prot · G30922 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:22 §1 Anmälan om utsett statsråd Upplästesoch lades till handlingarna följande inkomna skrivelse: Jaghar lill statsråd utsett . den 6 november 1979Thorbjörn §2 Anmälan om kompletteringsval till utskott Moderatasamlingspartiets partigrupp har som suppleant i finansutskottet under LennartBloms ledighet anmält hans ersättare . Vidarehar moderata samlingspartiets partigrupp som suppleant i utrikesutskottetunder ledighet anmält hans ersättare . Folkpartietspartigrupp har som suppleant i skatte- och utrikesutskotten under RuneÅngströms ledighet anmält hans ersättare . Centerpartietspartigrupp har som suppleant i socialutskottet under ledighetanmält hennes ersättare . suppleanti flnansutskottet () suppleanti skatteutskottet () suppleanteri utrikesutskottet () () suppleanti socialutskottet () Anmälanom kompletteringsvai till utskott Utökningav antalet suppleanter i vissa utskott Omförutsättningarna för fortsatt drift vid Lövholmens boardfabrik i § 3 Utökning av antaletsuppleanter i vissa utskott Enligttill kammaren inkommet protokollsutdrag har valberedningen föreslagit attantalet suppleanter i finansuiskottet skall utökas från 16 till 17 samt inärings- och arbetsmarknadsutskotten från 15 lill 16. Jaghemställer alt antalet suppleanter i finansulskotlel bestämmes till 17 samt inärings- och arbelsmarknadsuiskolten till 16. Kammarenbiföll denna hemställan. §4 Meddelande om val Jagfår meddela att val av fullmäktige och suppleanter i ochriksgäldskontoret samt fyllnadsval till utskott kommer att ske vid morgondagenssammanträde. §5 Om förutsättningarna för fortsatt drift vid Lövholmens boardfabrik i Industriministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1979/80:56, ochanförde: har frågat mig om jag delar min företrädares positivabedömning beträffande fortsatt drift vid Lövholmens boardfabrik i . Inom industridepartementet har genomförtsen översyn av läget inom boardindusirin. Slutsatsen av denna undersökning äralt behovet av en kapacitelsreduktion kvarstår. Inom branschen finns ocksåuttalade strävanden i denna riktning. En minskning av produktionskapacitetenunderiätlas, om man kan ersätta boardlillverkningen med annan produktion på de ortersom berörs. Flera förelag lägger ner ett omfattande arbete på att finna nyaprodukter. Sålunda försöker t. ex. finna annan, mer livskraftigindustri till Kariholms bruk. En minskning av överkapaciteten i branschenskulle kunna medföra att AB boardfab-riker får ettökat utrymme på den svenska marknaden. Jag ber atlfå lacka industriministern för svaret. Fråganom Lövholmens boardfabriks vara eller inte vara går in på sitt tredje år.Den kris som boardbranschen befinner sig i har varit känd mycket . Detnaturiiga hade därför varit att man från samhällets sida hadetagit sig an delta problem. sägs i svaret att detinom industridepartementet hargjorts en utredning. Jag utgår från att det ären komplettering av den s. k. Åkermanska utredningen. Industridepartementetkommer i sin undersökning fram till slutsatsen att det finns en överkapacitetnär del gäller boardtillverkning, vilket vi alla känner till. Det sägs vidare isvaret att del finns flera företag som har ett omfattande arbete pä gång föratt hitta nya produkter. Jagskulle vilja säga att detta är en fortsättning på den lurpassning somförekommit mellan de olika boardenheterna i landet. Det har varit minst sagtotillfredsställande, och det har framför allt varit pressande förde hundratalsmänniskor som jobbar inom dessa enheter, särskilt inom de enheter som utpekassom nedläggningshotade. Det hotet har varit speciellt markerat när det gällerLövholmens boardfabrik, eftersom olika beslutande instanser inom företagetredan har fattat beslut om nedläggning. Jagvet att industriminister är väl förtrogen med situationen vidboardfabriken i , och jag har infe tänkt upprepa alla de argument somframför allt de fackliga organisationerna bestått industriministern med. Menjag anser atl detta svar egentligen