prot · G30916 · 1979-12-31 00:00:00 — Söderhamnsområdet inkl.Bergvik aren mycket hårt drabbad bygd, och industriministern har ett utmärkttillfälle att göra en myckel viktig regionalpolitisk markering. Det bör bl. a.framstå som angeläget om man menar allvar med regeringspropositionens skrivningom att den regionala balansen måste förbättras. Säg klart ifrån attBergvik skall få metanolanläggningen! BERTILMÅBRINK (vpk): Det är bedrövligt att man skall behöva slåss på detta sätt om en mindreindustri, men att vi måste göra det beror på den planlöshet som förekommer ivårt land och som inte minst den borgerliga regeringen barett stort ansvar för.Det saknas en långsiktig planering när det gäller både träindustrin ochskogsindustrin. Enplats som från början har aktualiserats i samband med den verksamhet som vi nudiskuterar är dock . Industriministern kan då inte gömma sig bakom ettbesked om att ytteriigare utredningar måste genomföras. Jag kan acceptera attdessa ytterligare utredningar måste genomföras, men de har teknisk inriktning,och det finns elt beslut om att en försöksverksamhet skall startas. Jagaccepterar alltså helt atl dessa utredningar skall slutföras till december,men man kan såviu jag förstår fatta ett beslut om på vilken platsförsöksverksamheten skall bedrivas. På den punkten tyckerjag attindustriministern skall ge elt klart besked. Industriministernkänner mycket väl lill problemen i . Jag tycker atl det i första handär folkpartiregeringen som har ansvaret för att denna fråga har förhalats, menatt nu också ar beredd att, trots de problem som finns, ytterligaredra ut på behandlingen av denna fråga tycker jag är tecken på en visshänsynslöshet mot en kommun och ett län som sysselsältningsmässigt har drabbatsoerhört hårt. Jaghar inte tackat försvaret på min fråga, och jag tänker inte heller göra det sålänge inte ger ett klart besked. JOHANOLSSON (c): Jag vill understryka vikten av atl försöksverksamheten snabbt kommer igång. Även om det gäller en försöksverksamhet, skall syftet givetvis vara atlsnabbi få till stånd en produktion. Allting lyder också på atl det finnsförutsättningar för att detta skall kunna lyckas. Men man räknar med att detkommer att ta sex innan en permanent produktion kommer i gång. Därför ärdet myckel angeläget atl verksamheten nu snabbt kan startas. Med hänsyn tillall man lar i anspråk en anläggning som har utnyttjats förmassaproduktion och atl arbetskraft på orten faktiskt går och väntar på Jobb -det gäller både anställda inom företagel och personer som är anmälda somarbetslösa - är det angeläget att någon form av verksamhet kan sättas i gång. Söderhamnsområdethar farit illa genom strukturomvandlingar av olika slag. Vi riksdagsledamöterminns hur man en gång stred för all få myntverket utlokaliserat till Söderhamnmen misslyckades med della. Vi har också kämpat för att verkstäderna, dvs. Samhällsföretag, skulle föriäggas till Söderhamnmen inle heller haft framgång i denna strävan. Vihar nu förhoppningar om all del på del aktuella området skall göras enpermanent statlig satsning, som skall ge god utdelning. Vi kan också, som Jagser det, av industriminister svar all döma ställa förhoppningar på atlindustriministern kommer att fatta ett för Söderhamnsorten positivt beslut. Omproduktion av metanol i sade att det var bedrövligt att vi höll på så här. Jagkan i och för sig instämma i det. Det kan inte vara rimligt atl tarupp sin tid med att diskutera en liten detalj - låt vara att det gällerlokaliseringen av en försöksanläggning - när vi i regeringen är mitt inne i enbeslutsprocess som kommeratt leda till resultat och förslag . Skall vihantera alla industrifrågor på det sättet måsiejag säga att det då i självaverket är den stora planlösheten som sätter sin prägel på verksamheten, och detvill jag inte vara med om. Närvi är färdiga med förhandlingar och medelsanvisningar skall vi komma tillbaka iden här frågan. Till dess får ni vara vänliga att ge er till tåls. Vi kommermed förslag. Och det