prot · G30951 · 1979-12-31 00:00:00 — Dels pekar ryktena som är i svang på att det i den nyavarvspropositionen kommer att föreslås nya nedskärningar, så att det blirmindre pengar som kan gå till förnyelse. Dels har det i ingen enda av dehittillsvarande varvspropositionerna - varken när det gäller de propositionersom kommit under de borgerliga regeringarna eller de som lagts fram under densocialdemokratiska - tagits upp något annat än just varven tagna för sig.Slutligen har mig veterligen inte heller några riktlinjer lagts fram på de förvarven intressanta utbyggnadsornrådena. Man har helt enkelt aldrig tagit uppvarvsfrågan från en sådan utgångspunkt. När vpk senast aktualiserade just den infallsvinkelni en övergripande motion till den senaste varvspropositionen föranledde deitainga åtgärder. Man frågarsig då sammanfattningsvis: Hur långt skall varvskrisens verkningar få sträckasig, innan man ser sambandet med andra branscher och områden? Och hur längeskall man passivt åse marknadens svaghet i stället för att påverka den genom enmer medveten och sammanhållen investeringspolitik, där olika områden kanstödja varandra och där den ekonomiska krisen - på det sättet på litet bredarefront - kan bekämpas? Jag yrkar bifall till vpk:s motion. HUGOBENGTSSON (s): I detta näringsutskottets betänkande nr 17har vi att ta ställning till Svenska Varvs årsredovisning . Dennaredovisning innehåller inte några sensationer och inte heller något somtidigare varit okänt för kammarens ledamöter. Utskottet har också, mot den härbakgrunden, beslutat föreslå att densamma läggs till handlingarna.Jag har, herr talman, inte heller något annat yrkande på den punkten. har man från kommunistiskt håll motionerat om vissasaker. Vpk vill att regeringen skall utarbeta vissa förslag tillinvesteringsprogram, och man har pekat på en rad områden som man anser skullevara lämpliga- där varven sedanskulle kunna få en del jobb. Vad vi är överens om är, som vi säger i betänkandet, attvarvens svära situation motiverar att alla realistiska försök som kan görasockså kommer att göras. Vi måste försöka skaka fram idéer till nya produkter,försöka hitta nya marknader osv., som kan medverka till att göra det lättareute på varven och i varvsregionerna. Men vi vet att man arbetar på dessa sakerlitet varstans, och därför menar vi att vi inte just nu vill ta dessaytterligare initiativ. När jag nu ändå har tagit till orda vill jagockså försöka rikta blickarna litet grand mot framtiden. Vad resultatet för1979 kommer att bli är redan nu ganska klart. Vi vet ju hur situationen är ochhar därför inte anledning att räkna med några sensationer. Läget på den härmarknaden är fortfarande kärvt, men det kommer också efter 1979, ochallt som kan göras för att skapa förutsättningar för en bättre utveckling underden framförliggande tidsperioden skall givetvis göras, gärna . När jaghar tagit del av de uppgifter som tidningar och massmedia i övrigt försett ossmed , och som kommit så mycken oro åstad ute på någraav varvsenheterna och varvsorterna, har jag blivit något förvånad över attinget uttalande har gjorts, vare sig från regeringen eller från Svenska Varvsledning. När verkställande direktören och vice verkställandedirektören besökte utskottet i samband med utskottsbehandlingen av ärendetdiskuterades bl. a. den strukturplan för Svenska Varv som man inom koncernenhöll på att ta fram. Av den redogörelse som därvid lämnades framgick attföretaget använde ett konsultföretag, som skulle medverka till att ta fram detmaterial som sedan skulle bilda underlag för strukturplanen för 1980-talet.Företagsledningen hade vid besöket hos utskottet ännu inte erhållitutredningsmaterialet i fråga. Det skulle emellertid, sade man, komma ledningentill hända , och det skulle komma att utgöra en viktig del i dentotala bedömning företagsledningen skulle överlämna till regeringen den 10januari 1980, som i sin tur skall utgöra underlag för den samma årsignalerade varvspropositionen. Företagsledningen