prot · G309103 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:103 Förhandlingarna leddes fill en början av förste vicetalmannen. Förslag till sekretesslag rn. § 1Förslag till sekretesslag m. m. Fortsattes överläggningen omkonsfitutionsutskottets betänkande 1979/ 80:37. () replik: När jag lyssnade till före middagspausenfick jag ett intryck av att han var lätt irriterad över det intresse som en delledamöter visade i den här debatten genom att gå upp i den och utvecklasynpunkter. Jag tycker inte att man skall vara irriterad för det utan i ställetvara glad över det intresse som visas för dessa ur statens synpunkt och urdemokratins synpunkt sä väsentliga frågor. Vid andra tillfällen då vi diskuterat t. o. m. med störreenighet har vi också fört fram synpunkter. Det kan vara nyttigt med hänsyn tillde kommentarer som skall skrivas, men framför allt är det av betydelse för detfortsatta utredningsarbetet. För min del hävdade jag i mitt föregående anförandeatt'det förslag som föreligger har vissa brister, och då är det naturligt pekar på dem och försöker visa hur de skall avhjälpas. Men låt mig gärnatillägga, fru talman, att jag betraktar det föreliggande förslaget som bättreän den ordning som råder. Oavsett hur man bedömer det måste det varanödvändigt med en ny lagstiftning med hänsyn till den nya grundlag som vi harantagit. En punkt där jag tycker att man redan nu kan åstadkomma enförbättring i förhållande till propositionen gäller arbetsmiljölagstiftningen. Även jag har läst de synpunkter som har utvecklats i enhandling som kommit till oss från . ," , och . Men vi har också blivituppvaktade av , som har fört fram andra synpunkter. De anställda och deras fackliga organisationer har iårtionden arbetat för en förbättring av arbetsmiljön. De har lärt sig attförutsättningen för framgång i det arbetet är att man har kännedom om miljön. Idet ingår att man också känner till de ämnen som används. Är det ändå inte påtiden att de som i sitt arbete handskas med olika ämnen ges rätt att via defackliga organisationerna få fram vilka dessa ämnen är? Jag har väldigt svårt att förstå att man med hänsyn tillkonkurrenssituation och annat skall motsätta sig något sådant. För mig vägerhär de fackliga den 13 inars 1980 Förslag till sekretesslag rn. organisationernas ord tyngre än de synpunkter som utvecklar. (vpk) replik: Före pausen yttrade i ettresonemang med mig att offentlighetsprincipen är överordnad. Han sade vidareatt det inte kan vara vår uppgift häf att överpröva domstolars beslut ioffentlighetsfrågor. Det är naturligtvis riktigt, men det är inte alls dettasaken gäller, utan saken gäller att offentlighetsprincipen är överordnad menatt den mer och mer inskränkes av de särskilda omständigheter som utvecklas iden praktiska verkligheten. Det borde ha föranlett attta initiativ för att stärka och skydda offentlighetsprincipen gentemot sådanainskränkningar. Det hade varit ett logiskt resonemang. Vi skall naturligtvis inte överpröva domstolarnas beslut,men vi har rätt att diskutera domstolarnas praxis och vad den får för följderför medborgarnas fri- och rättigheter. Om en domstol, f. ö. på en diskutabelgrund och med diskutabla resonemang, fattar ett beslut som oundgängligeninnebär att i praktiken informationsfriheten inskränks, då borde slutsatsenjust bli att det här hade varit det lämpliga tillfället frånkonstitutionsutskottets sida att så förändra bestämmelser av det ena ellerandra slaget att den typen av praxis inte hade blivit gällande ifortsättningen. Om - såsom nu inträffade - dåvarande chefen förjustitiedepartementet vägrat en medborgare att via dataterminalen söka ijustitiedepartementets diarium och parallellt med detta tillät köpstarkaintressen att mot betalning skaffa sig anslutning till justitiedepartementetsdiarieterminal, då hade det varit rimligt om av dettadragit slutsatsen att så här får det inte fungera. Det måste vi göra något åt,säga något om det i ett uttalande eller hänvisa till att vissa bestämmelserbehöver