prot · G309141 · 1979-12-31 00:00:00 — Dennalösning blev sedan vägledande för insatser även på andra områden både iVärmland och i andra delar av värt land. Låt mig så gå in på de mera konkreta frågorna. Det ärtydligt att intresset fokuseras på vad som sker med Bruk, och GunnarOlsson har ställt en del kompletterande frågor på den punkten. har i industridepartementet behandlats medförtur, men detta projekt består av en rad komponenter, där ett inslag är deförhandlingar som Vänerskog tillsammans med och har fört om ettutvecklingsprojekt. Projektet utgår från att en viss basproduktion, som ger120 arbetstillfällen totalt, skall behållas. Lyckas projektet finns detdessutom stora möjligheter till en ökning av antalet anställda upp tillnuvarande nivå. För utvecklingsarbetet har Vänerskog ansökt om stöd hosfonden för industriellt utvecklingsarbete, som kominer att behandla ansökaninom . I paketet ingår också några komponenter som avserregionalpolitiskt stöd. Och i det avseendet har departementet redan sagt sitt:under förutsättning att uppgörelsen mellan och håller och attfonden för industriellt utvecklingsarbete - som är en självständig institutionsom tillkommit med goda minne - gör en positiv värdering avprojektet skall regeringen via industridepartementet medverka i sin del för attprojektet skall kunna realiseras. Det beskedet har legat klart . Vi väntarnu på den tekniska utvärderingen av projektet som fonden för industrielltutvecklingsarbete gör med hjälp av tillkallad expertis. Vi har tidigare väntatpå att förhandlingarna mellan de tre parterna skulle genomföras. Jag ber och i någon mån ; Slutamed mytbildningen kring att industridepartementet på något sätt skulle fördröjaprojektet. Jag kan första att det under de röda fanorna varnödvändigt att ta fram den mytbildningen - det är faktiskt fråga om en sådan.Vi har för vår del sagt att projektet är värt vårt stöd när alla andrakomponenter, varöver vi inte råder, faller på plats. När det gäller andra projekt är det värt att notera attregeringen kommer att lägga fram en proposition medett förslag som säkrar sysselsättningen för huvuddelen av arbetsstyrkan i åtminstone till slutet av . I övrigt pågår, som jag nämnde i mitt svar, arbete pä enrad områden med att säkra den industriella utvecklingen. Men jag återvändertill att den allmännastrukturen på näringslivet i måste förändras genom att svenskastorföretag lägger ut filialer i i ökad utsträckning eller atttillkomstÉm av nya småföretag ökar väsentligt. Vi är från industridepartementetssida beredda att medverka i båda de alternativen, som skall differentiera näringslivet. Jag har för min del ännu inte medverkat till att säga nejtill en enda lokaliseringsansökan som gällt ett realistiskt projekt. I självaverket har det till utgått ganska mycket stöd den vägen under senareår. Vad vi behöver är en lokal aktivitet som mindre sysslarmed mytbildning kring vad centrala statsmakter gör eller inte gör och merlyfter fram konkreta projekt och entusiasmerar människor med idéer att etablerasig i i de industriorter som har undersysselsättning - och den vägenbidrar till en ökad industrialisering. RAULBLUCHER (vpk): Nej, . Åsling, vi har inte sysslat med någonmytbildning. I varje fall har inte förstamajtalarna från vänsterpartietkommunisterna ägnat sig åt det. Och det har vi inte gjort tidigare heller, omdet skulle gälla att skapa en myt om att departementet förhalar justDejeärendet. Vi ser nog litet mer långsiktigt och principiellt på devärmländska problemen för att ägna oss åt sådant. Jag tror inte heller att det är arbetarrörelsen som lämnarstoff för en sådan mytbildning - om det nu rör sig om det. Vi har i egenskap avriksdagens ledamöter förmånen att boka i första klass med tågen, och viutnyttjar väl också den möjligheten. Samtal i restaurangvagnen med ledandepersoner inom Vänerskog har faktiskt snarare gett näring åt uppfattningen mycket intensivt väntar på ett besked om . Snarare är det alltså i såfall Vänerskogs ledning som sysslar med