meddelade att materialet i fråga inteskulle komma att redovisas förrän det hade överlämnats till regeringen, dågivetvis åtföljt av företagsledningens totala bedömning. När emellertid denutredning som överlämnats av konsultföretaget - den s. k. -läckte ut, kom den mycken oro åstad. Enligt de uppgifter som kom fram hade utredningen i ettalternativ föreslagit att Öresundsvarvet och Arendalsvarvet skulle försvinnasom varv. Enligt samma källa skulle i ett annat alternativ varvsproduktionenläggas ner vid Öresundsvarvet men 1 500 man erbjudas jobb vid varv påde objekt som man arbetar med vid Öresundsvarvet. Reaktionerna har sombekant inte uteblivit. De anställda vid och Öresundsvarven har idemonstrationer under arbetstid och genom uttalanden vid möten givit uttryckför den oro man känner för att fartygsproduktionen vid de aktuella varvenskulle läggas ner. Ingen kan förvåna sig över detta, och någon form av lugnandebesked, förklaringar eller dementier har inte varit synlig. Vad jag främst vänder mig emot är att frågor av så känslignatur, vilka berör mänga tusen människors sysselsättning, handläggs på det sättsom nu har skett. Det kapacitetsbeslut och de beslut i övrigt som riksdagenfattade gäller givetvis intill dess att fattar nyabeslut. Den kapacitetsneddragning som då beslutades har inneburit attexempelvis Öresundsvarvet i , som jag väl känner till, helt harefterlevt de beslut som d;;i fattades. Detta innebär att företaget reducerarsin arbetsstyrka frän ca 3 500 till 2 500 man i och med utgången av 1980, någotsom givetvis innebär stora påfrestningar såväl för personalen som för företagetsom sådant. Företaget har också efter utredning koncentrerat sin produktiontill de fartygstyper beträffande vilka man har de största förutsättningarna attkonkurrera och de bästa möjligheterna att lägga upp lönsam produktion somsvarar mot varvets egen långsiktsplanering. Att i den omställningsprocess som pågår, där företagetgivetvis får ta på sig stora omställningskostnader, på nytt dr-abbas av ett hotom nedläggning kan givetvis inte skapa arbetsglädje hos någon. Låt företaget fåarbetsro , så att man kan och får visa vad man förmår! Ge också fiiretaget resurser så att det med kraft kanutveckla de alternativa produkter som det håller på att ta fram! De saker jaghär har pekat på för Öresundsvarvets del gäller givetvis i samma mån övrigaberörda varvsenheter. I samband med utskottets behandling av ärendet harutskottet också haft kontakt med företrädare för den varvskommitté sorn tillsattesav regeringen för att utreda och ta fram förslag till alternativproduktion vid varven och i varvsregionerna. Att detta skulle bli en svåruppgift har vi väl alla haft klart för oss, men man har ändå-låt mig sägadet-lyckats ta fram ett antal projekt. Klart är att ett sådant arbete tar tid,och resultatet kommer först . Enligt de uppgifter som efter utskottsbehandlingen kommitmig till hända avser regeringen nu att lägga ner varvskommitténs arbete. Dettaär synnerligen olyckligt, då behovet av nya arbetstillfällen är stort iaktuella företag och regioner. Jag får därför hoppas att regeringen i ställetför att dra ner den här berörda verksamheten utökar densamma. Ju störresatsning, desto större chans att nå goda resultat. Och framför allt, det arbetesom har gjorts får inte kastas bort. Den jul sorn nu står för dörren kommer inte att bli någonglad jul för de anställda vid de utpekade företagen. Detta gäller så mycket mersom nya arbetstillfällen helt saknas i . Regeringen borde i detuppkomna läget gå ut och ge besked om att arbetet vid företagenkommer att fortsätta som tidigare och att företagen skall få chansen att visasin kapacitet. Om inte ett auktoritativt uttalande kommer under dennärmaste tiden kan stora värden förstöras med försämrade ekonomiska resultatsom följd. Man har för dagen närmast en känsla av att regeringens ansvar förtusentals varvsarbetare och deras familjer är obefintligt samt av att man förföretagen i fråga medvetet