skärpas eller ändras. Det är ju ohållbart att olika regler skall gällaför olika typer av medborgare och att material, som i sig självt är offentligt,under hänvisning till eller påståenden om att enskilda personer inte har rättatt sköta terminaler, mer eller mindre döljs för insyn eller åtminstone attinsynen försämras därför att det inte går att fritt söka i materialet, med denpraxis tillämpar. BERTILFISKESJÖ (c) replik: Inledningen till anförandevar fullständigt obegriplig för mig. Om jag låtit konstig måste det bero påatt jag har litet besvär med halsen. Annars är jag på ovanligt gott humör , och jag tycker, som alltid, att det är trevligt att debattera medHilding . Jag vill inte på något sätt förmena honom att yttra sinaåsikter här i kammaren. Jag förstår inte hur han kan få sådana konstiga tankari sin hjärna. Vad jag vände mig mot i mitt anförande var att det förslagsom socialdemokraterna här lade fram blåstes upp som någon stor insats påmiljöområdet. Det är det ju inte. Det är ett begränsat förslag som man kommermed. Jag kritiserade inte förslaget som sådant. Jag sade tvärtom att det är möjligt att vi bör gä mycket längre när det gälleröppenheten pä det här området. Jag är i hög grad intresserad av att vi kan fäen allmän debatt om miljörisker och naturligtvis intresserad av att vi kan fåriskerna åtgärdade. Men måste observera att skälet till attutskottet inte följt socialdemokraterna på den här punkten inte är etthänsynstagande till eller andra intresseorganisationer.Skälet är att dessa frågor är under utredning, och att vi alltså bör väntatills vi får se vilka avvägningar som utredningen kan komma med. Vad gäller är det klart att man kan säga attvi i konstitufionsutskottet skulle yttrat oss mera om de problem som följer medden pågående datoriseringen. Jag skall inte gå in på de olika sakfrågor somJörn tog upp. kommer att gå in i debatten och ta tag idessa frågor. Huvudsaken i min polemik mot var att Svenssonegentligen inte angrep förslaget till lagstiftning utan talade om brister itillämpningen. Brister i tillämpning av gällande lag skall alltid beivras. Nuupprepar att justitieministern skulle ha begått någonting somframförs som närmast olagligt. Hade det varit så hade varitvälkommen med en anmälan om det till konstitufionsutskottet. Sådana saker harvi ju full kompetens att titta på under vårt granskningsarbete. Förslag till sekretesslag m. m. HILDINGJOHANSSON (s) replik: Det brukar ju vara så i debatter, att man uppehåller sigmera vid vad som skiljer än vid vad som enar, och då är det naturligt att vihar tagit upp de två reservationer som vi avgivit. Självfallet är det förslag vi har lagt fram när det gällerarbetsmiljön en detalj, men det är en nödvändig detalj för att man skall kunnahantera detta område från löntagarnas och de fackliga organisationernas sida.Utan den insyn det här gäller har de svårt att kunna påverka miljön. Därförblir det av stor betydelse att man kan få en lagstiftning på detta område somöppnar möjlighet också för de centrala fackliga organisationerna att gå in ochatt man inte skall vara hänvisad till att varje enskilt skyddsombud på sinarbetsplats skall begära fram någon speciell uppgift i de olika fallen. Vidare betraktar jag denna fråga som väl utredd. Det finnsett lagförslag som vi presenterar ifrån reservanternas sida. Det har intekunnat underkännas, varken under utskottsbehandlingen eller här i kammaren.När jag ofta håller på att man skall ha utrett frågor beror det på att jaganser att man inte har tillräcklig grundval för de lagförslag som föreligger.Det har man enligt min bedömning i detta fall. Tolkar jag sedan utskottets värderade ordförande rätt, såmenade han att man kanske rent av skulle kunna gå längre i offentlighet pådetta område än vad vi har föreslagit. Ja, låt oss då mötas på den punkten säsmåningom. Men är det inte i så fall riktigt att man tar vår reservation som enetapp på vägen till denna stora offentlighet som och jag då fargemensamt kämpa för? Ty det är uppenbart