inte är något svar på min fråga. Förreindustriministern härden i en intervju gett intryck av att detfanns stora utsikter att klara boardfabriken i , och han skulle bliväldigt överraskad om man inte klarade den. Han har då hänvisat tillöveriäggningarna inom boardbranschen. Jag utgår från att industriministerÅsling har tillgång till samma handlingar, som visar att det finns anledningatt se optimistiskt på det hela. Jag tycker alltså att jag inte har fåll svarpå denna fråga. Jagvill gärna påminna industriminister om den intervju med honom som fannsi centertidningen . Där säger . Åsling: Viär beredda att försöka rädda boardfabriken. Kommer i regeringsställningskall vi överiägga med ASSI-ledningen för att söka hitta former för alt räddaboardfabriken i . Minföljdfråga är: Har industriminister haft kontakt med ASSI-ledningen? Jag tycker atl av milt svar ändå skall kunna uppfatta denpositiva grundtonen. Jag tror all man vid boardfabriken i nu kan seframtiden an med väsentligt större optimism än man kunde göra tidigare.Anledningen till alt jag inte kan ge mig in på alt göra en mer definitivvärdering av fabrikens framlidsutsikter är självfallet attjag inte kanföregripa företagsslyrelsens och ledningens beslut i frågan. Jag kan bara rentallmänt ange min uppfattning av situationen i branschen. Uppenbarligen kommerdel med de dispositioner som är på gång all finnas utrymme för ASSLs produktionäven . CurtBoström efterlyser samhällets aktiva insatser i frågan. Sådana är på gång; vihar formerat en arbetsgrupp tillsammans med för attskaffa alternativ sysselsättning till Karlholms bruk, och del är på del Omförutsättningarna för fortsatt drift vid Lövholmens boardfabrik i sättet som samhälletsmedverkan får ske i den nödvändiga strukturomvandlingen i branschen. Överläggningenvar härmed avslutad. §6 Om sysselsättningen i Industriministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1979/80:57, lillarbetsmarknadsministern, och anförde: har frågat arbetsmarknadsministern vad han ämnar göraför att skapa arbetstillfällen och regional balans i . Arbetetinom regeringen är så fördelat att del är jag som skall svara på frågan. Sysselsättningsproblemeni är som frågeställaren anger stora. Ändelen av arbetskraftensom är arbetslös, i beredskapsarbete eller i arbetsmarknadsutbildning ärbetydligt större än i något annat län. Det har mot den bakgrunden rått politiskenighet om atl skall prioriteras i regionalpolitiken. Jag kanhär bl. a. erinra orn de särskilda åtgärder för alt främja sysselsättningen iNorrbotten som beslutade om och den förstärkning av detregionalpolitiska stödet som bestämdes då. Delfinns inga snabba och enkla lösningar på sysselsättningsproblem.Det krävs ett medvetet och uthålligt arbete i kommuner, på länsnivå ochcentralt. Somframhölls i propositionen 1978/79:127 om åtgärder för att främjasysselsättningen i måste basnäringarna i , som bygger påutnyttjande av länets tillgång på malm, skog och vattenkraft, spela enväsentlig roll även . Menvi vill också, med utnyttjande av den stora medelsarsenal som står tillförfogande, skapa en framlidsinriktad industri i länet. 1 propositionenframhölls vidare alt fortsatta aktiva insatser blir nödvändiga inom jord- ochskogsbruk liksom inom den offentliga sektorn. Turism och rekreation måsleutvecklas lill ett komplement lill basnäringarna. Jagär beredd att pröva alla konstruktiva förslag lill sysselsättningsskapandeåtgärder. Erfarenheterna från arbetet i Norrbottendelegationen visar att ettarbete på regional nivå kan spela en viktig roll när det gäller alt ta framkonkreta förslag till sysselsättningsprojekt som sedan kan vidarebearbetas tillbeslut på central nivå. i har fått ökade resurserså att den kan överta denna roll, när delegationen upphör med sin verksamhetvid . KERSTINNILSSON (s): Jag ber attfå tacka statsrådet för svaret på min fråga. Bakgrundentill min frågeställning ärden mycket pessimistiska rapport om sysselsättningoch befolkning som i presenterat. Rapporteningår i Länsprogram 80, som skall