prot · G309115 · 1979-12-31 00:00:00 — Men förtjusningen var nog så märkbar vid den presskonferens därKleppemodellen presenterades som det nära nog allena saliggörande. Jag tyckeratt det är klokt om socialdemokraterna nu iakttar en större försiktighet i sinattityd till den modellen, som inte väckt någon våldsam entusiasm ens i sitthemland. Jag ber om ursäkt att jag användefel namn. I skatteutskottets betänkande , då vi beställde en utredningom underskottsavdragen, står det just att det är ett otillbörligt utnyttjandeav avdragsrätten som bör beivras. Jag kan inte nu tala om vad som ärotillbörligt utnyttjande och vad som inte är det. Jag delar budgetministernsuppfattning att den här utredningen kommer att få ett av de allra svårasteuppdrag som en utredning någonsin fått. Men jag är säker på att man kommer attgöra allt vad man kan för att skilja ut sådana avdrag som inte kan tolererasoch som alltså är just otillbörliga från de helt legitima avdragen. VALTERKRISTENSON (s) replik: erkänner nu att det intestår någonting om Kleppemodellen i reservationen. Men jag vill gärna ha sagttill att Kleppemodellen, som är hämtad från , är en avde tänkta modeller som ett utredningsarbete kan bedrivas efter. Själv har jagen viss stark sympati för denna modell. När det gäller avdragen sade i sittförsta anförande att ett eventuellt räntetak skulle komma att påverkaegnahemsboendet framför allt för unga människor. Vi har resonerat utifrån denförutsättningen att i de fall där man bor i egnahem med rimlig standard, med rimligstorlek osv. får ränteavdragen betraktas som en kostnad för bostaden. Då skallräntan vara avdragsgill, eftersom å andra sidan också en viss procent avfastighetens taxeringsvärde tas upp som intäkt. Det skulle vara mycket upplysande för kammarens ledamöter,om ville säga ifrån att hon är beredd att avskaffa avdragför underskottsräntor på lån som tas upp i samband med t. ex. köp av en storsegelbåt eller en motorbåt eller av konst eller underskottsräntor på lån föratt finansiera en kapitalplacering. talade om att mannu aviserar framläggandet av en proposition om avskaffande av dubbelbeskattningenav aktier. Man kan ju ta upp lån med avdragsgill gäldränta och placera pengarnai aktier, och sådana transaktioner skulle då bli ännu gynnsammare än . Jag hann i mitt förra anförande inte svara på frågan omproduktionsfaktorbeskattningen. Utredningens borgerliga majoritet skriver juatt den är föremål för övervägande i regeringens kansli. Ni är alltså inte heltoch hållet motståndare till tanken på införandet av en produktionsfaktorbeskattning. I sitt senaste anförande sade attinflationen av socialdemokraternas tid i regeringen var avtidigare aldrig skådat slag. Ja, det är möjligt, men det hade många olikaorsaker; löneförhöjningar, oljeprishöjningar osv. Men sitter IngegerdTroedssons egen partiordförande som ekonomiminister, och vi har eninflationstakt som är högre än vad den någonsin har varit. Det beror inte barapå oljeprishöjningarna utan över huvud taget på dåligt skötta statsfinanser. TOMMYFRANZÉN (vpk) replik: kunde inte svara på fråganvad det otillbörliga utnyttjandet av underskottsavdragen innebar. Jag skullevilja påstä att den utveckling vi har haft över huvud taget på lånemarknadendefinitivt inte är statsfinansiellt fördelaktig. Den ekonomiska situation vibefinner oss i hjälps avgjort inte upp av att människor i än högre utsträckninghandlar på kredit - en kredit vars kostnader de sedan får göra avdrag för i sindeklaration. Det gäller oavsett om det är fråga om lyxkonsumtion, av båtareller liknande, eller vanliga inköp av t. ex. kläder på köpkort osv. Jag villpåstå att alla underskottsavdrag av den modellen är otillbörliga och bordeslopas. är jag rädd för att jag och - liksomockså utskottsmajoriteten - har olika uppfattning i denna fråga, och därförvill jag för säkerhets skull hemställa om bifall till yrkandet 1 i motionen1109. När tar upp frågan om att ersättaavdrag från inkomst med avdrag från skatt säger hon att det bryter mot