att vissa organisationer, som jagtidigare anfört, har en helt annan uppfattning. För dem skulle faktiskt redanett genomförande 8 protokoll 1979/80:102-104 Förslag till sekretesslag m. m. av propositionens förslag innebära något av enolyckshändelse för svenskt näringsliv. Det tror jag nu inte på. (vpk) replik: Bara kort till : Det intressanta problemet här är ju inte huruvidajustitieministern i det av mig citerade fallet handlat olagligt. Detintressanta och oroande är att hans handlingssätt, som alltså ipraktiken bidrar till att försvåra och inskränka offentligheten, håller på attbli lagligt - det håller på att bli accepterat i förvaltningen. Och till dettaupphöjande till laglighet bidrar genom sin passivitetinför problemet. BERTILFISKESJÖ (c) replik: Till vill jag bara säga att viju inte från sida kan anmärka på missförhållanden somvi inte känner till. Det är först när vi fått uppmärksamheten påmissförhållanden som råder enligt mening som vi har någonmöjlighet att kontrollera om det han säger verkligen stämmer. Sedan är det väl litet förvillande att säga att ett visstbeteende genom att det fillämpas upphöjs till laglighet trots att det ärolagligt. Så är det ju inte enligt svensk rättstradition. Ett olagligt beteendeär olagligt även om det tillämpas i ett flertal fall, och alla brott motgällande lagstiftning skall naturligtvis beivras i vederbörlig ordning. Om man frågar sig vad det är som skiljer"den svenska modellen" från andra samhällsskick tror jag attoffentlighetsprincipen är en viktig del av svaret. har viförsökt upprätthålla den grundregeln att allmänna handlingar hos myndigheternaskall vara tillgäng-Hga för alla medborgare. I vår förvaltning äroffentligheten huvudprincip, och vill man göra avsteg från denna princip såmåste de undantagen förankras i lag. I de allra flesta länder är förhållandetdet motsatta - det mesta är hemligt, och bara en liten del av myndigheternashandlingar är tillgänglig för insyn och granskning. Därtill har det i ett hundratal lagar och i mer än hundraförordningar utfärdade av regeringen funnits särskilda regler om. tystnadspliktför offentliga funktionärer. Genom det förslag som vi behandlar får viför första gången regler om handlingssekretess och tystnadsplikt samlade i enenda lag. Vi får en mer översiktlig lagstiftning om sekretess, och vi drarockså konsekvenserna av den nya grundlagens regel om att det skallvara och inte regeringen som ger de grundläggande bestämmelserna omtystnadsplikt för funktionärer i offentlig tjänst. Huvudtendensen i den nya lagen är att offentlighetenvidgas och sekretessen inskränks. Det sker framför allt genom att många typerav uppgifter som varit generellt sekretessbelagda nu endast blirvillkorligt sekretessbelagda genom ett s. k. skaderekvisit. öppnas möjligheter till insyn i material .som eljestskulle ha varit hemligt. Det kommer att ta innan alla tjänstemän iförvaltningen lärt sig att hantera de här bestämmelserna med skaderekvisit, mennär vi väl har tagit oss igenom den pedagogiska processen tror jag attfördelarna med den nya konstruktionen av sekretessreglerna kommer att bliuppenbara för alla. Men låt mig betona behovet av utbildning Skall den härlagen fungera väl är det helt nödvändigt att aktivtengagerar sig i att sprida kunskaper om de regler som gäller. Förslaget fill ny sekretesslag är väl genomarbetat. Bakompropositionen ligger två offentliga utredningar och en departementspromemoria,som har remi.ssbehandlats. Propositionen har också fått en ovanligt grundligbehandling i . Att vi i utskottet ändå känner en vissosäkerhet om hur lagen kommer att verka och på ett par centrala punkterunderstryker att fortsatta överväganden måste ske har sin rot i att materian äroerhört vansklig. Som lagstiftare kan vi inte i detalj överblicka alla dehundratusentals dokument och uppgifter som finns hos statliga och kommunalamyndigheter och dra ett rakt streck mellan det som skall vara offentligt ochdet som av olika skäl måste vara hemligt. Alla lagar är i en viss