prot · G309152 · 1979-12-31 00:00:00 — Jag vill också gärna i detta sammanhang såga någotbeträffande det uttalande som jag har gjort i samband med diskussionen ombarnens situation i förhållande till den nya socialtjänstlagen. Om man bortserfrån rubrikerna, som jag infe har saft, så står där aft läsa att jag tycker detär bra aft socialutskottet har beslutat sig för att utredningen även skall fåfölja lagstiftningens möjligheter att tillvarata barnens rätt. Det är vad jaghar sagt till massmedia, och jag har förstått aft jag pä den punkten har sammauppfattning som socialutskottet har uttalat - att vi måste följa upp dessafrågor som gäller barnens situation i förhållande till den nya lagstiftningen. Det är naturligtvis helt klart aft vi ständigt måste följautvecklingen när det gäller barnen och deras totala miljö i vårt modernasamhälle. Jag tror att och jag i det avseendet från olikaideologiska utgångspunkter har samma uppfattning-att vi under en långtid kanskeägnat barnen för liten uppmärksamhet och att vi därför ständigt måste beaktaderas behov i samhället. Och det bästa är ju att vad som är bra för barnenegentligen också är bra för vuxna i samhället i dess helhet. Jag har visat på barnens betydelse i det socialpolitiskaarbetet genom att föreslå att vi skall inrätta ett barnmiljöråd. Det kommer välinte att ha så stora uppgifter till en början, men det skall fa ett störregrepp på hela barnmiljön än vad som har varit möjligt i det gamlalekmiljörädet. Det är eft tecken på att jag lägger stor vikt vid barnenssituation. Jag har också i budgetpropositionen sagt att vi måstesammanföra alla de utredningar som har gjorts och ha detta som underlag för deåtgärder för barnens bästa som vi kommer atf vidta för framtiden. Det är demera generella åtgärderna som vi studerar och kommer aft arbeta vidare med. När det gäller den rättstillämpning som f. n. äger rumfinns det faktiskt inte särskilt stora regionala avvikelser. I stort sett harman ungefär samma mönster över hela landet, med eft undantag. Det är , somhar en större andel upphävda beslut än andra delar av landet. Från olika håll har det rikfats uppmärksamhet på dessafrågor. Det är anledningen till att de konfaktkonferenser har ägt rum sorn jagpekade på i mitt svar. har t. ex. när det gällersocialkonsulenternas arbete tagit initiativ till konferenser runt om i landetför att förbättra kontakten mellan länsrätterna och de socialacentralnämnderna. Det är ett satt som vi kan använda oss av för att få enlikartad bedömning och slippa dén mycket uppslitande situation som det är frågaom när ett beslut ändras. Även om det slutliga beslutet kanske är det riktiga,är det en stor otrygghetsfaktor för barnen. Jag vill än en gång upprepa att idessa kontaktkonferenser också deltar representanter för kammarrätterna. Det har också ägt rum en central konferens på initiafiv avsocialstyrelsen i vilken och deltog.Uppmärksamheten är således riktad på dessa frågor. Det är naturligtvis ävensocialdepartementets uppgift att följa dessa frågor, och vi kommer även ifortsättningen atf peka på behovet av återkommande konferenser och fortlöpandesamarbete för att få en enhetlig bedömning. I detta arbete måste i alla lägenbarnens bästa vara det riktningsgivande - det är min uppfattning. Det är ju själva grunden för vuxenlivet som läggs i barnaåren.Att barnet får en trygg uppväxttid med möjligheter till identifikation med envuxen med vilken barnet har en stabil kontakt är oerhört väsentligt för barnetsutveckling. Det är detta vi måste eftersträva i a/la sammanhang. En mycket viktig fråga, som inte minst har belysts i detarbete som har ägt rum kring hela socialtjänstlagen, är vad som kan göras förde barn som far illa och som vi ännu inte har nätt med våra åtgärder. Man harkommit fram till aft vi måste ha en helhetssyn på familjen, att vi mäste arbetamed uppsökande verksamhet och atf vi också, för att förebygga problem, måste haen social planering när våra nya samhällen planeras. Det är alltså