ensymmetri i den svenska beskattningen. Ja, det må det göra. Men det finns ingetsom säger att en dålig företeelse som har funnits i ett stort antal år måstebibehållas bara på grund av detta förhållande. borde man komma underfundmed att det man sysslar med är en galenskap. Jag kan inte förstå att det skullevara ett olämpligt brott mot symmetrin att ett reseavdrag exempelvis för envanlig arbetare får samma värde som en höginkomsttagares avdrag för motsvaranderesekostnad, räknat i antal kronor. En normal inkomsttagare får för ettreseavdrag på . en skattelindring om kanske . genom avdrag fråninkomsten i sin deklaration medan en höginkomsttagare med motsvaranderesekostnad får en subvention med . Jag förstår inte att det är någonspeciellt god symmetri att den enes reseavdrag skall vara mera värt än denandres i ett sådant fall. Vad slutligen gäller utredningsssammansättningen är jagövertygad om att lika väl som jag känner till attvänsterpartiet kommunisterna ställt sig utanför utredningen och att det ärmoderaternas agerande som ligger bakom det. Förste vice talmannen () replik: Om läser densocialdemokratiska partimotionen 1104 s. 11 och 12 skall han finna ettlovprisande av Kleppemodellen, även om man inte där kallar den så. Jag haranvänt det namnet därför att de allra flesta vet vad Kleppemodellen innebär.Man slutar med att säga, att arbetet med att anpassa detta nya system tillsvenska förhållanden skall fortsätta. I reservation 2 tar man också upp Kleppemodellen, även omman inte heller där använder det namnet. Man säger att det av motionärernaanvisade systemet, som f. ö. har en motsvarighet i , bör prövas också iSverige. Så några ord om de personliga ränteutgifterna. Först ochfrämst skall vi ha klart för oss att höginkomsttagarnas underskottsavdrag förpersonliga räntor utgör en försvinnande liten del av de totalaunderskottsavdragen. Jag tycker det vore utmärkt om man kunde finna en metodatt särskilja räntor på lyxbetonad konsumtion och begränsa avdragen för dentypen av räntor. En av avsikterna med denna utredning är väl också att nådärhän. Men socialdemokraterna har varken i sin motion eller reservation kunnatanvisa någon modell för hur man skall skilja ut personliga räntor frånförvärvsräntor av olika slag. Jag håller med om att inflationen ärhög. Det står också helt klart att en mycket bidragande orsak till det härrörsig från oljeprishöjningarna. Men just därför är det så viktigt att vi integer inflationen en ytterligare skjuts uppåt genom att lägga på en proms som,eftersom den inte kan övervältras, skulle innebära en direkt kostnadspressuppåt. Om det, , stod helt klart vad som utgör ettotillbörligt utnyttjande av avdragen, då skulle varken socialdemokraterna, vpkeller de borgerliga partierna ha behövt anhålla om att en utredning skalltillsättas för att ta reda på det. Sedan är det väl inte så svårt att förstå att den vanligeinkomsttagaren som gör ett extraarbete för . och harreseutlägg för samma belopp rimligen inte skall betala någon skatt för dennaextrainkomst. samma sakbör också gälla för den höginkomsttagare som tjänar 1 000 extra Nr 115 och har reseutgifter för samma belopp. Han skall väl intebehöva betala Onsdaeen den åtskilligahundralappar i skatt på en inkomst som redan har försvunnit genom g nnriri9«n Skattepolitikens (vpk): .,,.- I mitt inlägg kommer jag att uppehålla migvid vpk-motionen 1979/80:611, i vilken föreslås en parlamentarisk utredning föratt utreda frågan om övergång till progressiv statskommunal enhetsskatt, ochmotion 1979/80:1854 med hänvisning till motion 1853 om slopad mervärdeskatteeffektpå livsmedel samt förslag om införande av arbetsgivaravgift beräknad påföretagens omsättning. Den svenska samhällsutvecklingen under de senastedecennierna kännetecknas av en våldsam expansion av den kommunala sektorn.Kommuner och landsting har fått ta på sig en allt större uppgift då det gälltomsorg om människorna. Ansvaret för bostäder, sjuk- och hälsovård, vård om degamla och barnen, undervisningen, miljön, trafiken