prot · G309137 · 1979-12-31 00:00:00 — som gälldeett tragiskt förhållande i historia, nämligen döds- ochmassförintelseläger som har förekommit i vissa länder, lär hasig bekant att de obestridliga mästarna i den verksamheten var de som tillhördeden regim som kom till makten i och som till följd av deallierade regeringarnas och folkens samfällda krigsansträngningar kunde krossasi , Den regeringen kom till makten bl. a. genom en omröstning i den tyskariksdagen . Bland dem som tillhörde den majoritet som ställdesig bakom fullmaktslag var det tyska liberala partiet. En av dessriksdagsledamöter hette . Han blev sedermera president förFörbundsrepubliken . Jag påpekar nu inte detta för att vara elak menför att visa hur orimligt det arom jag t. ex. på grundval av ett sådantförhållande skulle misstänkliggöra i hans demokratiska lödighetoch trovärdighet. Därför tycker jag att jag och andra vpk-are kan få ha vårdemokratiska trovärdighet kvar - i all synnerhet som vi aldrig stuckit understol med vår kritiska inställning till bestämda förhållanden i socialistiskaländer. Det finns ingen liberal international som gör att alla liberaler här i Sverigeär ansvariga för vad liberaler tar sig för i andra länder. Det finns hellericke, , någon kommunistisk international, I den fråga som sakdiskussionen berör vill jag säga; Detmåste väl ändå vara fel att resonera så som gör. Vi har ju haftden situationen att en liberal minoritetsregering inte har kunnat påräknamajoritet för sina förslag. Regeringen har då lagt fram vissa propositioner, imedvetande om att de propositionerna skulle ändras. De liberala representanternai riksdag och utskott har sedan ingått i diskussioner, bl, a, i konkreta frågormed socialdemokraterna, och i utskotten överenskommit om gemensammaskrivningar, där socialdemokraterna har fått igenom bestämda synpunkter som dehar betraktat som väsentliga. Ni har alltså själva gett er in på denkompromisspolitiken. Om ni sedan säger att det inte är någon konstitutionellfara med att regeringen struntar i just de bitar beträffande vilka man komöverens med socialdemokraterna, då måste ni väl ändå säga att detta ärkonstitutionellt diskutabelt. Det är att hårdra tesen om regeringensmanöverutrymme alltför långt. Det är framför allt att befrämja ett dåligtanseende för den praktiska typ av parlamentarism som förekommer här i landetoch för förtroendet för politikerna; det må väl ändå kunnaerkänna. WIVI-ANNECEDERQVIST (s): DanielTarschys ställde en direkt fråga tillmig. om jag ansåg att det var riktigt att regeringen skulle följa vanvettigabeslut som fattats av . Här får vi i och för sig en förklaring till vad vi kallarregeringens nonchalans och försumlighet: det är bara så att regeringen haransett att har fattat vanvettiga beslut. har vi alltså fått denförklaringen. Jag skulle då vilja fråga ; Var det ett vanvettigtbeslut som fattade när vi drog upp riktlinjerna för statligastrukturinsatser inom bryggeribranschen,där vi sade att särskild hänsyn måste tas till regionalpolitiska synpunkteroch sysselsättningsaspekter? tyckte i varje fall inte att detvar ett vanvettigt beslut när han hänvisade till det i ett par frågesvar här iriksdagen. Och var beslutet om tekonäringen vanvettigt när vi sadeatt de kulturella värdena skulle beaktas och att försörjningsberedskapen skullebreddas? Tala då om det för eller för de borgerligariksdagsledamöter som har motionerat om att det beslutet skall följas! Sedan talade om starka, dugliga ochhandlingskraftiga regeringar- precis som om det skulle ha gälltfolkpartiregeringen eller den nuvarande regeringen. Nej, men jag instämmer iatt det nu behövs en stark och duglig och handlingskraftig regering. Men det ären annan aktuell fråga. Granskning av statsrådens tjänsteutövning rn. DANIELTARSCHYS (fp): vill höra litet omreservation 4. Det är en reservation där folkpartiledamöternapåpekar att det är överflödigt att kritisera regeringen för att ett ärende blevliggande . Orsaken till det har från justitiedepartementetuppgivits vara att