är min ambition att det inte skall dröja särskilt mångaveckor innan vi är klara med beslut. Omsysselsättningen vid AB Polarvagnens industrier i Västernoirlands ochVästerbottens län (vpk): Ansvaret för att tid upptas på det här sättet faller inte påfrågeställarna utan på de ansvariga departementscheferna och i sista handregeringen. Dethandlar ju inte bara om metanol -där vi kanske får besked ellerjanuari - utan som jag sade måste det handla om hela industripolitiken och, omjag håller mig till skogssektorn, om hela skogsindustripolitiken. Pådet området finns det inte någonting konkret än - och är elt avde län som är mest beroende av skogen för sysselsättning och annat. Här finnsen planlöshet som vi upplever blir värre och värre. Det råder nu praktiskttaget anarki. Man överlåter ål de privata företagen atl rumstera om nästan hursom helst, och industrier och jobb bara rasar bort. OLLEÖSTRAND (s): Industriministern återkommer ständigt till den här utredningen. Menjag vill än en gång erinra om att när tog det energipolitiskabeslutet fick regeringen uppdrag atl tillsammans med SMABskapa ekonomiska möjligheler så au en sådan här försöksverksamhet skulle kommai gång. Trotsdessa klara uttalanden stoppades förslaget in i en utredning, som har ensammansättning som gör del mycket svårt för SMAB alt påverka arbetet iutredningen. Detär ändå så all Svensk Melanolutveckling fått uppdrag att leda detutrednings- och utvecklingsarbete som erfordras för att förse med detlaalternativa drivmedel. Del har man gjort, men del har skapats svårigheter här. Närnu Svensk Melanolutveckling anser all det inte behövs några mer utredningar föratt bestämma lokaliseringsort, då måste vi väl i rimlighetens namn ta det ordetför gott. Överiäggningenvar härmed avslutad. § 20 Omsysselsättningen vid AB Polarvagnens industrier i ochVästerbottens län IndustriministernNILS ÅSLING erhöll ordet för att i ett sammanhang besvara delsJohn (vpk) och () anmäldafrågor, 1979/80:36 resp. 43, delsBengt () anmälda fråga, 1979/80:48, och anförde: Herrtalman!John har frågat mig om regeringen avseratt vidta åtgärder som räddarsysselsättningen vid AB Polarvagnens fabriker. Vidarehar och frågat, vilka åtgärder regeringenavser vidta för att bereda sysselsättning för de anställda i bolagets Nils-OlofGrönhagen har därvid särskilt framhållit medan frågahänför sig lill bolagets fabriker i och . Jag besvarar frågorna iett sammanhang. Enligtvad jag har erfarit stod det klart för ledningen i ABPolarvagnen alt åtgärder måste vidtas för att komma till rätta med bolagetskortsiktiga och långsiktiga ekonomiska problem. Ett åtgärdsprogram lades fast.Detla innefattade en neddragning och koncentration av bolagets verksamhet ochledde till beslut om nedläggning av enheten i . Undersensommaren förvärrades bolagets likvida situation, vilket medförde attbolaget beslöl atl inställa sina betalningar den . I sambandhärmed utsågs en god man enligt ackordslagen för att utreda förutsättningarnaför en rekonstruktion av bolaget. mannens redovisning av läget beräknasföreligga . Föratt bereda gode mannen möjlighet alt fullfölja utredningsarbetet har regeringenbeviljat bolaget statlig garanti för vissa nödvändiga banklån. Regeringenär väl medveten om Polarvagnens betydelse för sysselsättningen i regionen.Enligt vad som framkommit har bolaget betydande styrka genom sin kunnigapersonal, moderna produktionsapparat och inarbetade marknadsställning. Jagräknar därför med att bolaget efter en rekonstruktion skall kunna fortsätta sinverksamhet med i huvudsak samma omfattning som . Det torde dock varaofrånkomligt atl enheten i läggs ned. Jag har erfarit atlansträngningar görs för att söka få annan verksamhet föriagd till . Omsysselsättningen vid AB Polarvagnens industrier i Västernorriands ochVästerbottens län (vpk): Jag får tackaindustriministern för hans svar på min fråga om Polarvagnen. Tyvärr dämpar noginte svaret den oro som de anställda känner för framtiden. För att ta eltexempel: orten tappar 37 