mytbildning. Det vore kanske bra omkontakterna mellan industriministern och Vänerskog kunde förbättras. Det är beklagligt om vi skulle göra den här debatten prestigedebatt om vilken regering som varit bäst när det gäller den härpolitiken. Det är ju faktiskt så att industrisysselsättningen i på ettkatastrofalt sätt fortsätter att minska och att den här katastrofala regionalautvecklingen pågått . På berörda orter i har den fackligaarbetarrörelsen, som ju är basen för såväl sorn mitt parti, gångpå gång ställt krav på bolagen att de skall utöka vidareförädlingsverksamheten,att de skall starta förädlingsverksamhet på bruksorterna i Värmland.Vänsterpartiet kommunisterna har äter upprepat kravet på statlig basindustri ilänet. Vi har visst ägnat oss åt dessa frågor, arbetat med dem och ställt krav.och många av oss är engagerade i dessa frågor. Att tillsätta Värmlandsdelegationen var en riktig tanke,men denna har arbetat med mycket begränsade resurser. Delegationen har arbetatfram ett ambitiöst program sedan man gjort en noggrann inventering av allt somkunde tänkas skapa jobb här och var. Insatserna har väl ibland varit litetmarginella, men det var dock ett stort paket som skulle ha kunnat bidra till enökning av sysselsättningen i . Man begärde pengar, men fick inga. Med enmycket blygsam insats bakom sig resignerade Värmlandsdelegationen.Men det var knappast delegationens fel, utan det berodde på att det inte blevmycket av de samlade samhälleliga insatserna för att rädda jobb i . saknar vi det här samlade greppet, att detverkligen tas ett övergripande ansvar. Vi kan inte hoppas på att enstakafabrikörer med goda idéer skall komma flygande från himlen och etablera en ochannan produkttillverkning. En betydande industrisysselsättning har gåttförlorad. Stora delar av basindustrin lägger ned maskinella resurser och görsig urarva på den gamla arbetarstammen som hade yrkeskunskaperna. Med en hårt styrd automatisering och rationaliseringmister sin industri, och det är det som gör att de regionalpolitiskaproblemen blir så allvarliga. Därför frågar vi oss från arbetarrörelsens sidaom inte samhället på ett helt annat sätt borde gå in och ta sitt ansvar här.Den tiden är förbi då man kan förlita sig på privata krafter som skall utvecklaen industri som har stagnerat. Problemet är ju att man ensidigt satsat påexportindustrin och därmed gjort mycket exportberoende. Just inom dennaexportindustri, som har gynnats på bekostnad av förädlingsverksamheten, har viockså den hårdaste automatiseringen och den hårdaste bortrationaliseringen avmänsklig arbetskraft. Vi måste ta ett gemensamt samhällsansvar för utvecklingenpå detta område och gå in och bryta nuvarande trend. Vi måste kunna sätta underdebatt vad som skall tillverkas och var det skall tillverkas. måste vi fåtill stånd kollektiva politiska lösningar på problemen. Vi kan inte längre litapå att de privata krafterna skall lösa dem. GUNNAROLSSON (s); När jag nu för här i kammarenhänvisar till löftet från , då två av statsråden var med, märkerjag en liten irritation hos industriministern. Den lilla irritationen är baraen krusning på ytan jämfört med den irritation som finns i . både innanförfabriksportarna och utanför, dvs. ute i samhället. Den irritationen var intebara något som kom till uttryck första maj. utan den möter man ständigt när mangör ett besök i . Det är klart att vi som jobbar för att skapa arbetstillfälleni tar kritiken från industriministern litet hårt, just när hanefterlyser större aktivitet. Vi tycker nog att vi tillsammans medlänsmyndigheter, kommunalmän och fackliga organisationer gör vad vi kan föratt skapa sysselsättning i länet. När vi då får betyget att vi borde vara meraktiva i vårt arbete är det klart att det känns och att vi tar det litet hårt. Det kan verka tjatigt om jag ställer ännu några frågortill industriministern, men jag tar ändå den risken. Mycket talar nämligen föratt 230 människor kommer att bli utan arbete i . Dagensinterpellationssvar får mig inte att tro