man avvaktade en grundlagsutredning. Vi påminner ireservationen om att folkpartiregeringen försökte få till stånd en sådanutredning på ett tidigt stadium men att det förslaget avvisades av de andrapartierna tidigt . kom utredningen ändå till stånd, tidigtår 1980. tycker det är tråkigt att vi ifrågasättervpk:s demokratiska trovärdighet. Ja, det gör vi! Vi menar att vpk inte är ettparti som är trovärdigt vad gäller demokratin. Det omdömet grundar vi inte barapå det förhållandet att överallt där kommunistiska partier har kommit tillmakten har demokratin försvunnit, utan vi grundar det också på det svenskavänsterparfiet kommunisternas polifiska dokument. Vi grundar det på ertpartiprogram, där det faktiskt är mycket besynnerligt att ni inte vågar tala omriksdagen, utan talar om en odefinierad folkrepresentation. Mycket besynnerligtoch inte en slump! Vi grundar det vidare pä egna böcker. Det äralldeles klart för den som läser Du skall ta ledningen och makten att det intekommer att bli tillåtet att verka för liberala idéer och en liberalsamhällsekonomi i det samhälle där har tagit ledningen ochmakten. Jag beklagar, , att jag på denna punkt intekan göra något medgivande. Vi tror inte att vpk är ett pålitligt parti fråndeinol.ratisk synpunkt. Jag tror faktiskt att har litetstörre förmåga att skilja mellan principiella resonemang och speciella omdömenän vad hon från talarstolen gav sken av. Jag sade så här till henne: Omriksdagen fattar ett vanvettigt beslut, skall då regeringenverkställa det? Det var ett principiellt och generellt resonemang - ettabstrakt resonemang om man så vill. känner sig träffad ochundrar om diverse beslut som har fattats av var vanvettiga. Mitt svarpå det är nej. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. beslut som räknade upp har f. ö.verkställts. Men kan vi inte vara överens om att det, om regeringen någon gångtycker att ett beslut inte är så klokt utformat, är rimligt att regeringenbegär tillstånd hos att ändra det beslut som fattade? Låtoss helt abstrakt, allmänt och principiellt diskutera den saken. Är detta enrimlig strategi, eller skall regeringen verkställa beslut som den anser felaktiga,alltför dyrbara, alltför krångliga, motverkande sina syften? Det voreintressant att få ett svar på den frågan. När menar att det äröverflödigt att rikta kritik mot att det har förflutit ettriksdagsbeslut om att tillsätta en utredning har verkställts, kastar det ettljus över hela hans sätt att argumentera - det är över huvud taget överflödigtatt rikta kritik mot regeringen, man skall godta vad den gör. Det hjälper inte att man inom folkpartiregeringenplanerade att sätta till en grundlagsutredning. Här i landet har vi dentraditionen att detta sker på grundval av överenskommelser eller i varje fallöverläggningar mellan partierna. Folkpartiregeringen fick klart besked vid dessaöverläggningar, men det behövdes faktiskt en ny regering för att utredningen ominvandrarnas valbarhet skulle sättas till - och dessutom att ärendetanhängiggjordes inom som ett granskningsärende. Men kärnan i allt vad vi nu resonerar om är: Hur mycketrespekt skall en regering ha för ett riksdagsbeslut? Jag kan inte säga annatsom sammanfattning av min uppfattning än att en regering skall respekterariksdagsbeslut. Den skall inte överpröva dem. Vad skulle egentligen vårt arbetei utskotten, som ofta är mödosamt, där vi ibland faktiskt snickrar oss samman igemensamma skrivningar, tjäna till om regeringen efteråt konstaterar att dettatyckte , men vi i regeringen har en helt annan uppfattning, vi anseratt det här var mindre klokt - för att inte använda ett alltför kraftigtuttryck. Vad betyder i så fall riksdagsarbetet? Då blir det enterapi, en lek som vi ägnar oss åt. Men vi är inte satta här för att leka utanför att besluta. Då måste vi också hålla på att våra beslut genomförs. JÖRNSVENSSON (vpk): Vi har från vpk:s sida ingenting emot att vårdemokratiska trovärdighet diskuteras - under den förutsättningen att ävenandras demokratiska trovärdighet