prot · G309160 · 1979-12-31 00:00:00 — Del är väldigt lätt atl instämma i den skrivningen, ochden innehåller inte heller någol nytt. Ungefär så arbetar socialvården . Det är angelägel alt socialvården får en klaroch bestämd inriktning på att motivera vårdbehövande till personlig medverkan ifrivilliga vårdinsatser av olika slag. Det är också angeläget atl vi för denlilla grupp människor som inte kan omfattas av frivilliga insatser har etlinstrument lill sådan vård atl de inte går under. Jag tror atl den debatt somhar förts delvis varil onödig. Vi har nämligen inte stått så långt ifrånvarandra i dessa frågor. Jag ser del som angelägel att mer diskutera innehållet iden vård som vi skall ge dessa människor. Flera av talarna har varit inne på det. Delmå gälla både frivilliga vårdinsatser oeh den s. k. tvångsvården. Del är viktigtalt vården får etl meningsfullt innehåll och planeras i samråd med de vårdbehövande. Det har faktiskt inte skett, utan den vård som har bedrivits har fåll utvecklas ungefär på del sätt som befattningshavare 86 påinslilulioner har velat lägga uppden på. Det tror jag har varit olyckligt. har inle haft någon fast eller övergripande insyn iverksamheten. Jag tror atl vi socialarbetare ofta har gjort det väldigtenkelt för oss. I stället för alt ta itu med de verkligt svåra problemen har vikanske använt oss av metoden alt ge människor i behov av vård för silt missbrukekonomiska bidrag. Jag går faktiskt så långt som att ifrågasätta om det harvaril rikligl att förtidspensionera missbrukare, att ge dem sjukpenning ellerekonomiska bidrag utan att ställa krav på dem och följa upp vad som händer dem.Jagtror att medlen i många fall har använts lill ett fortsatt missbruk, vilkethar varit nedbrytande på dessa människor. Självklart skall de ha ekonomiskamöjligheter att leva i samhället, men dessa bidrag har, som jag sade, varit ettenkelt sätt för socialarbetarna att komma ifrån det egentliga problemet,nämligen dessa människors missbruk. Lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga tyckerjag är behäftad med en del svagheter, som kan bli till förfång förbehandlingsverksamheten. Men i utskottets skrivning redovisas alt lagen skallbli föremål för en översyn av ulredningen. En sak - som kan lyckas vara enliten detalj, men som jag ändå tror kan bli besvärande-gäller vården avomhändertagna, där del skall ske en omprövning efter varje sexmånadersperiod.Den bestämmelsen kan enligt min niening skapa bekymmer både för den ungeomhändertagne och för den som har att svara för omvårdnaden, exempelvis fosterföräldraroch behandlingshem. Man kan också fråga sig om lagen ger de utsatta, dvs.barnen vilka omhändertagits på grund av föräldrars oförmåga eller olämplighetatt uppfostra dem, möjligheter till den omvårdnad och del rättsskydd som de harrätt lill. Men också det blir som sagt en fråga för den parlamentarisktsammansatta ulredningen. Det har sagts att beslutsrätten när det gälleromhändertagande mot någons vilja skall ligga hos länsrätten. Självär jagtveksam på den punkten. Förslaget rimmar illa med vad som sägs på elt annalställe i utredningen, att besluten skall ligga så nära människorna som möjligt.Jag tror inle att en länsrätt, sammansatt av förtroendevalda och jurister, ialla lägen är bättre skickad att fatta beslul än den kommunala nämnd som kanskekänner till ärendena i fråga efter att ha handlagt dem och somkanske också besitter en viss personkännedom - må vara atl personkännedomibland kan vara till nackdel. Den rättssäkerhet som det talas om i ulredningenmenar jag bör kunna garanteras genom möjlighet till besvär hos länsrätten. Jag tror också - det är kanske den främsta anledningenlill min tveksamhet - atl den föreslagna ordningen kan medföra en anhopning avärenden hos länsrätten, någol som kan skapa bekymmer. Det är också angeläget att den tillsyn över socialvårdensom det talas orn i belänkandet kan ske på ett sådant sätt alt vi i någon mån -även om det är riktigt att den kommunala