försvårar framtiden. På denna senare punkt hoppasjag givetvisatt jag har fel. Men om något nu går snett kommer hela skulden att läggas påregeringen, som här har det yttersta ansvaret. Som jag inledningsvis sade har jag ingetannat yrkande än orn bifall till utskottets hemställan. (vpk) replik: är orolig, och det kan jagmycket väl första. Men jag förstår inte riktigt logiken i hans handlande,därför att den oro han känner föranleder ju honom inte. som vi ser, att begäranågra åtgärder eller att ta upp de frågor som vi har försökt att ställa ommöjligheterna att positivt påverka varvens avsättningsområden genom attföreslå en aktiv investeringspolitik på andra områden. Vi kan ju se av denredovisning som föreligger vilken tyngd som varvsindustrin har att bära på somen följd av de tidigare förlusterna, vilka man f. ö. inte kan räkna med skallkunna vara övervunna på ett tag åtminstone. Varven har så att säga nog av sinaegna omställningsproblem och av de uppgifter som de har fått. Den fråga som vi från vpk har försökt att väcka såväl nusom har varit: Vad kan man göra åt situationen utanför varven för attdärmed indirekt medverka till en förbättring av varvens situation? Den fråganvill inte diskutera . Han tycker inte att det är något som hanbehöver vara med om, vilket förvånar mig eftersom han ju är så orolig. hade vi en varvsproposition, sombehandlade varvspolil/ken i dess helhet, och då tog vi upp de.ssa frågor. Meninte heller då ville vara med. Då ville han och de andrasocialdemokraterna sy ihop sig med om varvspolitiken. Under dentid som gått har faktiskt värdefull tid försuttits, som annarskanske kunde ha utnyttjats. Det är därför som jag tycker att ihandling passiva attityd här är något förvånande. Om vi hade haft ensådan här planering som omfattade andra intressanta investeringsområden, enplanering som i sig var av värde för andra områden, så hade dettaobestridligen -och kanske t, o. m. i väsentlig mån - kunnat påverka varvenssituation eller i varje fall åstadkomma en" vändning tidigare än vad somnu kommer att vara fallet. Kanske hade man också därigenom kunnat förhindra deytterligare nedskärningar som med all sannolikhet nu kommer. Kanske hade HugoBengtsson kommit i det läget, att han hade sluppit att rösta för nyanedskärningar utöver alla de andra som han redan röstat för. Det är bra att man kan uttrycka oro och sympati förvarvsarbetarna nu när de är ute och demonstrerar - det är alldeles utmärkt. Mendenna oro var precis vad hade kunnat vänta sig, därför att denvarvspolitik som han själv och andra socialdemokrater har medverkat till harju, tyvärr, faktiskt sin stora andel i den föga glada jul som varvsarbetarnagår till mötes. () replik: Inledningsvis beskyller mig förbristande logik. Jag vet inte om just logik är starka sida. fall svårtatt se det. I sakfrågan vill jag tala om för vad hanuppenbarligen inte känner till, och det är att man vid samfliga Svenska Varvsenheter arbetar med en uppsjö av projekt, s. k. alternativa produktionsprojekt.Det är ännu för ndigt att säga något om vilka projekt som kanlämpa sig för produktion på varven eller ute i varvsregionerna. Vi hoppas atten del av dessa projekt skall ge resultat, men är detinte möjligt att sätta fingret på något bestämt område och säja: Här har vi ettbra område, låt oss kasta oss över det. Jag är övertygad om att alla möjligheter kommer att prövasför att ta fram godtagbara projekt. JÖRNSVENSSON (vpk) replik: Jag måste be om ursäkt för attjag inte är en lika lysande logiker som han, men jag kanske ändå får yttra migi saken. Det är riktigt, , att det finns en mängdprojekt, men det är inte det vi diskuterar utifrån vpk:s motion. Vi diskuterarden marknad på vilken sådana projekt, när de blir färdiga produkter, eventuelltframöver skulle kunna saluföras. Frågan gäller; Vilka intressanta områden iövrigt inom svensk industri och svenskt produktionsliv behöver nyinvesteringar?Och var kan dessa nyinvesteringar leda till en förbättring av marknaden, enexpansion