och efter hand även arbetsmöjligheterhar i ökad omfattning blivit en angelägenhet. Stora befolkningsomflyttningar med avfolkning ochsviktande skatteunderlag i vissa områden samt stark koncentration ochköproblem i andra områden har ställt ständigt ökade krav på kommunernasekonomi. Statliga beslut har inneburit nya kommunala uppgifter och, ikonsekvens härmed, utgifter. Eftersom staten inte har ställttillräckliga ekonomiska resurser till kommunernas förfogande, har kommunernanödgats företa . ständiga höjningar av utdebiteringen. Medelutdebiteringen harfördubblats och tredubblats , och kommunalekonomiska utredningenberäknar en utdebitering på . , om inte särskildaåtgärder vidtas. I skattedebatten förbises ofta kommunalskatten, som dockär betydligt tyngre än den direkta statsskatten för de allra flestainkomsttagare. Jag vill erinra om den debatt som vi alldeles har upplevt.Den handlade till övervägande del just om statsskatten, medan kommunalskatten,som jag sade, är avsevärt tyngre än den direkta statsskatten-i varje fall förde flesta. En allt större del av samhällets utgifter finansieras viaproportionell kommunalskatt i stället för via progressiv statsskatt. En orättvis fördelning av skattebördan blir följden,eftersom - utan hänsyn till den totala inkomsten - skatten per intjänthundralapp blir lika stor för låg-och medelinkomsttagaren som förhöginkomsttagaren. Men skatten blir dessutom orättvist fördelad mellan kommunermed skilda förutsättningar. Ta t. ex. kommun, som har landets högstakommunalskatt på , och jämför med utanför , som harlandets lägsta kommunalskatt på . publicerade en undersökning,som visar att en lärarfamilj i får betala . mv i kommunalskatt än vad en motsvarande familj i behöver betala. Ändå får kommun invånarna i en bättre service än invånarna i det 143 Detta är en orättvisa som enbart den motiverar en utredning om enstatskommunal progressiv enhetsskatt. Som bekant pågår en borgerlig offensiv mot den s. k.offentliga sektorns expansion. Man gör gällande att kommunerna tillåter enalltför hög expansionstakt, då i stället allvarlig brist råder i fråga ombarnomsorg, sjuk-och hälsovård, åldringsvård, bostäder, kollektivtrafik m. m.På många håll i exempelvis måste kommunerna dessutom satsa betydanderesurser för att klara sysselsättningen i form av beredskapsarbeten, lokalerför sysselsättning och liknande. Problemen löses inte heller med att tvinga på kommunernaett s. k. skattetak eller genom en fördröjning av det kommunalaskatteutjämningsbidraget i enlighet med regeringens förslag fill åretsriksdag. Med sådana åtgärder förvärras i många kommuner och landsting denekonomiska situationen. En åtstramning får också svåra konsekvenser för sysselsättningen.Olika utredningar har som bekant kommit fram till att ökningen avsysselsättningen skall ske framför allt inom den offentliga sektorn. Förväntningarnaär höga på kommuner och landsting i detta avseende, men om resurserna begränsasenligt regeringens intentioner, torde verkningarna i stället bli negativa försysselsättningen. Jag har här sökt anföra några exempel påkommunalekonomiska problem. kommunisterna företräder enskattepolitisk linje, som syftar till utjämning av inkomst- ochförmögenhetsskillnaderna och en rättvisare fördelning av skattebördorna. Vårtparti har länge förespråkat ökade statsbidrag till kommuner och landsting. Enotillräcklig statsbidragsgivning leder till skattehöjningar och stoppar ennödvändig utbyggnad av den kommunala verksamheten. Det är mot denna bakgrund man skall se vårt förslag imotion 611 om utredning av frågan om övergång till statskommunal progressivenhetsskatt, dvs. en för stat och kommun gemensam skatt. Utskottet vill utesluta en sådan utredning av "hänsyntill den kommunala självstyrelsen". I själva verket har statligaålägganden på kommunerna medfört finansiella problem som i mycket hög gradbegränsar den kommunala självstyrelsen . Det torde i stället snarareförhålla sig så att ett nytt, mera solidariskt skattesystem av den typ vpkskissat i sin