arbetstillfällen. Det är för den orten i stortsett detsamma som det skulle vara för om varven lades ned. Det visarproblemets storlek. Dethar också hänt ett och annal som väcker undran. Så t. ex. såldes elt avbolagets förelag innan betalningarna inställdes. Och della gjordesutan de anställdas vetskap. Andra märkliga affärer skymtar i bakgrunden ochinger oro för företagets framtid. Fyrainlandskommuner är i hög grad beroende av företaget i sysselsäll-ningshänseende- det framgår också av industriministerns svar. Betydande statliga ochkommunala medel har satsats. Det måste därför ses som ensjälvklarhet att erforderliga åtgärder vidtas så alt sysselsättningen räddas -givetvis också för de redan uppsagda. Om så erfordras måste en annan produktionigångsättas. För det måste vara ett samhällsintresse atl arbetskraften tas tillvara och att de lokaler som finns utnyttjas. Detta påpekar ävenindustriministern i sitt svar. Om man därtill lägger att de orter som i dagberörs har stora problem inser man att det bidrag på 2 milj. kr.som gavs inle löser problemet. 5 protokoU 1979/80:14-16 Omsysselsättningen vid AB Polaiyagnens industrier i Västernorriands ochVästerbottens län Nusäger industriministern att ansträngningar görs för att söka få annanverksamhet till . Vilka gör dessa ansträngningar? Bland de anställdadiskuteras ett statligt del- eller helägarskap för förelaget - man tror altdetta skulle vara en möjlig lösning av problemet. Kan industriministern tänkasig en sådan lösning? NILS-OLOFGRÖNHAGEN (s): Jag ber att fö tacka industriministern för svaret, dock inte försvarefs innehåll. Minfråga gällde vad regeringen tänker vidta för åtgärder för kommun, därJunsele ligger. Svaret från industriministern är kort och gott: "Def tordedock vara ofrånkomligt att enheten i läggs ned." Jagvill erinra industriministern om att AB Polarvagnen ursprungligen hade sittsäte i . Av någon anledning kom företagsledningen och de kommunalamyndigheterna inte riktigt överens, vilket gjorde alt förelagsledningen togkontakt med andra orter, bl. Jaghade förmånen att bli uppvaktad av förelagsledningen när man ville förläggahela verksamheten till . I den kommunen förde vi och för fortfarande enpolitik som innebär att vi inte tar sysselsäliningslilifällen frånNorrlandskommunerna - däremot tar vi gärna emot företag söderifrån. Därförmeddelade Jag Polarvagnens ledning att vi var förhindrade all föra konkretadiskussioner om en förläggning av verksamheten till så länge den intehade gjort upp med de kommunala myndigheterna i dåvarande . Jag badföretagsledningen göra detta klart för de kommunala myndigheterna ocheventuellt återkomma. Man återkom inte, och resultatet blev att man gick övergränsen till med denna verksamhet. Såsmåningom återkom Polarvagnen lill med en mindre enhet, som harstrax under 40 anställda. Församlingen omfattar drygt 2 000 människor,och det har sagts vilken effekt en nedläggning kan fö för denna lillaort. Jagvill ställa en följdfråga lill industriministern: de 2 milj. kr. somnu har anvisats fill företaget också åtgärder för aft tillgodose kommunoch orten med en fortsatt trygg sysselsättning för dem som därdrabbats? Även Jag ber allfö lacka industriministern för det svar som han har lämnat, men - medinstämmande i vad har sagt - innehållet i svaret kan maninle tacka för. Jaghåller med om vad har sagt och vill dessutom ställaföljande direkta fråga: Varför måste man alltid notera att det är de anställdasom kommer i kläm i en sådan här situation? Jag har aldrig upplevt atf enföretagare har behövt gå till de sociala myndigheterna för att fö hjälp, vilketmånga anställda ofta måste göra i liknande sammanhang. Industriministernsade att ledningen för Polarvagnen konstaterade att företaget måstevidta åtgärder för atf komma till rätta med sina problem och alt man harlagt fast ett åtgärdsprogram. Det är alldeles riktigt. Men det är beklagligtatt man infe har instrumenten för, eller kanske viljan, att ingripa så atlkommuner och län - även