som också varven och eventuellt andra industrier kan utnyttja i sinproduktion? Vi har inte velat kasta fram illa genomtänkta planer på ellerlösliga tankegångar om att så och så skulle man kunna göra, där och där skulleman kunna sälja. Det är inte det saken gäller. Vad vi efterlyser är att manfrån ansvarigt håll undersöker och utarbetar planer för sådana investeringsområdensom i och för sig behöver förstärkningar - kommunikationsområdet,processindustrierna, energiområdet - och försöker analysera i vadmån expansion på dessa områden kan skapa faktiska bättremarknadsförutsättningar för varven. Det är detta vi talar om-inte om de projektsorn i och för sig finns. För projekt finns det många, men frågan gäller: Vadkan vi göra så att säga supplementärt för att stödja den marknad därtillverkade projekt framöver kan saluföras?- Denna fråga väckte vi redan när den senastevarvspropositionen behandlades. Då fick vi inte någotintresse för den. Det har alltså gått , och skulle hakunnat utnyttjas. Medger inte vad sorn måste vara uppenbart föralla, även för dem som har litet svårt rned logiken,.vilket att jag har, att, om man hade haft ett långsiktigt utvecklingsprogramför att stärka och bygga ut den svenska inrikessjöfarten, om man hadelagt upp ett sådant program, detta på ett intressant sätt kunde tänkas hapåverkat varvens framtida situation? Och har man inte försuttit värdefull tidgenom att avvisa sådant? Jag tycker inte att har någon anledning attsätta sig på sina höga hästar gentemot mig. Hade sådana här program funnitsutarbetade, så må väländå kunna erkänna att både den hår julen och kanske de kommandehade kunnat bli litet gladare för varvsarbetarna. () replik: På en punkt är och jag heltöverens: allt som över huvud taget kan göras bör också göras för att försöka fålitet ordning på den besvärliga situationen. Vpk pekar i sin motion på vissa saker som enligt vpk:suppfattning kommer att lösa alla våra problem. Låt oss titta på dem i tur ochordning. Vi har tidigare här i beslutat att vi skall taupp frågan om transporterna. känner säkert också till att SJhåller på med att försöka utveckla järnvägens kapacitet. Skogsindustrin befinner sig just nu i omvandling. Den ärföremål för utredningar och överväganden, och mycket har redan börjat hända.När det gäller processindustrierna i övrigt är förhållandet detsamma. Vibildade för inte så länge sedan . Hela den svenska stålindustrin håller påatt omstruktureras. Allt detta medverkar förhoppningsvis till att skapa en radnya arbetstillfällen, som vi rationaliserar industrigrenarna ifråga. Dessa områden som man har pekat på från vpk:s sida är faktiskt redanföremål för överväganden. Tredje vice talmannen anmälde attJörn anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätttill ytterligare replik. Det finns kanske anledning att inledningsviserinra om rubriceringen av detta ärende på dagens föredragningslista:Näringsutskottets betänkande nr 17 "med anledning av regeringensskrivelse /80:11 med överlämnande av årsredovisning för Svenska Varv ABjämte motion". Huvudtemat i detta betänkande gäller alltså Svenska Varvsårsredovisning. Då vill jag på en gång konstatera att utskottet när det gällerdenna årsredovisning inte funnit anledning till något särskilt uttalande, utanman godtar årsredovisningen. Vpk har i anslutning till detta väckt en motion som tarupp delvis rent visionära synpunkter på varvspolitiken och i framtiden.Man framhåller i motionen att varvspolitiken är en del av industripolitiken istort. Självfallet är den det. Svenskt Stål har problem som kanske är likastora som varvsproblemen. Även skogsindustrin och en rad andra branscher harsvåra problem. Alla dessa branscher ingår självfallet i industripolitiken, sådet är inget som är säreget eller originellt för de svenska varven. Men jag vill liksom utskottet konstatera att det råder och allmän enighet om att den extremt svåra situation som varven befinnersig r motiverar en mängd försök .Alla goda krafter