nämnden skall ha frihet alt utvecklaformerna för verksamheten - ändå har en möjlighet att utjämna skillnader mellanverksamhet i olika kommuner. Jag har inget annat yrkande än bifall fillulskollets hemställan, men jag har velat anföra de här synpunkterna just . , m. m. Tisdappn dpn meddela att anslag nu uppsatts om detta plenumsfortsättande kl, 3 inni 1980 19.30 efter sedvanligtmiddagsuppehåll. , m. m. ULLAJOHANSSON (s): Under har jag haft förmånen att fäarbeta med barn. Jag har haft förmånen att få känna hur viktigt det är för barnatt någon ställer upp för dem. Det kan vara klasskamraten, fröken eller någonannan. Men detta att någon ställer upp för oss är vi alla beroende av. Vibehöver känna att den för tillfället starkare hjälper den för tillfälletsvagare. Ja, jag väljer det uttryckssättet därför att vi inte kan vara säkra ilivets alla skiften att slå på egna ben. Socialtjänstlagens första paragraf låter som en underbarmålsättning om jämlikhet i levnadsvillkoren även för de svaga och utslagna, omatt samhället skall kunna ställa upp i alla situationer. Det är en uppföljningav den grundläggande sociala trygghet som socialdemokratin har gått i spetsenför i , Men när jag lyssnade på radion nåddes jag av eltuttalande av , som talade om ett stopp för den kollektivatrygghetens filosofi. Lägger vi till del allt tal vi hört om nödvändigheten avatt begränsa den offentliga sektorn, då kommer mycket av socialtjänstlagensinnehåll alt stoppas - lagen stannar på papperet därför att kommunerna inte fårråd atl genomföra den. Den ekonomiska stimulansen från staten begränsas, ochman vågar inte satsa mer på barn, fritid, bostadsmiljöer, skolmiljöer ochomsorgen om äldre och handikappade. Redan nu bedrar felprioriieringar visheten, t, ex, närskolan inte får medel till utökade personalresurser eller den försämringriksdagen genomförde för vissa tonåringar, när beredskapsarbetenstoppades. Vi har rätt till arbete, men vi har också rätt till ett förebyggandeskydd för att klara barn oeh ungdom i riskzonen. De bör få hjälp innan depasserat zongränsen, men om det ändå sker skall insatserna komma snabbt för atlgöra bästa nyttan. Vi uppvaktas ibland om alkoholskadade mödrars situationoch om psykiskt handikappade föräldrar, och för oss gäller del att se tillbarnens rätt och möjligheler att utvecklas till så friska människor sorn möjligt.Kanske kunde vi använda mödrahemmen till vidgade uppgifter för förebyggandevård oeh hjälp efter förlossningen för att avgöra om mödrarna klarar sin nyasituation. Modern får då vara tillsammans med barnet och se om det är möjligtatt uppleva barnet och ge barnet trygghet. Om det inle går bra kan hon få hjälpatt placera barnet i annan miljö, och placeringen skulle då kunna ske på bättregrund. Ramlagstiftningen om kommer atl fordra fantasi och pengarför att ges etl bra innehåll, sade i sitt anförande alt respektför människor fordrar ingripande och snabbhet i handlandet. Del i sin lurfordrar att de yrkesgrupper som räknas upp i 71 § får verkliga kunskaper om hurt, ex, barn som far illa kan ha det och hur man kan upptäcka svårigheterna. -barnärsolidariska med familjerna. Det ärsvårt att genomskådade historier Nr 160 de berättar för att dölja sina blåmärken och slagsår, Tisdaeen den Barn ifosterhem skall under ges den trygghet som 3 jyp,jjggQ de intekunnat få i del egna hemmet. Det är därför oerhört viktigt inle bara sökerreda på de goda hemmen utan också ger dem det stöd de behöver Socialtiänsten för att klara sin uppgift. Fosterbarn såg inte likadana ut 1965som de gör - problemen är större och svårare nu änförr. Medmänniskor måste ha kunskaper om att problem kan uppstå. Utbildning avalla som har med barn att göra - även föräldrar - är därför önskvärd. För att återknyta till inledningen av mitt anförande villjag säga alt behövs den kollekliva tryggheten mer . Den behövsför oss alla -den som är stark kan vara svag . Vi behöver ställaupp för varandra, oeh därför behöver vi nu hjälpas ål alt fylla