överiamnas till regeringen . Siffrornai är emellertid så skrämmande, i synnerhet förkommuner i inland, alt jag sett det angeläget alt genom min frågaomgående för statsrådet och regeringen aktualisera den dystra utvecklingen ivårt nordligaste län. Prognosen utgår från nu kända förhållanden, från dagensregionalpolitik enligt de beslut som fattats på riksplanet. Iflera kommuner betecknas den av skisserade utvecklingen under1980-talet som början till slutet. I de mest utsatta kommunerna frågar man sigom man kan överieva som självständig kommun eller om det kommer att blisammanslagningar av kommuner i detta så vidsträckta län. Centralt,i och Norrbotiendelegalionen, bedrivs som alla vet ett omfattandeutredningsarbete. Det kan vara bra i och försig. .Men hur vore det, herrstatsråd, om man så att säga också skulle vända på kikaren och försöka se påutvecklingen ur de mest utsatta kommunernas synvinkel? Jagerinrar mig en sådan undersökning, där problemen belystes från primärkommunalsynpunkt. Den genomfördes av Tornedalsgruppen, som tillsattes av dåvarandearbetsmarknadsministern 1974, och omfattadeTornedalskommunerna, dvs. Tornedalsgruppensarbeie inriktades på atl söka tillföra nya sysselsäuningsprojekl,bl. a. genom att planera utlokahsering av legoar-beten från 80. Visatte stark tilltro till denna Tornedalsgrupp. Så kom hösten 1976.Tornedalsundersökningen inhiberades på grund av den sedermera tillsattaNorrbottendelegafionen. Jagvill nu fråga statsrådet om han kan tänka sig möjligheten av att också frånprimärkommunal nivå, genom projektsludier osv., söka belysa utvecklingenframöver i de nu så hårt utsatta Tornedalskommunerna . Deär glesbygdskommuner och gränskommuner och intar därigenom en särställning.Härtill kommer atl den av skisserade befolkningsutvecklingen ibl. a. och inger sådana farhågor all särskilda åtgärderomgående måste vidtas. Det ärju inte bara ett omfattande utredningsarbete som under senare århar ägnats Norrbottensproblemen. Aktiviteten har varit intensiv och, som jagantydde i mitt svar, har Norrbottendelegationens verksamhet varit av storbetydelse när det gällt att sammanföra lokala och regionala synpunkter ochöppna en konstruktiv dialog med centrala myndigheter. Detta har lett till enlång lista av aktiviteter. Flera åtgärder som är ägnade au stärka sysselsättningen,och framför allt atl stärka motståndskraft motkonjunktursvängningar, är också att vänta . efteriyste möjlighelen atl, som hon träffande uttryckte sig, vända påkikaren. Del är alldeles uppenbart att detta är både nyttigt och nödvändigt. 1realiteten härden möjlighelen på ett, som jag tror, effektivt sätt öppnatsgenom den form som länsplaneringen har fått. Kommunernas medverkan ilänsplaneringen är just ett sätt att försöka få med det primärkommunala perspektivetpå utvecklingsproblemen i regioner som . Självfallet avvaktar jag medstort intresse resultatet av länspla-neringsarbelei i Norrbollen. Jag hoppasatt man den vägen också skall hitta nya projekt och nya angreppspunkter när detgäller de svåra problemen i . har resurser i form av rika naturtillgångar. Det är sådantsom samhällsplanererare i andra länder talar om. har vi en gynnsam åldersstruktur i jämförelse medåldersstrukturen i det övriga , och vi har en ansvarslagande fackföreningsrörelse. Länsstyrelsensi om prognoser för sysselsättning och befolkning, som kom ul förnågra veckor sedan, har väckt berättigad oro -främst bland de unga iNorrbotten. slår 15 000 ungdomar i utanför den reguljäraarbetsmarknaden. Skall den negativa utvecklingen hejdas är ingen tid atlförlora. Det är den omständigheten som har föranlett min fråga. 