måste därvidlag ställa upp -för att få fram nya produkter, få fram alternativa produktionsmöjligheter ochnya marknader. Jag instämmer helt i kraftiga betoning av marknadssidan.Det är också insatser på gång. Redan har av de båda trepartiregeringarna tagitsen rad initiativ i syfte att få den oerhört svåra varvsproblematiken underkontroll och på något sätt ge denna bransch en framtid. Som här har konstaterats tidigare i debatten, bl. a. avHugo , kan vi räkna med en ny, stor varvsproposition inom loppet avnågra få månader. De:; räcker kanske att säga att det inte är särskilt mängaveckor kvar tills den kommer att framläggas. Detär, herr talman, inte vanligt inågot enda parlament, när en regeringsproposition väntas på ett av de storaområdena inom samhället, att man innan denna proposition läggsfram fattar beslut i parlamentet sorn föregriper de utredningar, analyser ochförslag sorn läggs fram i propositionen. Jag tror att vpk och får vara snälla och gesig till tåls tills den stora varvspropositionen kan komma att framläggas - ochdet dröjer sorn sagt inte särskilt . Då får vi anledning att föra den härdebatten på nytt och ta upp både de kortsiktiga problemen och - kanske framförallt - mera långsiktiga. Det är de senare som självfallet är de avgörande närdet gäller varvsledningens möjligheter . Med dessa få ord ber jag att få yrka bifalltill utskottets förslag. JÖRNSVENSSON (vpk); Att vpk:s motion i dessa stycken behandlas , det skall komma en ny varvsproposition, tycker jag ärlitet väl starkt av att anföra som skäl för att man skulle så attsäga behandla den rned vänster armbåge. Om vi hade lagt fram vårt förslag justnu erkänner jag att tidpunkten inte hade varit särskilt meningsfull. Då hade vilika gärna kunnat vänta. Men att motionen kommer upp i kammaren beror jupå att näringsutskottet under nästan har skjutit den framför sigoch inte behandlat den. Den kunde ju ha behandlats , om utskottet hadegjort den prioriteringen. Jag skall inte ta upp någon diskussion omnäringsutskottets prioriteringar, men det är alltså inte vårt fel attbehandlingen av motionen har dröjt ända till , utan det är hundraprocentigtert fel. Sedan är det naturligtvis riktigt, som det sägs här, attdet pågår en förvandling, en strukturell omvandling, inom de sektorer avindustrin, ekonomin och transportväsendet som är intressanta för varven. Mendet är ju inte alls det som frågan gäller, utan frågan gäller: Hur ser dennaomvandling ut? Är den positiv eller negativ? Det är ju det som är avgörande förom de här områdena skall få en positiv betydelse för varvsindustrin, eller omde skall få en ringa eller ingen betydelse. Jag förstår inte riktigt hur man skall kunna nöja sig medatt det på alla dessa områden - i varje fall på den industriella sidan när detgäller den tunga processindustrin - förbereds nedskärningar, inskränkningar ochreduceringar av kapaciteten och arbetsstyrkan. Enligt min logik, men jag är juinte lika skicklig logiker som , kan inte industribranscher somär pånedåtgående och vilkas kapacitet reduceras vara särskilt värdefullaförsäljningsmarknader för varvsindustrin. Det är ju bättre att ha sådanainvesteringsområden där det sker en vidgning och en förnyelse av kapaciteten.Detär just möjligheterna av detta som vi vill att man skall undersöka ochanalysera för att med en aktiv investeringspolitik på område efter område, somkan vara intressant, dels förnya dessa områden och bekämpa krisen där, delshitta en vidgad marknad för vissa av varvens produkter eller för sådant som demed sin nya och förändrade kapacitet kan tänkas göra. Men jag kan inte se att man kan åberopa den nuvarandestrukturomvandlingen inom skogsindustrin och inom den metallurgiska industrinsom ett argument för att frågan redan är under behandling. Det stämmer intealls, därför att man har ju f. n. precis samma nedskärningsprogram för debranscherna. Och har röstat för nedskärningsprogrammet förstålindustrin, lika väl som han har röstat för en nedskärning avvarvsindustrin. Med