den här lagenmed innehåll. utbildning startar ochfortsätter sedan på olika nivåer till dess atl alla har fått en chans alt velavad de skall göra sorn skall handlägga lagen i praktiken. Det man nu kan säga är att det är skönt att långautredningar och diskussioner går mot elt etappslut och alt krafterna kan samlasför arbetet ute på fältet för atl hjälpa och rädda vad som räddas kan av oss.Den kollekliva tryggheten ger oss arbetsro. Vi vet atl hjälp skall finnas, menden kollekliva tryggheten ger oss också möjlighet alt genom kunskaperna om justdenna trygghet utvecklas till starkare medmänniskor. Under detta anförande övertogtalmannen ledningen av kammarens förhandlingar, Jag skall uppehålla rnig vid motion1979/80:1664, sorn väckts av mig och förste vice talmannen som behandlar förmedling av missbrukare tillkommande medel från allmännaförsiikringar etc, Enligl 3 kap, 18 § i nu gällande lag om allmän försäkringfår allmän försäkringskassa på framställning av socialnämnd besluta attsjukpenning som tillkommer försäkrad som är hemfallen åt alkoholsmissbruk ochpå vilken dessutom indikationerna i 15 S nykterhetsvårdslagen är tillämpliga,hell eller delvis, skall betalas ut lill myndighet eller denförsäkrades make eller annan person att användas till den försäkrades och hansfamiljs nytta. Motsvarande bestämmelser finns i 4 kap, 20 § förstastycket om föräldrapenning och i 16 kap, 12 5 första stycket om pension, I den av regeringen framlagda propositionen 1979/80:1 omsocialtjänsten föreslås alt nämnda bestämmelser skall utgå utom i fråga om pension, där del fortfarande ges en möjlighet för allmän försäkringskassa alt besluta alt pensionen skall helt eller delvis utbetalas på sätt som kan ske då den pensionsberälligade till följd av ålderdomssvaghet, sjuklighel eller annan 89 Nr 160 därmed jämförlig orsak iir ur ståndatt själv ornhiinderha honom lillkom- -r-A A mande pension. Del är då möjligt atl hänföra gravamissbrukare till den 3 irrni1980 Supp sorn omfattas av vad rnankallar "'eller annan därmed jämförlig orsak", men della framgår inle klart av propositionen, c ;, , Orsaken till alt nuvarandemöjlighet atl förvalla medel som tillkommer missbrukare inle längre bör finnas kvar anges ipropositionen vara den m. in. ' allmännasyn sorn den nya lagstiftningen har på förhållandet mellan klient ochsocialtjänst. Del hänvisas lill möjligheten all träffa frivillig överenskommelsei varje särskilt fall. Jag instämmer i uppfattningen att en frivilligöverenskommelse är del bästa sättet alt skapa etl förtroendefullt samarbetemellan en missbrukare och handläggande socialassistent. Denna utväg börgivetvis alllid prövas i första hand. Men vi får inle bortse från alt del finns fall där enmissbrukare har dålig eller ingen insikt om sin situation, där det inte går attfå till stånd en frivillig förbindelse eller där missbrukaren återkallar denfrivilliga förbindelsen så fort assistenten försöker vara återhållsam rnedutbetalningen. Delta gäller ofta unga missbrukare. Tillgången lill pengar har en avgörande betydelse för attunderhålla ett missbruk. Missbrukare är oftare än andra utsatta för skador ieller utanför arbetet, är ofla sjukskrivna under långa perioder eller ärförtidspensionerade. Deras huvudsakliga sysselsältning blir då ofta elttilltagande missbruk av alkohol och/eller narkotika, som kulminerar i sambandmed utbetalningen av pensionen, sjukpenningen eller andra medel. Missbrukare, som har varit intagna för vård under någonlid, har ofta vid utskrivningen en avsevärd summa pengar atl kvittera ut. Närde kommer tillbaka hem, står kompisarna där och hjälper lill att sätta sprättpå vad som finns. Den nyutskrivne går rakt in i en ny missbruksperiod. En vanlig åtgärd i arbetet med att rehabilitera särskiltunga missbrukare är all försöka motivera vederbörande alt skaffa sig enutbildning, I sådana fall utgår i regel studiestöd. Hur ofta händer del inlealt den unge missbrukaren kvitterar ut sitt studiestöd, som utbetalatsen gång per