någonting annat. Jag tror inte attnågra pengar från regeringen till är att vänta. Jag tror att det stodklart redan efter den uppvaktning som gjorde hosstatsrådet , om jag tolkar tidningsreferaten rätt. Och jag har sammainställning efter de samtal vi Industriministern och jag kan vara överens om en sak,nämligen att oavsett vilken regering vi har så kommer det inte att finnas ensportslig chans att skaffa några ersättningsjobb i stället för dem som gårförlorade i -inte som situationen på arbetsmarknaden ter sig iskogslänen, både i industriministerns hemlän och i mitt. Är det då inte, herrÅsling, en klok polifik att gå in och slå vakt cm de arbetstillfällen somfinns? Vi vet av erfarenhet att det blir avsevärt billigare att rädda jobb änatt försöka skapa nya. Och varför skulle inte ett skogsföretag i vår regionkunna räddas genom statliga insatser, som är begränsade till 20 milj. kr. Vi har tidigare ställt upp ined betydligt större belopp vadgäller skogskooperationen i södra och i norra . Vi kan inte tillåta att230 arbetstillfällen försvinner och bara säga som i sitt svar:Enligt vad jag erfar pågår ansträngningar för att undvika en total nedläggning.Är detta allt som kvarstår av löftet från ? , herr talman, vill jag bara säga ett par ord omfonden för industriell utveckling. nämnde att det beslutet kommeratt fattas . I har vi fått uppgift om att styrelsenskall sammanträda och att man då skall behandla den ansökan om 33milj. som ligger inne. Eftersom vi har två statsråd i kammaren nu skullejag för det första vilja fråga: Ligger det någon sanning i detta att styrelsenskall behandla Dejeärendet nu ? För det andra: Har någon av statsrådenfått några förhandsuppgifter frän fondens styrelse, om man från det hållet ärberedd atl tillskjuta pengar till fabriken i för den framtagning av nyaprodukter som därsker? Jagser , efter det uteblivna beskedet , att denenda möjligheten att över huvud taget få statlig hjälp är via fonden. Är viefter denna dialog överens om att inga pengar är att förvänta från regeringen? säger att Värmlandsdelegationenresignerade till följd av bristande anslag, men det är nog inte en riktigbeskrivning. Värmlandsdelegationen sysslade med en kartläggning som i tiden varbegränsad, och har initiativet återgått till . De speciellaprojektanslag som har funnits tidigare finns alltjämt till förfogande. I denbudgetproposition som är föremål för behandling har vi föreslagit ettanslag på 35 milj. kr. att fördelas till landets länsstyrelser för projekt inomlänsplaneringsarbetet, och en väsentlig del av detta kommer naturligtvisVärmland till del. har också vissa mera ideologiska synpunkterpå den värmländska utvecklingen som gär ut på att samhället borde gå in och taett övergripande ansvar, dvs. att samhället i realiteten skulle ta överindustrin och den vägen garantera sysselsättningen. Jag tror inte att man kantänka sig att statsägda företag kan arbeta utifrån andra premisser än enskildaföretag. Det måste finnas en marknad för produkterna, och om det inte gör detkommer även statsägda företag - det har vi ju sett talrika exempel på - i sammabelägenhet som enskilda. resonemang här innebär alltså intenågon lösning, utan det är en illusion. Det är också en illusion att tro att man skulle kunnabryta exportberoende genom att - om jag tolkar det rätt - använda denvärmländska skogsindustrins produkter på hemmamarknaden. Det finns knappastnågon möjlighet att uppehålla en produktion och en industriell apparat av denkaraktär vi har i liksom i i övrigt, om vi inte fortsätter medvär exportinriktade industri. Den är ju den bas vi bygger vårt välstånd på häri landet. Att tro att vi skulle kunna bryta det exportberoendet är alltså ocksådet en illusion. Till vill jag säga att jag naturligtvisförstår att det kan finnas en irritation i . Men det beror väl i så fall påatt man där, kanske med benäget bistånd av , kan ha odlat någotorealistiska föreställningar om hur ett projekt av den här karaktären skallförhandlas fram mellan tre parter, med