meningexperimentella, men den här är det mer än många andra - de erfarenheter somvinns får efter hand ge impulser till korrigeringar. Skulle vi ha tagit fel,får vi vara beredda att ändra oss. Offentlighetsprincipen har många abstrakta vänner menkonkreta fiender. Ett genomgående drag i remissyttrandena över de förslag somutarbetats har varit att man betygat sin högaktning för en vidsträcktoffentlighet men just på det egna verksamhetsområdet pläderat för ett starkaresekretesskydd. Jag vill gärna understryka att folkpartiregeringen förhöll sigganska kallsinnig till dessa framstötar. Det stora flertalet av de förslag omvidgad sekretess som framfördes från remissinstanserna avvisades av denliberala regeringen, och det är bara på relativt få punkter som den nya lageninnebär att sekretessen ökar. Där så sker beror det huvudsakligen på att nyaverksamheter har kommit i gång som inte existerade-t. ex.personalsocial verksamhet i förvaltningen och kurativt arbete ute i skolorna -eller på att obefogade förbiseenden i tidigare lagstiftning har kommit attuppmärksammas. finns det i de mer än 200 författningar medtystnadsplikt som blir inaktuella en lång rad av bestämmelser som inte försin i den nya lagen. Totalt sett blir det alltså fråga om minskad, inte ökadsekretess. Men naturligtvis krävs det avvägningar. som viönskar en vidsträckt offentlighet vill vi ju också försvara den enskildamänniskans integritet. Det måste finnas möjligheter för oss alla att haförtroendefulla kontakter med offentliga tjänstemän - de må vara präster,kuratorer, läkare, socialarbetare eller andra - utan att allt som dessapersoner får veta skall kunna föras vidare. Skall myndigheterna få in deuppgifter de behöver från företagen måste de också kunna erbjuda ett visstskydd från obehörig insyn, och skall försvaret kunna ge oss trygghet mot yttreangrepp kan vi inte tillämpa maximal offentlighet gentemot utländskakunskapare. Gränsermåste alltså dras. Har vi dragit dem rätt? Låt mig ta upp några av Förslag till sekretesslag in. Förslag till sekretesslag rn. de regler i den nya lagen som väckt debatt och redovisahur vi från sida sett på saken. Först gäller det skattesidan. Här säger den nya lagen attsekretess skall gälla för uppgifter om enskildas personliga eller ekonomiskaförhållanden. De olika delposter man för upp i sin självdeklaration skallalltså som vara underkastade sekretess. I första instansen ärsekretessen absolut, men förs frågan inför domstol är den bara villkorlig - isådana situafioner gäller sekretess bara om det kan antas att den enskildelider skada av att uppgiften röjs. Full offentlighet råder vidare för de beslutsom taxeringsmyndigheterna fattar. Den kvällspressen kommer även iframtiden att kunna ge besked om taxerade inkomster, avdrag och fastställdaskatter. gjorde gällande att den nya lagen skulleinnebära en total "mörkläggning" av ett helt förvaltningsområde. Mendet är alltså helt fel. Vad som mörkläggs är i stort sett detsamma som är mörklagt, nämligen uppgifter om enskilda, medan däremot uppgifter ommyndigheternas verksamhet och beslut förblir offentliga. Motivet till detta är att man från skattemyndigheternassida är mycket rädd för att upprikfigheten skulle minska om folk inte kundelita på att de upplysningar de ger i deklarationen stannar hosskattemyndigheten. Man befarar att skatteintäkterna skulle minska, att fusketskulle öka. Och det här är en oro som tydligen delas av socialdemokraterna iskatteutskottet, eftersom de har anslutit sig till propositionens förslag.Socialdemokraterna i tycks se mindre allvarligt påskattesystemets funktionsduglighet och har mot den bakgrunden föreslagitstörre utrymme för offentlighet på den här punkten. Vi får nu se i voteringenhur dragkampen mellan och har utfallit. Den andra frågan gäller ett mer tidsbegränsat spörsmål,nämligen hur vi under den allra skall reglera sekretessen för deuppgifter som finns i produktregistret. Huvudproblemet är här liksom på mångaområden att det är svårt för statliga myndigheter