termin, och genast faller för frestelsen alt återfalla i missbruk.Av studierna blir det ingenting. Studiestödet skall nu enligt tidigare besluthär i kammaren utbetalas tvä gånger per termin, men del löser knappast delproblem som här är aktuellt. har i sitt betänkande inle tagit ställningtill motionens förslag ulan hänvisar till atl hithörande frågor inte har blivitföremål för närmare utredning. Utskottet anser därför att frågan bör bliföremål för behandling i den parlamentariska beredning som föreslås i betänkandet.Med anledning härav avstyrks propositionen i denna del. Möjligheten att ta hand om missbrukare tillkommande medel för förmedlingbehövs för alt stödja sådana missbrukare som inte klarar av att handha merän rnycket små summor på en gång och sorn inte har vilja eller förmågaatt hålla fast vid en frivillig överenskommelse, I kampen mot 90 missbruket bör vi inte avhända ossnågra möjligheler till stödinsatser utan snarareförsöka finna nya sådana i syfte att i varje enskilt fall kunna ge den Nr 160 hjälp och del stöd sorn den aktuella situationen kräver, Tisdaeen den Denparlamentariska beredningen bör därför få direktiv om alt i silt arbete t : locn noga överväga de skäl som föreligger för all delsbibehålla den möjlighet som finnsatl förvalla missbrukare tillkommande medel, dels utöka denna Socialtiänstenmöjlighet lill alt omfatta även studiestöd och medel frånarbelsskadeförsäk-ringen. För att säkerställa kontinuiteten i detta avseendemåste beslut härom fattas före socialtjänstlagens ikraftträdande.Herr talman! Jag har inget särskilt yrkande. SVENASPLING (s): Det utskottsbetänkande från socialutskottetsom behandlar utgör avslutningen och summeringen av etllångvarigt och omfattande utrednings- och utvecklingsarbete och markerarinledningen till en betydelsefull reformering av socialvården. Mitt inlägg häri dag är förestavat av alt del kanske kan finnas anledning att säga någol ombakgrunden till reformen och något om vad vi kan vänta av den fortsattautvecklingen. Den nuvarande lagstiftningen på socialvårdsområdel hartillkommit under delvis skilda tidsperioder. Vi fick vår nuvarandenykterhetsvårdslag , Vår nuvarande lag om socialhjälp tillkorn 1956 ochbarnavårdslagen 1960, Det utredningsarbete sorn hade föregått besluten om dessavårdlagars reformering hade i olika avseenden förankring i en äldre tids syn påde problem och uppgifter som den kommunala' socialvården är till för atl lösa. Dessutom har framför allt på socialförsäkringsområdet ägtrum ett omfattande reformarbete, som i grundläggande avseenden förändrat ochförbättrat del sociala trygghetssystemet. Låt mig bara nämna den allmännasjukförsäkringen, folkpensionens utbyggnad, den vikliga ATP-reformen liksomutbyggda och förbättrade insatser för barnfamiljer, handikappade och äldre.Särskilt under 1960-lalet oeh har delta reformarbete haften betydande omfattning och varit av stort trygghetsska-pande värde för deenskilda människorna. Kraven på en socialvårdsreforrn väcktes tidigt under1960-lalet, Socialarbetarna och klienterna oeh deras organisationer ansåg altsocialvården med sin uppsplittrade lagstiftning och verksamhet försvåradebehandlingsarbetet oeh var till hinder för en ändamålsenlig ulveckling avsocialvården. Dubbelarbete och en inte sammanhållen behandling blev oflaföljden, I sämsta fall kunde de olika insatserna direkt motverka varandra. Men reformkraven gällde också så mycket mera, vilketbl, a, kommit lill uttryck i socialtjänstlagens s, k, portalparagraf. Denframlida skulle ha en erbjudande och frivillig inriktning. Denavveckling av socialvårdens tvångsbestämmelser mot vuxna som pågått längeskulle slutföras genom att kvarvarande tvångsbestämmelser slopades. Häri låg enviktig förutsättning för atl den enskilde med förtroende skulle kunna vända sigtill med begäran om hjälp utan atl riskera icke Nr 160 önskvärda konsekvenser i form avolika tvångsåtgärder. y. , . självfallet inte samhället avhändasig möjligheten till tvångsåtgärder