sammantagnaåtgärder - kontakter med föräldrarna och åtgärder på barnavårdscentraler och iskolan - som gör det möjligt att upptäcka när barn far illa och ge dem denhjälp och det stöd som de och föräldrarna behöver. Det är på detta sätt vimåste arbeta för framtiden. Jag vill slutligen, som svar på en av de frågor som LenaÖhrsvik ställde, säga att detta är ett arbete som pågår och stundligeninom . Vi följer upp allt sorn händer pä detta område, ochvi kommer att föreslå åtgärder i takt med att vi kan hitta konkreta och bralösningar för barnens bästa. Om den sociala omsorgen om vissa barn Om den sociala omsorgen om vissa barn LENAÖHRSVIK (s); Jag fär tacka för detta kompletterande svar.Det gav en litet annan bild än det första svaret jag fick, Det är bra atf detnu är helt klarlagt att det inte skall ske någon särbehandling av dessa barnutan att man skall se fill helhetsbilden. Som jag sade fidigare tycker jag atf det är bra atf dennafråga belyses, men risk har funnits för feltolkningar. Jag är därför glad atfvi här har kunnat rätta fill defta. Jag vill återkomma fill de regionala skillnaderna irättstillämpningen när det gäller barnavårdslagen. Det gäller ju infe baraantalet beslut, utan det är också fråga om skillnader när det gäller attupphäva beslut som fattats av de sociala centralnämnderna. Där finns detväldigt stora regionala skillnader. Det har i alla fall jag kunnat läsa ut avrapporten. Jag skulle önska aft det kunde göras en speciell kartläggning avjust de områden där det förekommer särskilt många fall och där det kanmisstänkas att rnan inte har samma tolkning som pä andra ställen i landet. Jag sade tidigare att jag tycker det är bra att man hartagit inifiativ till kontaktkonferenserna. Det handlar om att man skall kunnafå bättre kontakter med varandra och lära mer om varandras jobb. Men jag skullevilja ha ytterligare någon synpunkt på frågan om social expertis. Detförekommer att man avgör barnavårdsmål utan aft social expertis varitinkopplad. Jag vill bara fråga socialministern om det finns några planer på aftförändra sammansättningen av länsrätterna eller att någonsfans fastslå atfsocial expertis måste inkopplas vid avgörandena. Jag vill som svar på den sista frågan baratillägga atf vi i de direktiv som vi arbetar med när det gäller den beställningsom vi delvis fått och delvis kommer att få från om vård utansamtycke och därmed sammanhängande problem lägger stor vikt vid just den härsidan av saken. Det är viktigt aft de sociala aspekterna vägs in i sammanhangetpå ett annat sätt än som varit fallet. Det aren av de slutledningarman måste göra, eftersom detta bygger på socialtjänstreformen, enligt vilkenden sociala aspekfen skall vara med i alla beslut av det här slaget, Jag vill återkomma änen gång till de regionala skillnaderna. Kan man tänka sig att göra en fördjupadundersökning av de resultat som kom fram i den förra undersökningen? Enligt dentolkning jag gör finns det nämligen regionala skillnader. Avsikten med de konferenser som äger rum äratt få enhetlighet i bedömningen, I det fortsatta arbetet kommer mannaturligtvis att gä djupare och infe bara ta hänsyn till antalet fall för aftfä den belysning som efterlyser. Det blir en naturlig följd av dendebatt som överhuvud taget förs om barnens situafion i förhållande till den lagstiftning vi Nr 152 Detär fråga om en konflikt sorn är näst intill olöslig när det i relationen den barn-föräldraruppstår en situation som leder till rättsligt förfarande. dockviktigt aft man här får en så enhetlig bedömning att den leder till ett bra Om det ökande alkoholmissbruket bland kvinnor resultatför både föräldrar och barn. Jag vill bara lägga till en sak. Jag glömdeatf tacka socialministern för det klarläggande hon gav när det gällerinställningen fill den nya lagstiftningen. Jag tror att det vore bra omregeringen på något sätt utåt kunde offentliggöra den inställningen, så att detinte råder någon missuppfattning. Massmedia har gett oss en bild som kan tydapå att det här