att få uttömmande informationfrån företagen, om dessa är rädda för att affärshemligheter kommer ut tillkonkurrenterna. Ett visst sekretesskydd är därför nödvändigt för att görasamhällskontrollen effektiv. Enligt regeringsförslaget skall sekretess gällaför den här sortens uppgifter, om det kan antas att den enskilde liderekonomisk skada av att uppgiften röjs. Därtill finns en möjlighet förregeringen att besluta om undantag i särskilda fall. Frågan om hur informationen om arbetsmiljörisker skallhanteras utreds f. n. dels inom , dels av en särskild utredning.I båda fallen rör det sig om uppdrag som gavs av folkpartiregeringen och somberäknas bli slutförda under detta år. Mot den bakgrunden har utskottet intetyckt att det finns någon anledning att nu gå in och ändra sekretessreglernaför produktkontrollnämndens register. Socialdemokraterna är däremot meraotåliga och föreslår en liten mildring av sekretessen i avvaktan på att de härutredningarna blir färdiga. Det finns nu en del problem i sammanhanget, ochfrån majoritetens sida menar vi att det ändå är bättre att vänta tills fråganär ordentligt genomlyst. Det är inte så enkelt som gör gällande, att det skulle vara arbetsgivare kontraarbetstagare. Det är ju tvärtom så, att om man inte har en fullgod sekretessblir produktkontroll-registret sämre till sin kvalitet, eftersom man inte fårin de uppgifter man behöver. Vi uppfattar den här reservationen som enmarkering av att socialdemokraterna tycker att frågan är viktig, och den bedömningendelar vi fullt ut. Men vi menar att en seriös utredning av problemet är ettbättre sätt att ge uttryck åt det intresset än en improviserad lagändring iavvaktan på ökade kunskaper. På några få punkter har utskottet förändrat propositionensförslag. Ett sådant område är uppdragsforskningen. Enligt regeringens förslagskulle sekretesstiden för uppgifter med anknytning till sådana uppdrag maximaltkunna sträckas till , men utskottet har stannat för att halvera denmaximitiden till . Och låt mig tillägga att det med all säkerhet kommeratt bli sä att huvuddelen av all uppdragsforskning liksom hittillskommer att bedrivas i full offentlighet. Vad lagen medger är att sekretessfillämpas om ett uppdrag har lämnats under förutsättning av att vissa uppgifterinte röjs. Den här möjligheten till sekretess är nödvändig om högskolan skallkunna dra åt sig vissa typer av uppdrag som annars skulle gå till privataföretag. Men det är alltså bara fråga om en möjlighet, inte någon generell regel. Sekretesslagen är försedd med flera olikasäkerhetsventiler som syftar till att möjliggöra insyn även på områden somnormalt sett är sekretessbelagda. Jag har redan berört systemet medskaderekvisit, som vidgar möjligheterna till offentlighet. En annan säkerhetsvenfilär att regeringen i fråga om många typer av uppgifter kan ge dispens frånsekretessen, och en tredje är den vikfiga principen om meddelarskyddet, som ärförankrad i tryckfrihetsförordningen. Innebörden av meddelarskyddet är attyppande av hemliga uppgifter för publicering i tryckt skrift inte kan straffas,om det inte i lag eller grundlag finns särskilt angivet att det är brottsligt.I den nya sekretesslagen har katalogen över de tystnadsplikter som ärkvalificerade i den här meningen sammanförts fill ett enda kapitel, och vi fårnu en överskådlig katalog över de sekretessregler som är såstarka att de bryter meddelarskyddet. Antalet sådana regler minskar ocksåkraftigt. Enligt den gamla ordningen bröts meddelarskyddet av alla detystnadsplikter som var inskrivna i lag, och det har alltså funnits 100 lagarmed sådana bestämmelser. Av det totala antalet tystnadsplikter som hitfillsgällt, ungefär 200, bör enligt folkpartiregeringens bedömning ungefär 150 kunnaupphävas och ytterligare 30 kunna inskränkas. Den reglering som sker av innehållet i meddelarfrihetenär provisorisk, eftersom de svåra gränsdragningarna på det här området f. n.undersöks av yttrandefrihetsutredningen. Justitieministern hänvisar ipropositionen till den