diskuteras. Men det är ju den diskussionen somni andra aldrig vill gå in på, trots att det är ni som här i har svaratför övergreppen mot de medborgerliga fri- och rättigheterna vid en mängdtillfällen, när kommunisterna har försvarat dessa rättigheter.Jag behöver inte påminna om undantagslagen, som hans parti istort troget har röstat för, ända tills den blev så rnurken att den föll av sigsjälv. Jag vändermig nämligen mot hela den här typen av resonemang, att sprida misstankemot människor, att indirekt beskylla oss för att vara i stånd till brottslig,statsfientlig verksamhet - och det är vad faktiskt gör , fasthan uttrycker sig litet försiktigare, så att man inte rättsligt skall kunnakomma åt honom. Vi har inte den inställningen till människor eller tillpartieratt vi t. ex. svepande säger att liberalerna tror vi inte ett dugg på.vi vet hur de agerar. Om det nu är så att det liberala koalitionspartiet iVästtyskland har deltagit i beslutet om införande av ett yrkesförbud och DanielTarschys stiger upp här och offentligt förklarar att han är kritisk mot det. dåtar vi faktiskt DanielTarschys på allvar. Vi menaratt han då har gjort sinplikt. Om liberalerna i har begått ett övergrepp mot demokratin,så skall det inte belasta trovärdighet. Den principen har vi.Vi gör och liberalerna i ansvariga enbart för vad degör här - och naturligtvis för hur de kommenterar företeelser i andra länder.Om de är kritiska, så tar vi det ad notam och tycker att det är riktigt ochbra, och vi kastar inte smuts på dem därefter. skall läsa min bok innan han börjar talaom den. Hanskall läsa den ordentligt och ha texterna framför sig. Där stårnämligen ingenting om att man i ett socialistiskt inte skulle fåpropagera för borgerliga idéer och verka fritt för beslut i enlighet med dem.Tvärtom står det uttryckligen att det skall man få göra. Jag ger t. o. m.förslag om hur åsiktsfriheten i praktiken skall kunna utvidgas och blieffektivare. Vad däremot tydligen minns och hänger uppsig pä - och därvidlag missförstår han mig - gäller att man inte skall kunnaavskaffa sådana demokratiska fri- och rättigheter som folkflertalet hartillkämpat sig. Om man i det socialistiska samhället får en utsträckning av dedemokratiska fri-och rättigheterna till exempelvis näringslivet, där de nu intefinns utan där aktieägarna och minoriteten - storfinansen - kommenderar, såskall dessa nya demokratiska fri- och rättigheter äga samma skydd som deklassiska fri-och rättigheterna, allmänna rösträtten osv. Lika orimligt som attavskaffa den allmänna rösträtten skall det vara att avskaffa de arbetandes demokratiskarättigheter i företagen. Men här skiljer sig möjligen vår demokratisyn,eftersom tycker att det är demokratiskt när en liten, litenklick svenskar dominerar hela det ekonomiska livet. Det är för honom ettväsentligt inslag i demokratin. Det kan det aldrig vara för mig. Granskning av statsrådens tjänsteutövning rn. Får jag hemställa till deltagarna iden fortsatta debatten att ta hänsyn till riksdagsordningens bestämmelse attden som har ordet skall begränsa sitt anförande till det ämne som behandlas -och behandlar vi skrivelser. WIVI-ANNECEDERQVIST (s): Jag tog i mitt anförande upp fyra exempel påatt regeringen inte följt beslut. Med anledning därav frågade mig om jag ansåg att regeringen skulle följa vad han ansåg vara ettvanvettigt beslut, fattat av . menade han tydligen inte i sinsenaste replik Granskning av statsrådens tjänsteutövning rn. att någotav de beslut jag avsåg i de fyra exemplen var ett vanvettigt beslut. Vad vårreservation tar upp är just att regeringen på tolv viktiga områden heltåsidosatt beslut. Det gäller både folkpartiregeringen och denborgerliga trepartiregeringen. Man har alltså helt nonchalerat riksdagensbeslut. Sedan vill jag säga som direkt svar att jag anser att enr-egering skall respektera beslut. Jag tycker också att regeringen alltid skallrespektera beslut. Men den respekten behöver inte innebära attregeringen uppfattar sig som ett verkställande utskott. Den