förekommer missuppfattningar. Överläggningen var härmed avslutad. §7 Om det ökande alkoholmissbruket bland kvinnor Socialministern erhöll ordet för att besvaraBonnie Bemströms (fp) anmälda interpellation, 1979/80:189, ochanförde; har frågat mig vilkaåtgärder jag ämnar vidta mot det ökande alkoholmissbruket bland kvinnor ochvilken roll jag anser att kvinnoorganisationerna kan spela i arbetet attförebygga och upptäcka alkoholism hos kvinnor. Traditionellt har kvinnor haft försiktiga alkoholvanor ochen mera restriktiv attityd till alkoholen än männen. Under de senasteårtiondena noteras dock minskad andel absolutister, ökad alkoholkonsumtion ochökat missbruk bland kvinnor. Ökningen är tydligast i de yngre åldersgrupperna.Högsta alkoholkonsumtionen bland kvinnor har ungdomar i åldern . Avmedicinsk statistik framgår atf avancerat missbruk har ökat bland kvinnor. Man vet inte hur stort alkoholproblemet bland kvinnoregenfligen är. Antalet kvinnor med alkoholproblem i landet har dock uppskattatstill ca 60 000 och relationen manliga och kvinnliga missbrukare till 5:1,Kvinnornas missbruk är ofta dolt. Adekvat vård når dem därför alldeles försent, oftast först i samband med någon akut komplikation. Alkoholkliniken på har sedan mittenav haft en del av sitt forskningsprogram inriktat på alkoholproblemhos kvinnor. Skillnader i sjukdomsbild och sjukdomsutveckling mellan kvinnoroch män har påvisats. Kvinnornas missbruk tycks vara mera destruktivt.Prognosen är sämre, överdödligheten större. Könsskillnaderna har man i debattenhuvudsakligen relaterat till psykologiska mekanismer. När det gäller biologiskaaspekter är mycket ännu okänt. Under desenaste åren har effekterna av alkohol i samband med graviditet Om det ökande alkoholmissbruket bland kvinnor Man vet att missbruk hos modern inte bara medför en allvarligsocial belastning för barnet utan också att det finns risk för fosterskador avvarierande omfattning. Då antalet högkonsumenter och missbrukare ökar framförallt bland kvinnor i fertil ålder kan man befara att antalet fosterskador ökar. De behandlingsresurser som finns för alkoholmissbrukarehar formats av traditionen att missbrukare är män. Vård och behandling avalkoholskadade kvinnor kan sägas vara ett bristområde. har detblivit allt vanligare med samtidig vård av kvinnor och män, Särvård haremellertid äter börjat efterfrågas. Motiveringen är atf kvinnor på de flestabehandlingsställen är i minoritet och har svårt aft känna igen sina egnaproblem tillsammans med manliga missbrukare. har på uppdrag av regeringen gjort enutredning om verksamheten med samtidig vård av män och kvinnor vidnykterhetsvårdsanstalter. Samvården hade inte varit helt problemfri, menerfarenheterna var så positiva att det enligt borde varanaturligt att genomföra samvård på samtliga anstalter. Denna har enligt ett utmärkt terapeutisktvärde som också utnyttjas framför allt inom de miljöterapeutiskainstitutionerna. Alkoholkliniken vid planerar nu att ianslutning till forskningsmotfagningen inrätta en specialmottagning för kvinnormed tidigare problem. Information om verksamheten, vilken skall rikta sig tillkvinnor inom landstingsområde, skall spridas fill grupper ochbefattningshavare som möter kvinnor i riskzonen, mödravårdscentraler,socialläkarmoftagningar m, m, men även till kvinnoorganisationer. Verksamhetenär avsedd som en försöksverksamhet med årsvis utvärdering och rapportering. Kunskapen om alkoholiserade kvinnor beträffande prognosoch behandling är bristfällig. Det gäller infe minst flickorna, dvs, den gruppdär bruket ökar mest. De skiljer sig i flera avseenden från de vuxna kvinnorna.De har börjat dricka alkohol fidigare och dricker på eft annat sätt. dvs, sornpojkarna. Alkoholklinikens fortsatta forskning inom detta område skall inriktaspå att studera utvecklingen av alkoholberoende och dess skadeverkningar medicinskt,psykologiskt och socialt för olika åldersgrupper. Uppföljningen ochutvärderingen fär sedan tjäna som underlag för utformningen av