industriministerns och mitt län berörsju - inte kommeri ett sådant konkurrensförhållande till varandra som harbeskrivit. Skall vi aldrig fö konstalera alt privatka-pitalistiska företagnågon gång lär sig att det är omöjligt aft hålla på att bygga golv runt om idet svenska samhället och tro att de på det sättet skall expandera i sinverksamhet? Jagtycker att det nu finns skäl för att samhället genom regeringen och oss här iriksdagen säger ifrån. Vi för börja all tänka oss för mer än en gång och kanskeålägga oss resiriktivitet när det gäller att genom statliga bidrag medverkatill att förelag bygger för mycket golv. Det är enligt min mening mera atlstjälpa än att hjälpa i detta fall. Vad som är avgörande för mig är att deanställdas trygghet alltid skall komma med i dessa sammanhang. Jagtycker avslutningsvis, industriministern, att de avgörande argumenten i dennafråga är alt vi måste göra verkligt stora och allvarliga överväganden innan viger oss in och ekonomiskt stöder sådana verksamheter som för lill följd attföretag expanderar utan att vi har kontroll över det. Två av frågeställarna sade atl innehållet i svaret inte var mycket atttacka för. Det är ganska självklart aff Jag infe kan bli särskilt utföriigeller precis eftersom vi är inne i arbetet med en rekonstruktion av företaget.Det tillhör Ju bilden att då pågår förhandlingar och då prövar man olikamöjligheter för all lösa den kris som företaget befinner sig i. Jag skullemöjligen kunna tillägga att det vore önskvärt om vi kunde få ha riksdagsdebattersom denna när vi vore litet längre framme med förslag till konkreta åtgärdersom statsmakterna kan hjälpa till med. När frågorna kommer på detla stadium ärdet inte lätt att vara mera precis och utförlig än Jag nu har varit. Fårjag till säga att de 2 miljoner i induslrigarantilån sombeviljades alltså inte var något bidrag ulan en statlig garanti för banklån,som erfordrades för att skaffa det rådrum för företaget som är nödvändigt föratl genomföra rekonstruktionen. Påfrågan om huruvida ett statligt delägarskap skulle vara möjligt vill Jag svaraatf def är inte möjligt. Def är inte på det sättet som staten skall medverkatill att utveckla näringslivet. Nils-OlofGrönhagen frågade om de 2 miljonerna även gäller för , dvs.Junseleanläggningen. Denna rekonstruktion omfattar ju hela företagel, ochbeträffande är del möjligt att man får använda regionalpolitiskastödformer för att uppmuntra någon annan form av sysselsättning. Tillsist vill Jag säga till att man självfallet skall vara restriktivmed stödåtgärder. Vi har all anledning atl stryka under det med dubbla streck idenna budgetsiiuaiion. Men det gäller också att slå vakt om sysselsättningen,och i bygder som dem vi här diskuterar måste samhället aktivt gå in. Omsysselsättningen vid AB Polarvagnens industrier i ochVästerbottens län Ombibehållande av tillverkningsenhet i (vpk): Industriministernsäger au ett delägarskap från statens sida i förelaget inte är möjligt. Däremottycks han mena att det är fullt möjligt och brukligt alt kommunala och statligamedel satsas i privatföretagen utan atf någon insyn garanteras. Och går detsom det har gått i detta fall. Jagfick inget svar på min direkta fråga om vilka som gör ansträngningar för aftsöka fö en annan verksamhet förlagd till . Det skulle ha varitintressant att fö den frågan besvarad. Jag vill barasäga till industriministern all han tydligen missförstod mig. Jag menade inteatt restriktivitel skulle tillämpas i ett läge när de anställda redan börjatdrabbas av induslrinedläggningar utan att restriktivitel skulle tillämpas ochnoggranna överväganden göras innan man medverkar till aU företag lockas atttillverka för mycket golv, så att de inte hamnar i en sådan situation somPolarvagnen hamnat i. Överiäggningen varhärmed avslutad. § 21 Om bibehållande avEsseltes tillverkningsenhet i Industriministern erhöll ordet för atlbesvara (vpk) anmälda fråga, 1979/80:32, tillarbetsmarknadsministern, och anförde: har frågat arbetsmarknadsministern vad