svenskaregeringsformen förutsätter inte att regeringen är ett verkställande utskott,utan den förutsätter att regeringen är en självständigt styrande makt. Det varvi överens om vi hade en socialdemokratisk regering, och dethoppas jag att vi är överens om. Jag har i mitt anförande bemött ett stort antal av deanmärkningar som finns i den socialdemokratiska reservationen. Det står mycketmer att läsa i utskottets betänkande. Där finns en stor bilagedel som redovisarallt regeringen gjort för att verkställa olika beslut. Jag hänvisar till debilagorna. Jag skall, herr talman, efter tillsägelse inte fortsättadebatten med , men jag konstaterar att hans senaste inlägg innebäratt har socialismen väl genomförts i kan den icke upphävas. Dettaöverensstämmer icke med min demokratisyn och min föreställning om derättigheter som olika politiska partier bör ha att agera för sina idéer. (vpk): Vad gäller DanielTarschys tolkning av regeringens skyldighet att följa riksdagsbeslut vill jagåterigen erinra om den aspekt jag pekat på, nämligen den speciellasituation som rådde, vilken inte tar hänsyn till när han medformalistiska argument försöker slingra sig ifrån folkpartiregeringens ansvar.Ni lade alltså fram propositioner som ni sedan i flera fall systematiskt diskuterademed socialdemokraterna i utskottet. Folkpartirepresentanterna i skulle,mer eller mindre på regeringens uppdrag får man förutsätta, komma fram tillkompromisser med socialdemokraterna. Dessa kompromisser innehöll eftergifterför vissa socialdemokratiska krav. Jag tycker att ändå måsteinse att det är dålig parlamentarism. Det är formellt synnerligen tvivelaktigtoch diskutabelt att strunta i att genomföra just de punkter som var enförutsättning för en överenskommelse på det parlamentariska planet i syfte attfå igenom regeringsförslaget i dess reviderade form. WIVI-ANNECEDERQVIST (s): Jag fick inget svar från påfrågan varför regeringen inte följde beslut att särskild hänsynmåste tas till regionalpolitiska synpunkter och till sysselsättning närdet gäller åtgärder för Nr 137 bryggeribranschen. Detta trots att vid ett par tillfällenvid Onsdieen den frågestunder här i hänvisat till just de uttalandena. DANIELTARSCHYS (fp): Till vill jag säga att vi ifolkpartiet har. med den styrka vi äger, försökt stå fast vid alla deöverenskommelser vi ingått. Finns det något exempel på motsatsen vore jagtacksam för en konkretisering av den kritiken - i annat fall tycker jag att detmera är tomt prat. För vill jag läsa upp ett litetavsnitt ur mitt första anförande, som hon kanske inte hade tillfälle att höra:Orn bryggerierna sägs det i den socialdemokratiska reservationen att det i denstrukturplan som utarbetats inte skulle tas några regionalpolitiska ochstrukturpolitiska hänsyn. Det är inte sant. Om inte behövde ta sådanahänsyn skulle företaget gladeligen lägga ner ytterligare bryggerier, men detgör man alltså inte. För oss som varit med om att förbjuda mellanölet kan detinte komma som en överraskning att bryggerinäringen fått problem. Jag vet inteom var ined om det beslutet - jag var det. Om hon var medtror jag inte att hon nu vill undandra sig ansvaret för att bryggerinäringenhar fått problem. Granskning av statsrådens tjän-sieulövning m. in. Regionalpolitiska hänsyn har tagits, sägerDaniel Tarschys. Var flnns de regionalpolitiska hänsynen, när man kan föreslånedläggning i en kommun där siffrorna för arbetslösheten är bland de högsta ilandet och där det finns 26 lediga platser på omkring 600 arbetslösa? Det finns faktiskt inte i beslutnågon precisering av vilka orter som måste ha ett bryggeri.Riksdagen har sagt att det skall tas regionalpolitiska hänsyn. Det har Prippsgjort. Jag kan försäkra att om den restriktionen intefanns hade åtskilliga andra bryggerier också varit i farozonen. Jag kan inte anse att det är att taregionalpolitiska hänsyn när man lägger ned ett bryggeri just i den ort som ärmest drabbad. Jag får meddela att anslag nu uppsatts om dettasammanträdes fortsättning efter sedvanlig middagsrast. Granskning