särskildabehandlingsprogram. En målsättning enligt alkoholklinikens planering är attutforma alternativa behandlingsprogram för kvinnliga alkoholmissbrukare. har anslagit 500 000 kr.till ett projekt vid i för att dels ta fram ettinformationsmaterial om alkohol och graviditeter, dels utveckla metoder för användningav detta, bl. a. i föräldrautbildningen och i högstadium samt förden personal inom socialvård och sjukvård som kommer i kontakt med blivandemödrar. Nämnden har också i inbjudan att söka medelfill försöksverksamhet med fritidsaktiviteter särskilt angivit atf flickor iungdomsåren är en prioriterad målgrupp. Nämnden har dessutom i sina preliminäradiskussioner om informationsinsatser i kampanjform på tagit uppproblemafiken kvinnor och alkohol. Genom delegation för social forskningutgår vidare bidrag till ett projekt om stöd för barn till alkoholskadademödrar. När det gäller frågan om vårdinsatser ochinformationsinsatser till gravida kvinnor bör följande särskilt framhållas. kommer att publicera enundersökning som styrelsen gjort om missbruk under graviditet. Därvid föresläsett åtgärdsprogram för att dels förebygga uppkomsten av missbruk under graviditet,dels hjälpa mödrar som redan befinner sig i denna situation. Styrelsen förordarett nära samarbete mellan de hälso- och sjukvårdande och de sociala organen idessa frågor, pågår en försöksverksamhet vid någramödravårdscentraler i och med ökade vårdinsatser ochinformationsinsatser för kvinnor. Verksamheten kommer att utvärderas underslutet av , Man har etablerat en samverkan mellan mödravårdscentral ochsocialbyrå där man på olika sätt bemödar sig orn aft hjälpa och stödja degravida kvinnorna att avhålla sig från alkohol. Som framgår av det sagda har åtgärder vidtagits och olikaförsöksverksamheter initierats i anledning av det uppmärksammade ökadealkoholmissbruket bland kvinnor. Det mångfasetterade problem som det växandealkoholmissbruket bland kvinnor utgör medför dock eft behov av särskilduppmärksamhet på detta område. Jag har därför i direktiven till det nyinrättadesamordningsorganet för alkoholfrågor bl, a, framhållit aft samordningsorganetsärskilt bör beakta frågan om det växande alkoholmissbruket bland kvinnor.Också barnens situation i familjer där missbruk förekommer måste uppmärksammas.Möjligheterna att utveckla stöd till gravida mödrar bör uppmärksammas, liksomfrågan om ökade förebyggande insatser och särskilda vårdinsatser på området. De särskilda problem som ett alkoholmissbruk undergraviditeten för med sig har tagits upp under utskottsbehandlingen avsocialtjänstlagen. Utskottet framhåller bl, a, att olika frågor som berörvården av gravida kvinnor med missbruksproblem bör belysas i en utredning. Medhänsyn fill frågans vikt och kontroversiella karaktär anser utskottet att dennautredningsuppgift bör läggas på den av begärda parlamentariskaberedningen för översyn av bl, a, reglerna om beredande av vård utan samtycke.Beredningen bör enligt utskottet behandla den nu aktuella frågan med förtur.Riksdagen kommer att ta ställning till utskottsbetänkandet. Kvinnoorganisationerna har en vikfig uppgift aft fylla idet förebyggande och rehabiliterande arbetet. Genom ätt i sitt arbete skapa engemenskap och ett kamratstöd bör organisationerna kunna hjälpa kvinnor hosvilka ensamhetskänslor och isolering ofta är en grund till missbruk. Kvinnoorganisationeroch andra organisationer och organ som arbetar för jämställdhet mellan kvinnoroch män bör också kunna göra en viktig opinionsbildande insats. Om det ökande alkoholmissbruket bland kvinnor Om det ökande alkoholmissbruket bland kvinnor . Som jämstalldhetskommittén framhållit i sitt förslag tillnationell handlingsplan för jämställdhet, kan opinionsbildning mot det ökademissbruket ses som en del av det fortsatta jämställdhetsarbetet. Att övertadåliga vanor från det motsatta könet innebär inte jämställdhet. Könsrollernasbetydelse måste beaktas både i det förebyggande arbetet och i utformningen avbehandlingsmodeller. Jag