i akuta - , ir\on skedenavmissbruk.Ingen harförnekatalttvångkanbehövasförattbrytaen " destruktiv situation som den enskilde själv inte råder över.Vårt bestämda krav på trygghet för alla ochsolidaritet med de svaga kan i vissa situationer motivera åtgärder utan denenskildes samtycke, m. m. . , Tvångsinstrumentetför vuxna hörde emellertid inte hemma inom den nya Även skulle socialvården ha en viktig uppgiftatt genom olika serviceinsatser främja den enskildes och gruppers välfärd.Inriktningen på den enskilde individen har socialvården också . Menreformförslagen gällde ett mycket vidare engagemang av . Denenskilda människans sociala svårigheter har ett direkt samband med desamhällsförhållanden varunder hon lever. Därför skulle utifrånsina erfarenheter av sociala problem medverka i samhällsplaneringen medsärskild inriktning på de förebyggande åtgärderna. Del tedde sig allt angelägnare atl få till stånd enförstärkt serviceinriktning i behandling och omsorg, en ramlag som möjliggjordeen helhetsbedömning av människors behov och resurser och som skapadeförutsättningar för alternativa behandlingsinsatser. Det var vidare viktigt attfå till stånd en utbyggd forskning som stöder och samverkar med socialtjänstenoch en information som når ut till de utsatta grupperna. Delta var uppgiftersom vi från socialdemokratiskt håll ansåg ytterst viktiga och angelägna för altåstadkomma den förnyelse av socialvården som utvecklingen krävde. Den socialljänslreform som fick sina grunddrag under de årsocialdemokratin hade regeringsansvaret står nu inför sitt genomförande.Mycket skulle naturligtvis kunna sägas om de olika turer dennalagstiftningsreform genomgått under de senaste årens skilda borgerligaregeringar. Betydelsen av delta får emellertid vänta till en framlidautvärdering och bedömning. beslul om den nya soeialtjänstreformen sker ien tid med ett hårdnande socialt och ekonomiskt klimat, som medfört attnedskärningar av de offentliga utgifterna ställts i centrum av den borgerligaregeringen då det gäller atl komma till rätta rned de problem den sönderkördasamhällsekonomin skapat, I krisens sätts solidariteten nu på prov.Arbetslöshet, växande sociala problem och en tilltagande utslagning samtbegränsad ekonomisk tillväxt kommer att medföra ökade påfrestningar på densolidaritet som vår socialpolitik ytterst vilar på. Konservativa - för atl inte säga reaktionära - strömningargör sig gällande alll starkare, och det har blivit alltmera gångbart attpredika individualismens och privatiseringens idéer som lösningen pågrundläggande sociala och ekonomiska samhällsproblem, Enliglkonservativ uppfattning bär den enskilda människan i huvudsak sjiilvskuld lill sina svårigheler- orsakerna är alt söka i individuella brister. Mot den bakgrunden blir det inte så myckel intresse över för en 92 samhällsförändring som syftar tillatt förbättra människornas sociala och En lagstiftning som redan för 15-20år sedan betraktades som i långa Ticrjapen den stycken föråldrad vill manegentligen i många avseenden ha kvar. Det tvång -, igen som man påsina håll ropar efter finns redan i den nuvarande nykterhets- vårdslagen - och ändå finns problemen. Utöver de grundläggande sociala och ekonomiskasamhällsåtgärder sorn fordras i arbetslivet och på bostadsmarknaden för attförhindra utslagningen av människor är det bristen på vårdplatser inom denfrivilliga vården sorn är det stora problemet. Främst gäller det behovet avökade vårdresurser för atl förhindra att missbrukande människor går under. Det sagda skulle, herr talman, kunna föra mig över lillatl anlägga synpunkter och atl lämna kommentarer beträffande olika delar av denomfattande sociala lagstiftningsreforrn som det här är fråga om. Missvisandeoch osaklig kritik har emellertid redan fått sin belysning. Den nya socialtjänstlagen kommer atl utgöra en god grundför den förnyelse och den aklivisering av socialvården som i hög grad ärangelägna. Ur den synpunkten är del naturligtvis av slort värde att vi så