regeringen hargjort och vad regeringen kommer att göra för att förhindra nedläggningen avEsseltes tillverkningsenhet i . Arbetetinom regeringen är så fördelat atl det är jag som skall svara på frågan. Esseltetillverkar i olika typer av skrivblock. Enligt vad Jag har erfaritinledde bolaget förhandlingar med de anställda om nedläggning av enheten iGävle . Huvudanledningen till detta var att importen av block,främst från låglöneländer, sexfaldigats . För att kunnabibehålla blocktillverkningen ansåg ledning det vara nödvändigt attkoncentrera produktionen från hittillsvarande två enheter till en. Beslut hardärför fattals om aU skall läggas ned, vilket skett eftersedvanliga förhandlingar med de anställda enligt medbestämmandelagen.Avvecklingen har redan påbörjats. Verksamheten i sysselsätter i dagslägetca 35 personer mot tidigare ca 60. beräknas verksamheten kommaatt upphöra. Somsvar på fråga vill jag först påpeka aft regeringen inte harnågra formella möjligheter alt förhindra au ett enskilt företag, efterlagstadgat samråd med de anställda, beslutar om nedläggning av en produktionsenhet.I det aktuella fallet har emellertid företrädare för industridepartementet vidfiera tillfällen haft kontakt med för atl följa utvecklingen i Gävle.Esseltes ledning har därvid meddelat att man gör stora ansträngningar för atlfinna andra förelag som kan erbjuda ersättningssysselsättning i . Enligtvad Jag har erfarit pågår f. n. underhandlingar med ett annat förelag i dennafråga. Jag hyser därför förhoppningarom att skall kunna medverka fillatt någon form av ersättningsindustri kommer till stånd. BERTILMÅBRINK (vpk): Jag tackar industriministern för att han klargjorde i sitt svar aftregeringen infe har några som helst möjligheter att ingripa i det här fallet. Detär jag tar upp frågan om Esselfe, ochjag därför att vi härhar ett upprörande exempel på hur det privata kapitalel egentligen hanterarmänniskor och kommuner liksom ett bevis för att företaget totalt struntar isitt sociala ansvar. Detförhåller sig nämligen så all bevisligen går med vinst i . Dethandlar alltså inte om att tillverkningen där har varit förlustbringande. Menvinsten är enligt aktieägarna för liten. Den är 10-11 96, men enligt dem börden ligga på 20 96. Det är detta det handlar om här, och ingenting annat. Detär riktigt, herr industriminister, aft arbetarna har suttit och diskuterat utan resultat. De är trötta på MBL-terapi. Det är nämligen det sakengäller, och ingenting annat. De anställda vid i har med hjälp avekonomisk expertis visat att del är lönsammare för förelaget att hatillverkningsenheten kvar i än att flytta den. Detta har företagel delviserkänt. Men trots detta och trots den aktivitet och ambition som de anställdavisat prov på för att verkligen komma fram med något konstruktivt, så harföretaget bara kört över alltsammans. Företaget struntar alltså i det, och detvisar vilken funktion MBL egentligen fyller. redovisar enorma vinster.Det är ett av de mest lönsamma företagen i det här landet. Pengarna investerasi fastigheter, i datorbranschen och i 'andra länder. Enproduktion inom som är lukrativ är läromedelsproduktionen. Om jag intehar alldeles fel har nära nog monopol när det gäller läromedel förgymnasieskolan. Dessa läromedel kommer från i och iandra länder. Läromedlen har tillverkats mycket billigt, varefter de säljs tillväldigt höga priser i del här landet. Omnu inte har makt att ingripa, kan ändå ta ytterligareett initiativ och sätta sig i förbindelse med företaget och begära atl enheteni behålls? Ombibehållande av tillverkningsenhet i Jag företräder en industripolitik som förutsätter att företagen kännersitt ansvar, och det förutsätter också aft företagen har frihet att arbetaunder ansvar inom de ramar som har uppdragits i den här kammaren. Det finns idet avseendet ingenting att anmärka mot hantering av . Omvillkoren för uppehållstillstånd för latinamerikanska flyktingar Däremotkan man naturiigtvis inte blunda för frågans bakgrund. Importen av de