1sin rapport säger , all även om man antar att folkmängden bliroförändrad i fram lill 1990, får man ett behov av nära 24 000 nyajobb. Vill man sedel hela i kortare perspektiv, blir behovet 2 400 nya jobb perår, eller 7 200bara under innevarande valperiod. Detta lar bli en utmaning lillden nu sittande regeringen. Dethär är ingen omöjlig uppgift. Jag vill bara erinra om atl sysselsättningen ilänet ökade med ca 13 OOOjobb . Räknar man med dennaturliga folkökningen - nollframskrivningen - och rikels förvärvsfrekvens,skulle del behövas ca 27 000 nya arbetstillfällen i länet. Detråder kris i med omfattande arbetslöshet, som särskilt drabbarungdomar. Slår dystra prognoser in, blir det rent ut sagt ettelände, som i varje fall de unga i inte kan förstå. Jag vill frågastatsrådet: särskilda åtgärder ämnar den nya regeringen vidta för altklara sysselsättningen och den regionala balansen i ? Först och främst kommer länsplaneringsmaterialel atl bilda underlag förutvärderingen av de gjorda insatserna och för bestämmandet av vilka fortsattainsatser som skall göras. Dessutom - om man ser det hela kortsiktigt - finnsdet ju fortfarande en lång rad propåer från Norrbotten- delegationen beträffandeolika projekt, som kommer att bli föremål för utvärdering och beslut. Det äralltså fortlöpande en mycket bred aktivitet när det gäller situationen iNorrbotten, ochjag vill inte här ta fram några speciella projekt. Det sker enfortlöpande prövning, och på det sättet måste rimligen aktiviteten bedrivasäven fortsättningsvis. KERSTINNILSSON (s): I talar vi om stödområden och stödzoner, och redan i debegreppen ligger egentligen ett förlegal tänkande. Vi kan ta ett näraliggandeexempel. I talar man inte om stödområden utan om utvecklingsområden.Det är något helt annat och vittnar om ett mer progressivt tänkande. VadNorrbotten behöver är en regionalisering av samhällsplaneringen och en regionalnärings- och industripolitik. Genom kraftfulla målinriktade insatser skapasockså innovationsanda, som så väl behövs. Och lösningen problemligger inte i en defensiv laisser-faire-politik utan i en offensiv regionalplanering. Ju fortare en sådan politik kan förverkligas av politiker ochindustrifolk desto bättre. Omsammansättningen av de regionala utvecklingsfondernas styrelser Överläggningen varhärmed avslutad. § 7 Om sammansättningenav de regionala utvecklingsfondernas styrelser Industriministern erhöll ordet för atlbesvara () anmälda fråga, 1979/80:69, ochanförde: har frågat mig vilka åtgärder Jag avser att vidta föratt uppfylla beslutade uttalande om vidgad rätt till representationi de regionala utvecklingsfondernas styrelser för fackliga organisationer ochföretagarorganisationer. Ordningenför val av styrelse i regional utvecklingsfond regleras i avtal mellan statenoch resp. landstingskommun samt , och kommuner.Ledamöter och suppleanter i styrelsen väljs av resp. kommunen fören lid av högst . för skall förrättas förekommande årsskifte. Avtalen mellan staten och resp. landsting och kommun gällert. o. m. . Om uppsägning inle sker av någondera parten ettår innan ny avtalsperiod inleds, förlängs avtalen i perioder . Somframgår av frågan har samtliga avtalsparter genom brev erinrats om riksdagensuttalande. framhölls att nuvarande avtal ger möjlighet för beslutandeorgan atl utse styrelseledamöter utan partipolitisk bindning. Jag förutsätteratt landstingen och kommunerna nu utnyttjar möjligheten till vidgadrepresentation för fackliga organisationer och företagsorganisationer vid dekommande styrelsevalen. Mot denna bakgrund avser jag atl avvakta resultatet avstyrelsevalen innan jag överväger någon ytterligare åtgärd. Omsammansättningen av de regionala utvecklingsfondernas styrelser Jag ber att få tacka industriministern för svaret. Den fråga somjag harställt till industriministern gäller de fackliga organisationernas räu all utserepresenlanler lill utvecklingsfondernas styrelser, och del spörsmålet har vidett flertal tillfällen behandlats här i kammaren. Jag avstår från atl göranågon historieskrivning avseende orsaken lill all de berörda organisationernanu står ulan möjlighet att ha egna av resp. organisation här nämnda fonders styrelser. Anledningenlill att jag har ställt frågan är enligt min mening positivainställning till tidigare i motion av framställda krav att defackliga organisationerna skulle återfå den rätt de hade , då vihade en socialdemokratisk