motion skulle möjliggöra finansiering av den grundläggandesociala, medicinska och kulturella omvårdnaden och därmed öka förutsättningarnaför den kommunala självstyrelsens praktik. Vi menar att de skatteutredningar som arbetar främstsyftar till vissa förändringar inom ramen för rådande system. Denskattepolitiska debatt som förs i pressen däremot har ofta aktualiserat heltandra, mera genomgripande och principiellt nya skatteformer än de nuvarande.Vårt förslag syftar till en utredning rörande en total omläggning avskattesystemet. Så några ord om den andra motionen, 1854, i vilkenföreslås slopad mervärdeskatteeffekt på livsmedel. Genom nu utgåendelivsmedelssubventioner kan man säga att detta krav är tillgodosett ungefärtill hälften. förslaginnebär alltså att den resterande momseffekten måste bort. Häri- Nr 115 genom åstadkommes en betydande lättnad för de breda konsumentgrupper- den na, inte minst barnfamiljerna som har större behov av livsmedel än andra och därmed fär betala mera i skatt på maten än andra. Utskottet upprepar nu de tidigare skattetekniskainvändningarna mot Skattepolitikens förslaget. Dessa svårigheter är starktuppförstorade. I många länder har man inriktning varierandemomsuttag på skilda varugrupper, och det kan f. ö. nämnas att t. o. m. desvenska livsmedelshandlarnas organisation numera uttalat sig för att accepteraett borttagande av mervärdeskatteeffekten på livsmedel. Under den nu pågåendeavtalsrörelsen har från breda fackliga grupper ställts krav i motionensriktning. I samma motion ställer vi ett förslag sominnebär ett stärkande av statsbudgeten. En arbetsgivaravgift beräknad med 1 %på företagens omsättning skulle till statskassan inbringa minst 6 miljarderkr., även om därvid - som vi föreslår - kommuner och landsting skulle undantas. Med det anförda yrkar jag, herr talman, bifall tillmotionerna 1979/80:611 och 1979/80:1854, punkterna 1 och 3. Förste vice talmannen () rephk: Det finns all anledning att instämma i vadSven säger om att det är viktigt att förhindra ytterligare kommunalaskattehöjningar, inte minst med tanke på deras effekt för låginkomsttagare.Under de borgerliga regeringarna har också statsbidragen till kommunerna ökatmer än , framför allt bidragen till de kommuner som har lågskattekraft, många barn eller många äldre. Däremot kan vi knappast se att det skulle vara någonlösning att gå över till en statskommunal enhetsskatt som vpk vill. Utskottethar tidigare vid många tillfällen behandlat sådana yrkanden och finner inteheller nu skäl till att medverka till en sådan ändring i skattesystemet.Övergång till en statskommunal enhetsskatt skulle för det första minska denkommunala självstyrelsen och den skulle för det andra inte skapa några somhelst nya resurser, som i något avseende skulle underlätta för kommunerna. tar också upp mervärdeskatten pålivsmedel, men heter det inte längre mervärdeskatten utanmervärdeskatteeffekten - i motion 1854 vill man att den skall slopas. Man villockså att skall föreläggas förslag om en arbetsgivaravgift påföretagens omsättning. När det gäller mervärdeskatten anser utskottet attriksdagen bör vidhålla sin tidigare uppfattning. Jag kan, om inte SvenHenricsson vet det, nämna att vi med statsmedel redan subventionerarbaslivsmedel med bortåt . Utskottet kan inte heller biträda förslaget om enytterligare arbetsgivar avgift på företagens omsättning. Strävan bör i stället, med hänsyn till företagens konkurrensförmåga gentemot omvärlden och därmed till syssel sättningen, vara att begränsa sådana pålagor som ensidigt drabbar svenska företag och varor men släpper utiändska företag och varor fria. 10 protokoll 1979/80:114-116 Med detta ber jag att också på dessa punkter fåyrka bifall till utskottets hemställan. SVENHENRICSSON (vpk) replik: gör gällande att utskottet avstyrker ett förslag om statskommunalenhetsskatt, men det gör inte utskottet. Det avstyrker faktiskt ett förslag omen utredning. Vi har icke tagit ställning till formerna för denna enhetsskatteller hur den i detalj