av statsrådens tjänsteutövning in. Utbildning i av libyska medborgare vid Sedan samtliga under avsnittet Behandlingen av riksdagensskrivelser anmälda talare nu haft ordet övergår kammaren till att debatteraUtbildning i av libyska medborgare vid . Enligt regeringsformen granskarkonstitutionsutskottet statsrådens tjänsteutövning. Det KU-ärende som vi nubehandlar sträcker sig över agerandet inom tre borgerliga regeringar i fråga omviss utbildning hos helstatliga Telub av libyska medborgare. Ärendet äranhängiggjort av , men den reservation med kritiska synpunkter somfinns redovisad i betänkandet står socialdemokraterna bakom. Själva redogörelsen för de olika turerna i statsrådenstjänsteutövning är vi eniga om. Det finns också tre bilagor: En promemoria från1979 års krigsmaterielkommitté om utbildning vid av militär personal,en promemoria av expeditionschefen vid och en sammanfattningav vad förutvarande handelsministern inledningsvis sade vid enutfrågning som utskottet arrangerade. Vi har också i utskottet hört förreutrikesministern om hennes befattning med frågan och verkställandedirektören vid Telub. Jag tror att vi alla kan erkänna att detär en brist att inte de två sistnämndas uttalanden inledningsvis införutskottet kan redovisas på samma sätt som föredragning. Jag beklagar ocksåatt vi inte hann höra dåvarande, och nuvarande f. ö., försvarsministern . Låt mig rekapitulera berörda statsråds bollande med dennatydligen heta politiska potatis. I regeringen I fick utrikesministern en föredragning rörande uppfattningom ifrågasatt utbildning i för libysk militär personal.Utrikesministern hade inte någon erinran. Svaret blev enligt vad direktörDahlberg sade inför utskottet; "Även om UD inte var stormförtjust, kundeTelub gå vidare med ärendet." måste inom samma regering också hainformerats någon gång i januari-februari 1978. En rapport utifrån om Telubsutbildningsprojekt föranledde kontakter mellan UD och försvarsdepartementet.Det är dokumenterat att statssekreteraren i försvarsdepartementet sågallvarligt på saken och att han avsåg att ta kontakt ined Telub för att avrådafrån affären med libyerna. Den handling jag sett återspeglar departementets negativainställning till affären närmast under ministernivå. Försvarsministern själv hardock enligt givit klarorder till utbildningen. Härfinns en lucka i vårt kunnande, eftersom vi inte hört , Men vadsom är klart är att något initiativ för att stoppa utbildningen i varje fallinte tagits från sida. Även handelsministern inom regeringen informerats om utbildningen och har inte motsatt sig denna. Klart äratt någon samlad diskussion i denna fråga aldrig fördes inom En av dem som satt i regeringen dåKarin Söderoch informerades var dåvarande folkpartiledaren , Han har i efterhand sagt att den regering han själv tillhörde gavklarorder för att ett statligt svenskt företag blev, som Per uttryckerdet. Jag vill citera vad hanskrev i : "Märkligt nog vet vi inte det " - alltsåvad regeringen ville. "Förra trepartiregeringen gav under sin sista tidgenom klarsignal till projektet. Visste om det?" Jag vill här tillägga: Klarordern gavs då Per Ahlmarksjälv tillhörde regeringen. Jag frågar: Visste vice statsministern, som hangärna kallade sig, om detta? Tydligen inte - att döma av hans djupa ogillandeav beslutet. Jag anser det ingalunda belagt att den borgerliga trepartiregeringengivit klarorder om utbildning av terrorister, men nog är det värt en notis iden framtida historieskrivningen om regeringsmaktens förfall att en regeringsmedlem,vice statsminister och partiledare, uttryckt sin uppfattning om ett beslut i denregering han själv tillhörde på det sätt som jag här har citerat. Jag övergår till regeringen . Redan i oktobersökte Telubs verkställande direktör få sammanträffa medhandelsminister om bl. a. utbildningsplanerna; men något sådantsammanträffande skedde aldrig. har hörts av utskottet. Han uppgersig ha blivit inkopplad på ärendet först . Då hade offertenfrån Telub redan accepterats av libyska