härblocken kommer till stor del från vissa öststater, och den har ökat från 500ton 1970 till 1977. Det är för aU klara denna lågpriskonkurrens somföretagel har ansett sig nödsakal alt koncentrera sin produktion till en endaenhet, dvs. den i i län. Valet mellan och Bjärnumkan naturligtvis diskuteras, och jag vet att de anställdas organisationer hargjort detta. Men jag har ingen möjlighet all bedöma vad som är rimligt i detsammanhanget. Jag måste emellertid säga till aU det är angelägetaU företag ser till aU de har en rationell produktion, så att de kan erbjuda såmånga som möjligt av sina anställda en trygg sysselsättning. BERTILMÅBRINK (vpk): Med anledning av industriministerns konstaterande aft har visatsitt ansvar när det gäller enheten i vill jag säga att Jag Ju för enstund sedan redovisade fakta här i talarstolen. Det är uppseendeväckande atlindustriministern trots detla säger att förelaget har tagit sitt ansvar. Detär riktigt att det sker en import från andra länder, men har ändåEsseltes enhet i ökat produktionen. Det har införts fiera skift, och manhar ställt oerhört stora krav på de kvarvarande anställda för att antalet skiftskall kunna ökas ytteriigare. Detta visar väl någonting annat än vad företagelförsöker göra gällande. Överläggningenvar härmed avslutad. § 22 Om villkorenför uppehållstillstånd för latinamerikanska flyktingar StatsrådetKARIN erhöll ordet för att besvara (vpk) den 15oktober anmälda fråga, 1979/80:28, och anförde: Mot bakgrund av atl två chilenska medborgare meddelats beslut omavlägsnande från med verkställighet till annat land än hemlandet harOswald frågat mig om regeringen ämnar fortsätta den skärpning avattityden mot latinamerikanska flyktingar som han anser dessa fall vara exempelpå. Jagvill med bestämdhet hävda att inte har skärpt attityden mollatinamerikanska fiyktingar. Pågrund av sekretessbestämmelserna är Jag förhindrad att redogöra för de närmareomständigheter som föreligger i de ärenden som har tagit upp.Jag är därför hänvisad fill att besvara frågan generellt med utgångspunkt iprinciperna för flyktingars rätt till i . I2 § utlänningslagen slås fast att det krävs synnerliga skäl för atl politiskflykting inte skall få i , när han eller hon har behov av del.Politisk flykting är den som i sitt hemland löper risk för politiskförföljelse. Flykting som redan har fåttfristad i annat land är inte i behov av här. Han skall därför vidprövning av ansökan om uppehållstillstånd i jämställas med utlänningari allmänhet i fråga om rätten aft få stanna här. Han faller alltså i princip inunder bestämmelserna om den reglerade invandringen och bör ha tillståndsfråganordnad före inresan i om han avser att bosätta sig här. Deav åberopade fallen skall sålunda bedömas med hänsyn lill andraskäl än fiyktingskäl, eftersom de berörda personerna har i annat land.Del kan nämnas alt regeringen av andra skäl än politiskaupphävt avlägsnandebeslutet i ett av de fall som här nämnts medan det andra ärföremål för ny prövning. Slutligenvill jag nämna all har tagit emot ca 10 000 personer frånolika länder i . Det stora flertalet av dem har kommit från Chile.Dessa personer har antingen överförts till inom den s. k.flyktingkvoien eller kommit hit på eget initiativ. Möjligheterna för latinamerikanskaflyktingar all få en i har alltså på inlel sätt förändratsunder senare tid. Omvillkoren för uppehållstillstånd för latinamerikanska flyktingar (vpk): Jag tackar statsrådet för svaret på min fråga. Vi har litet olikauppfattningar i den här saken. Statsrådet hävdar med bestämdhet all attitydenmot fiyktingar i allmänhet och latinamerikanska flyktingar i synnerhet inte harskärpts. Jag anser att den har skärpts och att det har funnits alltför mångaexempel som har visat på det. Det har blivit en skärpningav den redan tidigare mycket restriktiva svenska flyktingpolitiken. För atl fådet bestyrkt kan man bara fråga fiyktingarna själva, vare sig de kommer frånLatinamerika eller från andra länder, eller deras organisationer.