utredningen, och utskottet har velat ge litet eftertryckåt denna punkt genom att rikta en formell beställning fill regeringen attfrågor kring meddelarskydd och yttrandefrihet skall tas upp i den . Det kan kanske förefalla vara en onödig beställning, eftersomutredningen redan har i uppdrag att se på de problem som aktualiseras, men Förslag till sekretesslag m. m. Förslag till sekretesslag m. rn. regeringenoch utredningen får väl tolka vår framstöt som en markering av riksdagensintresse. Så några ord om partimotionen från vpk. Den går ut på attpropositionen skall avslås och att regeringen i stället skall anmodas attskriva en helt ny lag, som inte skall handla om vad som är hemligt utan om vadsom är offentligt. Motionärerna tycker att det är "slående" att det isekretesslagen finns 129 paragrafer om sekretess, vilket är mångdubbelt fler ände paragrafer som fastlägger offentligheten och informationsfriheten. Den här tanken, att man skall bekymra sig över antaletparagrafer som slår i den ena eller andra riktningen, förefaller mig rättegendomlig. Anledningen till att vi har fler regler om sekretess än omoffentlighet är ju att offentlighet är den i grundlagen fastlagdahuvudprincipen och att undantagen från den huvudprincipen skall preciseras ilag. Skall man vända på steken, får man väl fastslå sekretess som huvudprincipoch sedan i lag precisera på vilka områden det skall gälla offentlighet. På detsättet kanske antalet offentlighetsparagrafer ökar, men ingen kan väl tro attdet blir mer offentlighet i samhället om man inför en allmän presumtion försekretess. Den välvilligaste tolkningen är faktiskt att författarna till denhär motionen har råkat ut för en logisk kullerbytta, och jag skall därför imildhetens namn inte gå in på en del andra konstigheter som också finns i vpk:sförslag. Intrycket att vpk inte har trängt in i de här problemen förstärkteskraftigt av inlägg tidigare i debatten. taladeganska litet om sekretesslagen och gick i stället in på det standardanförandevi har hört och som handlar om svårigheten att komma åt offentligahandlingar. Det är i och för sig ett viktigt problem, men det är ett problemsom inte har att göra med den proposition vi behandlar. Jag vill dock pä en punkt korrigera . Hansade att det inte fanns möjlighet till sekretess för de uppgifter som psykologerfår motta. Jag skulle vilja rekommendera att läsa lagenytterligare en gång. I 7 kap. står att läsa en del om sekretesskyddet ianslutning till psykologiska undersökningar. Det återfinns i 1, 2, 4, 6, 9, 11,12 och 13 §§. Förslaget till ny sekretesslag var ett avslutnumren i den långa svit av propositioner som avlämnades avfolkpartiregeringen. Under sina vid makten avgav den regeringen merän 200 propositioner, varav många med viktiga principiella nyheter: stärkt skyddför medborgerliga fri-och rättigheter och för jämställdheten, kamp motbyråkrati och ekonomisk brottslighet, förbud mot investeringar i ,förbud mot aga, marginalskattesänkningar, husläkare och mycket annat. Det varen intensiv och fruktbar reformperiod som gav många resultat, trots attförslagen lades fram på osäkra villkor, eftersom regeringen inte hade majoriteti . Även om några av förslagen reviderades en del underriksdagsbehandlingen var huvudtendensen att regeringens propositioner bifölls. Detta gäller också den nya sekretesslagen. Utskottet hargett det här förslaget en mycket noggrann behandling och gjort vissa mindrejusteringar av såväl lagtext som motiv. Men proposifionen tillstyrks i alltväsentligt, och de meningsskiljaktigheter som har kommit till uttryck i de tvåsocialdemo- kratiska reservationerna är av rätt blygsamt format. Får jag påminna om att den proposition som vi behandlar är den sista som bär namnet . Den är därmedslutpunkten för en vital epok i svensk lagstiftning, en epok vars betydelse jagtror är allmänt erkänd nu - sedan de besynnerliga påhopp på den förrejustitieministern som förekommit från tid till annan slutgiltigt bröt samman ien interpellationsdebatt här i .