staten. Detta skedde enligt Dahlbergsuppgifter . kallades Telubs verkställande direktörtill en uppbragt handelsminister, som sade att utbildningen måste stoppas.Dahlberg hävdade att det var för sent att göra något åt saken, och Hädar Carssade att han skulle återkomma. Enligt konstaterades senare att hans negativasyn på utbildningen delades av statsministern, utrikesministern,industriministern och samordningsministern i folkpartiregeringen, då frågandiskuterades. Men vid närmare eftertanke och sedan förenade fabriksverkens chefEric , som är ordförande i , samtalat med industriministerHuss blev beskedet till ändå till slut en bekännelse av regeringensvanmakt. I det stadium ärendet då befann sig saknade regeringenkonstitutionella möjligheter att inskrida, erkänner . Mot detta bör ställas vad Per skrivit i en artikeli , nämligen: "Fp-regeringen tycks ha ogillat saken men hade intekraft att ingripa. Men att hindra ett statligt företag att utbilda utländskamilitärer är naturligtvis möjligt; det handlar främst om politisk vilja. Varförsaknade det?" Så är jag inne på regeringen . Försvarsminister fickden en redogörelse för utbildningen och hade ingen annankommentar än att det var viktigt att sekretess i fråga om svenskaförsvarshemligheter iakttogs. Slutligenhar i denna regering handelsminister i Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. in. Utbildning i av libyska medborgare vid Telub A B Granskning av statsrådens tjänsteutövning rn. Utbildning i av libyska medborgare vid ett frågesvardelgett denna kammare att regeringen inte avser att vidta några åtgärder föratt hindra ifrågavarande utbildningsprojekt. Med tanke pä den betydelse talarna efter mig kommer attfästa vid den saken, vill jag också erinra om att regeringen den 19juli 1979 tillkallade en parlamentarisk utredning om översyn av riktlinjernaför svensk krigsmaterielexport. I direktiven anges bl. a. att utredningen börta upp frågan i vad mån det är befogat att betrakta övnings- ochutbildningsanordningar som krigsmateriel. Utredningen tillkom alltså förstnästan exakt 20 månader efter det att i den första borgerligaregeringen gett klartecken till utbildningen av libyska medborgare vid TelubAB. I direktiven finns inget krav på att frågan om utbildningen skall behandlasmed förtur. Den redogörelse jag här lämnat för den politiskt hetapotatisens vandring mellan ett stort antal statsråd i tre regeringar kanmåhända förefalla otrolig, men verkligheten överträffar ju ofta dikten. Vad jagsagt bygger helt på det material som utskottet redovisar som resultat av singranskning. Den borgerliga majoriteten skriver att denna granskning inteföranlett något särskilt uttalande från utskottets sida. Något ligger det väl idetta. Skildringen kommenterar sig själv. Sedan jag följt deinånga turerna kom jag att tänka på ett latincitat, som fastnat i mitt huvudfrån skoltiden: "Ut desint vires, tamen est laudanda voluntas," Detbetyder: Låt vara att förmågan saknas, så är dock den goda viljan berömvärd. Vi socialdemokrater klandrar inte statsråden för att de iden tjänsteutövning vi granskat gjort för mycket eller för litet. Vad viklandrar är vimsigheten och '.irrigheten i agerandet. Frågan har behandlatsfrån en rad utgångspunkter av skilda departementschefer. Men ingen av de treborgerliga regeringarna har samlat sig till någon enhetlig och gemensambedömning. Det är det som har gett handläggningen prägeln av stor förvirringoch oklara besked. En sådan virrighet underminerar en parlamentarisk regeringsauktoritet och skapar osäkerhet hos dem som söker råd och anvisningar hosansvariga medlemmar av densamma. Jag yrkar att denna kritik ges regeringen till känna ochatt således reservation 5 bifalles. Under detta anförande övertog tredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. SVEN-ERIKNORDIN (c): Utskottets granskning av regeringenshandläggning av den s. k. Telubaffären gäller frågan om handläggningen står iöverensstämmelse med de av antagna riktlinjerna för den svenskakrigsmaterielex-porten.