regering - nämligen att själva utse representanter iutvecklingsfondernas styrelser. gjorde ett uttalande isamband med behandlingen av näringsutskollets betänkande 1978/79:59. Delbetyder i sak att uppdrog ål regeringen att vidta åtgärder som skulleinnebära atl man eliminerade förhållandet att de fackliga organisationerna ochnäringslivsorganisationerna inte hade blivit företrädda i utvecklingsfondernasstyrelser på det sätt som riksdagsmajoriielen och regeringen förväntade sighösten 1977. Jagförstår atl den fråga som jag nu har tagit upp inte är av den arten att det kananses särskilt angeläget förden borgerlige industriministern att tillgodosemina krav - men del föreligger ändå en beställning från om ettförslag lill representation för organisationerna. Nomineringarnatill utvecklingsfonderna är redan i gång, och sker ingenting nu kommer defackliga organisationerna att vara utestängda från representation . Samtliga organisationer pä arbetsmarknaden sluter enstämmigt upp kringkravet på representationsrätt i utvecklingsfonderna. Därför borde, som Jag serdet, industriministern sätta åtminstone styrfart, så att det här berättigadekravet kan uppfyllas. När det gäller de stora industriella problem som vi i daghar alt brottas med i vårt land måste alla, som man vid många tillfällen sagt,vara med och bidra till en lösning av problemen. Både inom företagarorganisationernaoch inom de fackliga organisationerna på löntagarsidan finns stora inneboenderesurser, vilket innebär att man kan bidra med idéer och mycket annat som kanvara av betydelse för utvecklingsfondernas styrelsearbete. Jagär inte direkt tillfredsställd med industriministerns svar. Industriministernborde kanske ha uttryckt sig litet mer konkret. Jag vill nu frågaindustriministern: detla all industriministern för sin del uppfattarriksdagens uttalande så, att han har tid på sig fram till 1982närdet gäller atl ta ställning fill frågan om de fackliga organisationernasjälva skall få utse sina representanter lill utvecklingsfondernas styrelser? Inledningsvis finner jag det angeläget att i sammanhanget erinra om atlvi har en representativ demokrati här i landet, och principerna för enrepresentativ demokrati borde också kunna gälla sådana organ som styrelserna för deregionala utvecklingsfonderna. Nuhar gjort ett uttalande, ochjag har i någon mån medverkat lill attdetta uttalande i frågan har kommit lill landstingens kännedom igod tid före styrelsevalen. Def finns väl inte någon här som ärberedd att brytaupp avtalen med landstingen eller au hota med lagstiftning. Därför får manavvakta landstingens beslut i frågan, och sedan får man, om del ansesnödvändigt, ta upp den igen när den första avtalsperioden löper ut och avtaletkan sägas upp. Det måste vara den logiska och följdriktiga gången i den härfrågan. Omsammansättningen av de regionala utvecklingsfondernas styrelser Riksdagengjorde följande uttalande: "Dehittillsvarande erfarenheterna av systemet med av valda ledamöter ide regionala utvecklingsfondernas styrelser visar, såvitt utskottel kan finna,all de fackliga organisationerna och näringslivsorganisationerna inte harblivit företrädda på det sätt som den dåvarande regeringen - ochriksdagsmajoriteten - väntade sig ." Detär naturiigtvis av intresse både för mig och för de fackliga organisationernaalt få veta vad industriministern tycker. Är industriministern beredd att såatf säga inte göra någonting om den fackliga representationen iutvecklingsfondernas styrelser ligger kvar på samma nivå som ? Jag troratt framför allt TCO-sidan i det här sammanhanget har förlorat en hel del avsina möjligheler till insyn i och inflytande över utvecklingsfondernasstyrelser, något som kanske för deras del är en större angelägenhet än det ärför LO-sidan, som på ett annat sätt gör elt klart politiskt ställningstagande. Dethär är en fråga som de fackliga organisationerna är intresserade av. Man lär hafått vissa löften från folkpartiregeringen om möjligheter att få utserepresentanter i utvecklingsfondernas