tillfredsställandehandläggning, förutsätter jag att ärendegruppen inte överlämnas till det lokalaorganet." Med mitt inlägg i detta ärende, där storenighet råder om huvudprincipen, en fördjupad demokrati, har jag velat uttaladen förhoppningen att man vid såväl tillämpningen av lagstiftningen som vidden kommande utvärderingen av försöksverksamheten ägnar stor uppmärksamhet åthandläggningen av frågor som rör just den enskildes integritet ochrättssäkerhet. Jag har,herr talman, inget särskilt yrkande. BENGTKINDBOM (c): Det är två saker som man bör notera när detgäller det ärende som vi nu behandlar om förutsättningarna för den kommunalademokratin och hur de har förändrats . Dels har kommunerna fåttökade uppgifter genom kommunalisering av statlig verksamhet somstaten övertagit verksamhet som kommunerna har haft, dels harkommunerna fått andra administrativa indelningar. Dessa har gjorts framför alltunder efterkrigstiden. Jag skall inte fördjupa mig mer i detta, därför att nu1979 vet vi resultatet. Inslaget av direkt deltagande i det kommunala arbetetfrån samhällsmedborgarnas sida har minskat genom ett mindre antal förtroendemäntill följd av såväl kommunsammanslagningar som sammanläggningar av nämnder ochstyrelser. Detta har inneburit sämre kontakter mellan förtroendevalda ochkommuninvånare. Det har förekommit olika beteckningar på förtroendemän somverkat i kommunerna . Det har talats om socknens alltiallo eller omstadens eller samhällets alltiallo. Det har talats om kommunens starke man. och ärvi framme vid dagens pampar. Det är beteckningar som med olika innebörd haranvänts om dem som har haft att fatta beslut i både enskilda och gemensammaangelägenheter. Jag tror att det finns en skillnad mellan situationen sådan denär nu och sådan den var tidigare. Denna skillnad har just med närkontakt attgöra, därför att socknens alltiallo, den starke mannen, kunde tala med bönderpå bönders vis och med lärde män på latin, medan dagens pamp i alltför storutsträckning pratar med bönder på latin. Man måste alltså uppnå en bättrekontakt, och det är där vi skall sätta in det vi nu diskuterar, nämligen delokala organen. Från sida motsatte vi oss sammanläggningen tillde kommuner vi nu har i landet. Vi tog på ett tidigt stadium upp frågan om attförstärka den kommunala demokratin genom bl. a. kommundelsråd. När den nya kommunlageninfördes gavs också förutsättningar för kommunerna att pä bästa sätt ordna denegna organisationen. Vi var emellertid medvetna om att det fanns begränsningari möjligheterna att överföra beslutanderätten. Dessa begränsningar tas nu bort. Folkpartiregeringen lade fram förslaget om försöksverksamhetmed lokala organ. Detta var, som vi såg det, en alltför begränsad bit, och viframförde i en motion i samband med riksdagsbehandlingen av den propositionen ivåras yrkande om att verksamheten måste kunna omfatta även detspecialregle-rade fältet. Ärendet har skyndsamt handlagts ikommundepartementet. Vi hälsar med tillfredsställelse att vi nu fr. o. kan bedriva försöksverksamhet med lokala organ. Kommunerna harförutsättningar att anpassa den här verksamheten på bästa sätt.