skulle se ut. Däremot har vi, som jag sade i mitthuvudanförande, konstaterat att det nuvarande systemet innebär storaorättvisor. Jag vill fråga : Är det riktigt och en bra ordning atten familj som bor i betalar . mer i skatt än vadden skulle göra om den bodde i ? En sådan effekt är ju uppenbarligenorättvis, och detta är ett exempel på missförhållanden som vi vill komma tillrätta med genom att utreda möjligheten att införa en total, gemensambeskattning för stat och kommuns räkning. Beträffandemomsen på mat har vi från vpk länge använt uttrycket mervärdeskatteeffekt. Jagvill erinra om att stora fackliga organisationer har accepterat att någontingnu måste hända när det gäller just denna del. Det är inte rimligt att bredaskikt av folket, barnfamiljer och andra, skall bidra till skatteinkomsterna pågrund av att de har stort behov av mat till exempelvis sina barn. Förste vice talmannenINGEGERD () replik: Herr talman! I motsats till utskottets ställningstagandetill underskottsavdragen, som är en mycket besvärlig fråga, har vi frånutskottets sida menat att det står klart att förslaget om en statskommunalenhetsskatt inte behöver utredas. Vi ser redan vilka effekter en sådan skattskulle få. Och jag vill åter erinra om de betydande överföringar till de mestskattetyngda kommunerna som har skett under de borgerliga regeringsåren. Närdet gäller mervärdeskatteeffekten på livsmedel och livsmedelssubventionernahar jag den uppfattningen att om vi i betydligt större utsträckning skullekunna subventionera livsmedlen vore det, av hänsyn till de hårdast trängdagrupperna, till barnfamiljerna, betydligt bättre att i så fall försökakoncentrera insatserna till dem. Däremot har jag mycket svårt att se vilka vinstersom står att hämta genom att vi i betydligt mycket större omfattning änhittills skulle subventionera varandras livsmedel genom väsentligt ökadesubventioner eller genom att ta bort momsen på livsmedel. SVENHENRICSSON (vpk) replik: Jag noterar att i varje fall har förståelse för att dettamed momsen på mat är ett problem. Jag kan komplettera med uppgiften att enbarnfamilj som har ganska stort behov av mjölk betalar uppåt . i skattenbart på sina inköp av mjölk. Den som inte har klart för sig att detta är enextra belastning på barnfamiljerna förstår inte de skatteproblem som finns förde många små inkomsttagarna. På förslag av tredje vice talmannen beslöts att kammarensförhandlingar Nr 115 § 20 Tredje vice talmannen meddelade att läkarintyginkommit för som var sjukskriven den 14 april-den 13maj. Erforderlig ledighet beviljades. Tredje vice talmannen anmälde attPaul Lestander (vpk) skulle tjänstgöra som ersättare för EivorMarklund. § 21 Upplästes följande inkomna ansökan: Undertecknad hemställer härmed om ledighet från riksdagsarbetet fr. o. m. t.o.m. förfullgörande av fackligt uppdrag. Kammaren biföll denna ansökan. Tredje vice talmannen anmälde attBdly (vpk) skulle tjänstgöra som ersäftare för KarinNordlander. § 22 Anmäldes och bordlades Propositionerna 1979/80:139om höjning av kapitalinsats i Väridsbanken () 1979/80:154 omöverenskommelser om bidrag till verksamheten vid sjukhuset ochakademiska sjukhuset i , m. m. 1979/80:165 om vissa varvsfrågor, m. m. § 23 Anmäldes och bordlades 1979/80:1961av i med anledning av proposition 1979/80:136 om vissa professurer vid 1979/80:1962 av m.fl. medanledning av proposition 1979/80:155 om lag om förbud motspridning av bekämpningsmedel över skogsmark § 24 Anmälan av interpellationer Anmäldes och bordlades följande interpellationersom ingivits till kammarkansliet 1979/80:174 av () tillutbildningsministern om konsumtionsutbildningen vid landstingskommunalagymnasieskolor: Vid de flesta av de landstingsägdalantbruksskolorna finns linjer för konsumtionsutbildning. Dessa kurser ärettåriga eller terminskurser och ger framför allt utbildning i kost, hygien ochkonsumtionsfrågor. Dessa kurser är ett viktigt komplement till den kommunalakonsumtionslinjen, som är tvåårig. Många, för att inte säga alla, har nytta avdenna