en sådan ständig reträttpolitik på område efter område kanju dessa områden aldrig stödja varandra på ett expansivt sätt. Det fordras vänder kurvan, att man haren annan, mer planmässig, långsiktig och merexpansiv politik än den som förs pä dessa områden för att de ömsesidigtskall kunna stödja varandra. Så ligger det i varje fall till enligt den logiksom jag har lärt mig i skolan. Annars får man till resultat det som ärkännetecknande för industripolitiken och har varit kännetecknande förindustripolitiken ; reträtten på det ena området fårså att säga motivera eller förstärka reträtten på det andra området. Det ärdenna onda cirkel som måste brytas. Sammanhanget och sambandet mellan varandra inbördes'stödjande marknader och branscher måste återupprättas inom ramen för en mermedveten, långsiktig och planmässig politik. Jag tycker i all min anspråkslöshetatt det verkar rätt logiskt, och jag tycker inte att det är den politiken manför. Detta borde man ha gjort någonting ät . Man borde hauppmärksammat det här. Det är kanske litet dåligt samvete över att man inte hargjort det som gör att försöker beskylla mig för bristande logik. BENGTSJÖNELL (c); ondgör sig över attnäringsutskottet skulle ha visat en negativ inställning i två avseenden tillvpk:s motion och däri framställda krav. För det första säger han att utskottet har behandlatmotionen med vänster armbåge. Jag kan försäkra att så inte är fallet.Näringsutskottet brukar inte behandla motioner, propositioner eller annat medvänster armbåge. Motionen har behandlats med all omsorg, och vi har analyseratproblematiken pä sedvanligt, omsorgsfullt sätt. Jag vill alltså tillbakavisaden beskyllningen mot näringsutskottet. För det andra säger att näringsutskottet harvarit långsamt med att ta ställning till vpk;s motion och dess förslag. Dekunde ha behandlats redan i varas, säger han. Den hår rnotionen har nr 1979/80:85 och är väckt medanledning av skrivelsen med årsredovisningen från Svenska Varv. Motionen haralltså väckts under den här hösten. Det är ganska svårt att behandla en sådanmotion under vårsessionen, herr talman! Sedan vill jag bara upprepa vad jag sade tidigare,nämligen att varvspolitiken ingår i det stora industripolitiska komplexet.Trepartiregeringen kommer att lägga fram ett mycket stortindustripolitiskt program, där de stora branscherna och även andra finns medoch där varvsproblematiken självfallet får en framskjuten plats. Denpropositionen väntas inom en mycket snar framtid. Vi får ta upp den härdebatten pä nytt och från bättre utgångspunkter när vi kan se förslagen ipropositionen JÖRNSVENSSON (vpk): Det är riktigt att de krav som framförs i denhär motionen är föranledda av årsredovisningen från Svenska Varv. Men precissamma synpunkter och samma krav framfördes med anledning av den förravarvspolitiska pr"opositionen och föranledde inte heller då någotinitiativ från näringsutskottet, så nog får man väl säga att ni skjutit fråganframför er ganska friskt. Ni kan väl ändå inte säga att vi är ute i otid, nårvi med anledning av årsredovisningen har väckt samma fråga som vi tidigare intefått gensvar för. Vi vidhåller att det - för att ta ett exempel ur detstörre problemkomplexet -iden nuvarande trängda situationen skulleha varit avvärde för den svenska varvsindustrin om man för tre hade varit såförutseende att man då börjat arbeta fram t. ex. ett expansivt utvecklingsprogramför den inrikes sjöfarten inom ramen för en medveten transportpolitik, syftandetill att denna sjöfart skulle ta över en större del av det tunga godset. Dåhade vi kanske haft err sådan plan och kunnat börjat sätta den i verketoch lägga beställningar på de svenska varven. Det hade väl ändå varit bra? Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels motion 85 av m. fl., och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller näringsutskottetshemställan i betänkande 17 mom. 2 röstar ja, den det ej vill röstar nej.Vinner nej har kammaren bifallit motion 85 av m.fl.