regeringen och fonden inblandade, slutlig lösning. Det kan tyckas röra sig om relativt begränsade belopp, menjag vill erinra om att regeringen inte har till sitt förfogandemedel för finansiering av projekt av den här typen utöver dem som står tillbuds i industrifonden. Man får alltså acceptera att detta ärende skallbehandlas på samma sätt som andra ärenden. Vad jag har bidragit med är att taupp det i departementet med förtur, och det är en helt felaktig tolkning GunnarOlsson gör när han säger att regeringen inte är beredd att hjälpa till. Vi harsom jag sade i mitt tidigare inlägg redan givit klart besked till parterna omatt vi är beredda att bidra med den del av paketet som ligger inom ramen förlokaliseringsstödet. Jag ber ta hänsyn till vad jag anfört i dethär avseendet och vad jag därmed också har angett som förutsättningar förprojektet. Den enda förklaring till att inte tror att det blirtill någonting med det här projektet i måste ju vara att han själv intetror på projektet och på den tekniska utvärdering som industrifonden gör. Detfinner jag mycket förvånansvärt. Jag finner det också ganska anmärkningsvärtatt hela debatten drivs på detta sätt, när inte tror päprojektet. Jag tror på det, och därför har jag för min del å regeringens vägnarunder hand gett vår sanktion för det. Hur industrifondens styrelse kommer att behandla detta måstyrelsen själv svara för, och får väl ställa sin fråga till den.Jag har fått den informationen att man där behöver föratt komma till ett faktiskt beslut, och det är det besked jag har att ge på denpunkten. RAULBLUCHER (vpk); När jag talade om Värmlandsdelegationen och användeuttrycket resignera, så använde jag det i den gamla meningen "draga sigtillbaka", och det gjorde Värmlandsdelegationen. Jag avsåg emellertid detpaket som Värmlandsdelegationen lämnade fram. Det slaktades till stora delar avregeringen, och det blev alltså inte någonting av det. Nr 141 ju en satsning av medel för attsätta i gång en omfattande sysselsättning. Fredaeen den '"' oss sedan länma ideologin därhän. Jag förväntar mig inte attjag för en 9 m-ii1080 lysande argumentation att jagskulle kunna få . Åsling att bli socialist och börja analysera industriutvecklingens framtid påett socialistiskt sätt. Om industrisvs Ms.r\ vad det är fråga om är ändå att när de här åtgärdernadiskuteras, så sker f, ' det inom ramen för den boreerlieaekonomin och inom ramen för att vi låter Vönnlniidslön enskilda näringslivet ta sittansvar och ha sin fortsatta frihet att bestämma överprodukter, investeringar, produktion osv, och därmed över hela arbetslivet. Ochdå är det fortfarande giltigt med det gamla ordspråket som säger att medangräset gror. så dör kon. Här försvinner ju jobb och stora delar avsvensk skogsindustri läggs ned. Mängder med arbeten försvinner somman enbart förlitar sig på osäkra innovationer, nya produkter som någon kan hafått en idé om. Men kan vi verkligen sitta med armarna i kors, kan verkligenäven en borgerlig regering åse att detta sker utan att på något sätt ge deindustrier åtminstone som håller på att utveckla produkter en frist? Industriministerns resonemang om Dejebrukets framtid ärverkligen inte på något siitt lugnande. Detsamma gäller många andra områden.Man gav Svenska Rayon stöd med förbehållet att sysselsättningen skulle minskasi stället för att ge en sådan hjälp att jobben kunde vara kvar, som deanställda krävde. Dä hade företaget fått litet pä sig att utvecklasina produkter och göra de miljöinvesteringar som föreskrivits. Det är i ochför sig betänkligt om ett privat företag får statsstöd för miljöinvesteringar,men är i det läget. Jobb försvinner alltså. Jag har inte fått något svar av industriministern på hurhan ser på utvecklingen i de stora skogsbolagen. Är det rationellt att satsa påde stora pappersmaskinerna och lägga ned de små? Är det för framtiden frännationell synpunkt, även om man behåller ett privatekonomiskt näringsliv, enriktig investering? Vi kan inte minska värt exportberoende genom att satsa