härlångt har att behandla ett enhälligt utskottsbetänkande. Det kommer emellertid ännu att råda osäkerhet omhur i vissa delar mera slutgiltigt skall se ut. Denparlamentariska beredningen, som har all arbeta förutsättningslöst, skall nuutarbeta elt nytt förslag i fråga om tvånget mot vuxna. Beredningen får också iövrigt rnycket omfattande uppgifter. Att döma av inlägg här tycks man påsina håll anse all det redan är tämligen klart hur inriktningen beträffande detslutliga förslaget skall vara och att man därigenom skulle öppna möjligheter attbibehålla tvångsåtgärderna mot vuxna inorn . Jag vill understryka atl det är angelägel atl denparlamentariska beredningen också verkligen kommer atl följa socialutskottetsintentioner om en förutsättningslös vidare prövning av dessa frågor. Endastunder denna förutsättning kan man bibehålla den breda politiska enighet somligger bakom elt enigt ulskottsförslag om att lyfta ut tvångsfrågan ur reformenför en ytterligare utredning. I väsentliga delar har ett långvarigtutrednings- och utvecklingsarbete i fråga om socialvårdens framtida utformningnu nått en slutpunkt, även om viktiga delar ännu återstår atl klara av. Den 1januari 1982 skall den nya lagen träda i kraft. Ett omfattande förberedelse-och utbildningsarbete förestår nu ute i kommunerna. Naturligtvis kommersocialtjänsten att påverkas till sitt innehåll och sin utformning av deekonomiska resurser och de politiska värderingar som styr utvecklingen. På fåsamhällsområden kan man avläsa detta bättre än då det gäller utvecklingen avfattigvård och socialvård genom tiderna. Vad det i grunden gäller är hur mycket vi är beredda attsatsa på olika gemensamma och kollektiva åtgärder för atl solidariskt hjälpa varandra och inte minst för atl stödja de utsatta och svaga grupperna i samhället. Detgäller barn och ungdom. Det gäller gamla oeh sjuka. Det gäller de utslagna. På alla dessa områden är det viktigt atl den nya blir en verksam kraft i 93 Nr 160 samhällsplaneringen ochreformarbetet. Det är också förutsättningen för atl Tisdaeen den '" "' ''S'" ' *'" P'"''*''''"tillämpning skall kunna leva upp lill de viktiga 3 iuni1980 målsättningar som vi genom dagensriksdagsbeslut fastställer, , , .,, (vpk): Del råder i teorin ganska stor enighet ornhur äldrevården in. skallutformas i vart land. Utgångspunkten skall vara all de äldre så långt det är möjligtskall få bo kvar i sin gamla miljö. De äldres livserfarenheter skall Människor skall även efter uppnådd pensionsålder ha rätt alt väljamellan pensionering och arbete eller en kombination av de båda. sagl: Våragamla skall få en bra ålderdom, I praktiken ser det däremot litet annorlunda ut när detgiiller viljan att genomföra de reformer som är nödvändiga för att göra deäldres livssituation bättre. Under hela det gångna året har det från denborgerliga regeringen ständigt utgått signaler om nedskärningar oehinskränkningar på grund av, sorn de säger, ekonomiskt katastrofalaläge, Orn alla förslag i kampanj för nedskärningar av denoffentliga sektorn förverkligades, skulle del ge oss ett samhälle där framförallt barnfamiljer, äldre och låginkomsttagare drabbades hårt. Även om kvällstidningen rned sin i vintraspublicerade artikelserie ""rikaste pensionärer"' velatfä oss atl tro att pensionärer har det så bra att de intebehöver få det bättre, lever långt ifrån alla landets 1,3 miljoner pensionärerpå samma höga standard. Globalt sett är svensk levnadsstandard hög. Det gällerpensionärer, barnfamiljer, medelålders och tonåringar. Jämfört med majoritetenav befolkningen i världen har människorna i en levnadsstandard sorngjorl atl har rykte om sig att vara världens rikaste land.Artikelserier skulle därför kunna skrivas om världens rikaste tonåringar,40-åringar. elektriker, hemmafruar etc. Om nian resonerar som den borgerligaregeringens ekonomer och deras språkrör i pressen, blir slutsatsen alt ingaförbättringar behöver göras, inga löner eller pensioner behöver höjas. I själva verket finns det.