utbildning. Alla är inte betjänta av eller har möjlighet att satsa två årpå en sådan utbildning. Kunskaper i kost och konsumentfrågor är viktiga som ettled i vår utbildning och som en grund att stå på som konsumenter och ansvarigaför skötseln av våra hem. Inom vissa landsting diskuteras nedläggning av dessakonsumtionslinjer. Så är det i , där det nu föreligger förslag omatt konsumtionslinjerna vid de landstingsägda skolorna skall läggas ner.Bakgrunden är den att antalet sökande har minskat från att tidigare ha varitflera gånger antalet platser till att nu nätt och jämnt räcka till för attfylla kurserna. Detta beror på ändrade intagningsbestämmelser för bl. Till denna utbildning krävdes tidigare genomgång avlanthushållsskola eller liknande. När detta krav försvann gavs denuppfattningen att de korta konsumtionslinjerna inte hade något värde förfortsatta studier. Frågan uppmärksammades i motion i , och medanledning härav gjorde utbildningsutskottet ett enhälligt utförligt yttrandesom klart anger bl. a. hur genomgången specialkurs vid t. ex.lanthushållsskola skall värderas vid antagning till högskolestudier. Dettaställde sig bakom. Såvitt jag förstår har inte informationen om denlandstingskommunala konsumtionsutbildningen nått de berörda, eftersomuppfattningen om att dessa kurser inte leder någon vart fortfarande felaktigtfinns kvar. Detta har varit ett av de viktigaste argumenten för nedläggning avden landstingskommunala konsumtionsutbildningen. Eftersom jag sätter stortvärde på denna typ av utbildning, är jag oroad av detta. Jag skulle önska attalla parter, de som eftersöker utbildningen, utbildningens huvudmän ochintagningsnämnderna, finge en bättre information om hur utbildningsutskottetoch också ser på denna fråga. Jag redovisar här nedan utdrag ur utbildningsutskottetsbetänkande /78:7: "I universitets- och högskoleämbetetsförfattningssamling 1977:42 (Föreskrifter för tillämpningen av förordningenmed provisoriska föreskrifter om tillträde till grundläggandehögskoleutbildning) har redovisats ett antal specialkurser som - i kombination med varandra - gerallmän behörighet till högskolestudier efter komplettering i svenska ochengelska. Enligt vad utskottet inhämtat är avsikten att utöver redovisadekurser även t. ex. ettårig specialkurs inom konsumtionsområdet kombinerad medannan ettårig specialkurs skall kunna ge allmän behörighet till högskolestudierförutsatt att erforderlig komplettering sker i svenska och engelska.Motsvarande gäller specialkurs om en termin t. ex. konsumtionsområdet om denkombineras med annan utbildning om tre terminer. Behörighetsfrågan kommer attprövas från fall till fall. Konsumtionsutbildning om minst en termin vidlandstingskommunal gymnasieskola eller lanthushållsskola ger, liksom hemtekniskspecialkurs om minst en termin anordnad av primärkommun, de särskildaförkunskaper som i förutbildningshänseende krävs för tillträde till - inomhögskolan -ekonomiföreståndarlinje, hushållslärarlinje ochinternatföreståndarlinje samt - inom gymnasieskolan - utbildning tillhemvårdare, hushållstekniker samt kock m. fl. Detsärskilda förkunskapskravet anges av universitets- och högskoleämbetet (UHÄ)mestadels på följande sätt: "hemteknisk specialkurs eller motsvarande (t.ex. lanthushållsskola)". I () informationsmaterialupptas däremot som regel inte exemplifieringen med lanthushållsskola. Det är, som utskottet ser det, angeläget att berördagymnasieskolelever får inforniation om att kortare specialkurser om sammanlagtfyra terminer kan åberopas för erhållande av allmän behörighet tillhögskolestudier. Det är vidare angeläget att UHÄ:s och SÖ:s informationbeträffande särskilda förkunskapskrav inom konsumtionsområdet samordnas, så atttvekan inte behöver uppstå om den landstingskommunala konsumtionsutbildningensoch lanthushållsutbildningens ställning i utbildningssystemet. Vad gäller värdet av hemteknisk kurs eller annanspecialkurs inom konsumtionsområdet vid ansökan till barnskötarutbildningen harutskottet inhämtat följande.