påförädling, säger industriministern. Detta förvånar mig verkligen. Är det enfortsatt centralisering av näringsliv, en fortsatt utslagning avtillverkningsindustri i mindre omfattning som skall gynnas? Skall vi fortsättaatt enbart satsa på exportbolag som minskar sysselsättningen i landet ochbinder oss vid en utveckling som är mycket oroväckande? Vad har regeringen förframtidssyn, hur skall industriutvecklingen bli ? Dessa frågorgäller i synnerhet sådana eftersatta regioner som . och överhuvud taget skogslänen. håller på att få nästan samma problem somNorrbotten. Om man ser till antalet i egentligen mening icke arbetande har deti alla fall rakat i väg i den riktningen. Vad man tidigare kalladeNorrlandsproblem har man nu i så grav omfattning i att det rör sig omen kris. Vad vill regeringen göra? Jag hade inte för avsikt att komma tillbaka, men efter det somstatsrådet senast sade fann jag anledning att göra det. När vi talades vid 26 sade statsrådet att hanför sin del hade förståelse för den oro och denotålighet som jag den gången gav uttryck för. märker jag ingenting Nr 141 '"''""- den Det ärinte alls så att jag har besökt och där försökt odla orealistiska o,,,.,; io«() föreställningar,utan vad jag har gjort i den här frågan, alltsedan jag den 10 _ januaritog tag i den. är att jag har stått i ständig kontakt med facket och variti q incl,itrisvs kontaktmed VD i Vänerskog - där jag själv är medlem. Jag har selsältniiipen'i fåttklart för mig att man tycker från bägge håll att det är fråga om en klar fördröjning-och jag kan inte stödja någon annan ståndpunkt än att det är på Och hur många ledamöter som än hade funnits i den här kammaren hade vi nog allesamman haft lika svårt att tolka uttalanden.Den ena stunden säger han att regeringen är beredd att hjälpa till, Inästa andetag säger han: Regeringen har inga medel till sitt förfogande. Hur skallregeringen kunna ge ett stöd om det inte finns pengar till förfogande?Finns det pengar eller bara en god vilja att hjälpa till? pengar, dåär det lika bra att säga det i klartext. Det enda alternativ som då återstårär fonden för industriell utveckling. Oavsett om den sammanträder på måndageller, som säger, , är det till den vi har att ställavåra förhoppningar. Från regeringen kan vi absolut inte ha Där finns det inga pengar, det har klart Får jag då till det senast anförda säga attjag beklagar att jag tydligen inte uttrycker mig så att förstårvad det är fråga om. Det här är ett paket, Dejepaketet, som består av enuppgörelse mellan Vänerskog, och , Dessutom finns ett anslag tilllokaliseringsstöd som en grundförutsättning. Eftersom det är ett projekt medspeciell risktagning är det en förutsättning att man får speciella medel, somregeringen inte har till sitt förfogande ens inom ramen för lokaliseringsstödet.Den enda källa till finansiering frän staten som finns är därför fonden förindustriella utvecklingsprojekt. Därav den här konstruktionen. Den bit somregeringen har att bidra med är redan klar. Om det har vi gett klart beskedtill parterna för länge sedan. Det som återstår är utvärderingen av projektetsrent tekniska och kommersiella förutsättningar och finansieringen av den delen- och de pengarna finns i fonden. Det är den sista biten, och den återståralltså. Jag hoppas att därmed förstår vad det är fråga om. Regeringen och industridepartementet är positiva tillprojektet, mrn det måste ändå föreligga en teknisk-kommersiell utvärdering avdenna självständiga fond innan man kan vänta att fonden ger klartecken för sindel av paketet. Får jag säga till att en väsentlig del avVärmlandsdelegatio nens långa önskelista har genomförts - alltifrån vägbyggen och skolor till utbildning av företagare etc. Det var en lång lista. Allt har inte kunnat realiseras, inom ramen för vad som är rimligt i nuvarande finansiella situation. Men jag vill betona att en väsentlie del ändå har kommit att 27 Nr 141 utföras. Sedan återstårnaturligtvis synpunkter och önskemål från Fredaeen den °" '''" '''' föremal för