styrelser. Självfallet är det av intresseatt få veta om industriministern är beredd att vidta några radikala åtgärderför atl förbättra de fackliga organisationernas dåliga representation iutvecklingsfondernas styrelser. Del är nödvändigt och av intresse för defackliga organisationerna aft industriministern redogör för sin inställning. Jag förutsätter verkligen atl inie menar au vi skallbryta avtalen med landslingen; delta var inte andan och meningen i riksdagensuttalande. Uttalandet har alltså getts landstingen till känna, och landslingenhar sedan att, utifrån sina egna utgångspunkter, bedöma hur de vill behandlariksdagens opinionsyttring i det här avseendet. Jagvill vitsorda att det finns ett klart och angeläget intresse för att defackliga organisationerna är delaktiga i beslutsprocessen i utvecklingsfonderna.Det föreställer jag mig atl landstingen har all anledning att beakta, eftersomdetla också är en förutsättning för att utvecklingsfonderna rätl skall kunnafylla sin uppgift, liksom att man i fondstyrelserna naturiigtvis även skall hakontakter med företagarorganisationerna. Omsysselsättningen vid Böksholms bruk I samband med småföretagsproposilionen - förfallaren lill den var NilsÅsling - avskaffades ju rätten till representation. Då gick det ganska snabbiatt avveckla representationen. När man nu har setl att det finns brister i detsammanhanget, hoppades man naturligtvis att skulle ha varit likasnabb att återinföra de fackliga organisationernas - och f ö.företagarorganisationernas - representationsrätt. 1och för sig är Jag till freds med svaret, nämligen på så sätt attorganisationerna nu vel vad de har alt rätta sig efter. är vi välmedvetna om alt det medför uppenbara svårigheter alt endast kunna lita tilllandstingens nu pågående nominering för alt få ett ordentligt inflytande iutvecklingsfondernas styrelser från arbetsmarknadens organisationer. Det varbra all få elt klarläggande på den punkten. Överiäggningenvar härmed avslutad. §8 Om sysselsättningen vid Böksholms bruk Industriministern erhöll ordet för altbesvara () anmälda fråga, 1979/80:70, ochanförde: har frågat mig om jag avser alt infria förreindustriministern åtagande i angående Böksholms bruk. Jagvill för min del - utan att kommentera vad som tidigare förevarit i denna frågamellan och förre industriministern - meddela att styrelsen förSödra efter MBL-förhandlingar fattade beslut omnedläggning av verksamheten vid Böksholms bruk. Statens representanter ibolagets styrelse dellog i beslutet. Personalen vid bruket är uppsagdoch driften har upphört. som förelaget arbetar f n. medatt försöka få till stånd annan sysselsättning i Böksholm. Enligt uppgift frånlänsarbetsnämnden tycks förutsättningarna vara ganska goda för att större delenav den uppsagda personalen relativt snart skall kunna erhålla annansysselsättning. Jag vill - i likhei med vad min företrädare gjort itidigare sammanhang -därutöver framhålla all varken regeringen eller ettenskilt statsråd har någon formell möjlighet att ingripa mot beslut som fattasav ett företag eller vid MBL-förhandlingar som förs mellan parterna på arbetsmarknaden. Jag har återigen i tagit upp frågan om Böksholms bruk därföratt det i den frågan ligger många viktiga principer men också mycket som ärviktigt i sak. Beskedeti innebar att något beslut om Böksholms bruks framtid inteskulle få fattas innan staten tillsammans med de anställda vid bruket fastlagten sirukturplan. Någon sådan sirukturplan har dock inte lagts fast - deanställda fick ingen sådan möjlighet - men ändå har ell beslut fattats och brukethar lagts ned. Detreser frågan om vi här i riksdag först skall få säga ja i en fråga mensedan kunna springa bort från problemen och bara stryka ett streck över sådanalöften, oavsett vilka förhoppningar de ingetl människorna - inte bara deanställda i Böksholm och deras familjer, utan också alla andra. Hur trorindustriministern att de ser på ett sådant agerande, inle minsl ,då vi så mycket diskuterar förtroendet för den politiska verksamheten?