fortsatt behandling, 9 ma i1980 Beträffande frågan om industrinsframtid vill jag avslutningsvis säga att jag har talat om nödvändigheten av attdifferentiera näringslivet. Om industrisvs- '" " '' differentieratnäringsliv måste enligt min mening definitivt splsättniiipn i inriktas på exportmarknaden, därför att utrymmet för konsumtion iSverige- " ''' '*'' 'T'''j''rier invånare - är ganska begränsat. tuation vibefinner oss i gör att det är exporten som måste prioriteras, och det ärexporten som ändå i allt väsentligt kommer att vara grunden förvälståndet här i landet, (vpk): Jo, visst skall fortsätta att exportera. Såvärldsfrån-vänd är jag inte att jag tror att det skulle gå att enbart produceraför en hemmamarknad. Men frågan är om vi har rätt sorts export. Där är juindustriministern ändå inne på tankegångarna att man skall gynna ett nytt ochdifferentierat näringsliv. Frågan är bara om det finns någon planering överhuvud taget, något samlat grepp någonstans inom regeringen, där man på någotsätt ser vart det bär hän i stort. Är det verkligen riktiga produkter som detlitet slumpartat satsas på? har vi dominansen av den traditionellaexportindustrin, som ju har fått hållas rned en betydande kapitalexport; somhar fått hållas med en mycket hårdhänt rationalisering och därmed också enomfattande friställning av mänsklig arbetskraft. Det problemet borde även enborgerlig regering se allvarligare pä än vad jag kan utläsa av . Jag saknar ändå, inte en industriplanering för det väntar jag miginte från den här regeringens sida. men någon sorts uppföljande observans - hurman över huvud taget ser på den fortsatta utvecklingen. Vad finns det förframtid för industri? Kan industriministern på något sätt lägga framnågon sorts vision om detta? Det här skall bli mitt sista inlägg i dennadebatt. Industriministern säger att det regeringen kan göra och bidra med. dethar man redan meddelat berörda parter. Jag har efter de samtal jag haft fått en helt annanuppfattning, men jag kommer att ta kontakt rnedledningen för Vänerskog och med facket i och förhöra mig om huruvida detär på det sättet de också har uppfattat regeringens avgivna besked. Jag vill än en gångsägaatt jagser mycket dystert påframtiden. Kommer vi att få 230sulfitarbetare arbetslösa i , kommersituationen i vårt län att ytteriigare förvärras. Jag villän en gång ställa frågan: Är det ändå inte en klok politik att ge Vänerskogde pengar det behöver för att hålla i gång. Företaget har begärt 10 miljonerför detta budgetår och 10 miljoner för nästa budgetår. ändå varaen klok investering för att rädda 230 jobb i stället för att 28 försöka tillskapa nya jobb. Hur det skall gå till i ett skogslän vet industriministerÅsling lika bra som jag - det finns, som jag tidigare sade. icke en sportslig chans. Överläggningen var härmed avslutad. Om vissa stödåt gärder för arbets- § 9 Om vissa stödåtgärder för arbetslös ungdom j unsdom Arbetsmarknadsministern ordet för att i ett sammanhang besvara dels (vpk) den 23april anmälda interpellation, 1979/80:186, dels (vpk) den29 april anmälda fråga, 1979/80:442, och anförde; Mot bakgrund av regeringens proposition1979/80:145 om åtgärder för att främja ungdomars utbildning i gymnasieskolan m.m. har i en interpellation frågat mig om jag är beredd vidtaerforderliga åtgär'der för att förlänga möjligheten att erhålla statsbidrag förberedskapsarbeten för arbetslös ungdom. har vidare frågatmig om avsikten med indragningen av statsbidragen för beredskapsarbeten är attvältra över kostnaderna för att bekämpa ungdomsarbetslösheten på kommunernaoch därmed ytterligare undergräva kommunernas ekonomi. Jag besvararinterpellationen och frågan i ett sammanhang. Den proposition frågeställarna hänvisar tillhar ännu inte behandlats av . En särskild diskussion kring ungdomsfrågornakommer således att äga rum här i kammaren längre fram. Jag finner det dockmycket värdefullt att nu få tillfälle att rätta till de grova missuppfattningarsom synes råda kring beredskapsarbeten för ungdomar.