har mycket goda erfarenheter av mitt möte medfolkrörelserna . Därför har jag för avsikt aft inbjuda olikagrupper för att fortsätta diskussionen kring problemen inom missbruksområdet.Med tanke på det svåra och sammansatta problem som kvinnornas missbruk utgöravser jag att rikta en särskild inbjudan till kvinnoorganisationerna. BONNIEBERNSTRÖM (fp): Jag tackar socialministern för det mycketomfattande svaret. Jag tolkar det sä, att socialministern också ser allvarligtpå det ökande alkoholmissbruket bland kvinnor. Min fråga gällde såledeskvinnlig alkoholism och vilken roll socialministern anser attkvinnoorganisationerna kan spela i arbetet mot kvinnlig alkoholism. Det finns starka skäl för aft i den alkoholdebatf som förssärskilt och mycket mer fa upp kvinnors alkoholmissbruk. Här liksom i allaandra sammanhang har kvinnor det värre. Det är fakfiskt bättre aft vara manligalkoholist, även om kvinnlig alkoholism fortfarande relativt sett är ovan- Det finns starka skäl för att kvinnoorganisationerna skallengagera sig i arbetet för aft förebygga kvinnlig alkoholism, eftersomkvinnoorganisationerna har breda kontaktytor med alla åldersgrupper. Mentyvärr har kvinnoorganisationerna - med undantag för några av de etableradepolifiska kvinnoförbunden - inte ställt upp särskilt solidariskt. Jag skullenäsfan vilja säga att de har svikit. Det starka engagemang och de krav på ansvar för framtidagenerationer som fördes fram i antikärnkraftsrörelsen kan behövas lika väl iden här debatten. För nar kvinnor missbrukar alkohol är det ett större hot motframtida generationer än när bara männen gör det. Kvinnor dricker dessutom isin ensamhet, gömmer sig med flaskan, till skillnad från männen. Kvinnordricker för att döva sin ångest och gör fler självmordsförsök. Nuvarandevårdinsatser ger fler misslyckanden bland kvinnorna än bland männen. Justdärför behövs gemenskapen som en lösning pä problemen med kvinnors alkoholmissbruk. Det finns ca 60 000 kvinnor med alkoholproblem i landet, IStockholms län finns det ca 12 000, Var fjärde yngre tonårstjej dricker sigordentligt berusad en gång , vilket är mer än bland killarna. Detbetyder att morgondagens kvinnliga alkoholist infe kommer aft bete sig på sammasätt som dagens. Tonårstjejer tar över mer av killarnas beteende. Man dricker igäng, vilket i och för sig kan betyda att också tjejerna kommer tidigare tillbehandling. Men det är infe givet att det blir så. Det faktumalt fler tonårsflickor dricker kommer också att betyda att antaletalkoholskadade nyfödda barn, som uppgår till 300-400, kommer att öka. Ca100 barn har allvarliga skador och kommer atf kräva vårdinsatser fränsamhällets sida, förutom att mödrarna inte själva har förutsättningarna attbidra med vårdinsatser. Det är djupt tragiskt - barnen kommer att bliinstitutionaliserade redan från början samfidigt som samhället mäste ställa uppmed massor av resurser som det hade varit långt bättre om man hade satsatdessförinnan. Det är ju också av dessa skäl som uppmärksamhetenriktas så starkt mot gravida kvinnors alkoholproblem. Det är också den gruppenav kvinnliga alkoholister som är föremål för de flesta satsningarna. Men delfinns, herr talman, egentligen något djupt tragiskt också i detta. Kvinnor blirföremål för alkoholisfvård, inte därför att de själva behöver hjälp utan förattdet ofödda barnet måste skyddas. Jag har vid ett flertal tillfällen diskuterat de härfrågorna och funnit att det ibland är fruktansvärda angrepp som riktas motalkoholiserade gravida kvinnor. Omsorgen om kvinnorna själva är obefintlig. Det har från kyrkligt håll ställts krav på attinföra förbud mot rökning och alkoholbruk för gravida kvinnor. De gånger inanfrån de här gruppernas sida går in i frågor som rör kvinnors villkor är detinte för att stötta dem utan för aft straffa dem. Det finns i så fall lika starka skäl att också ställa kravpå förbud mot de blivande pappornas alkoholbruk, bl, a, därför attalkoholiserade män också är eft hot mot framtida generationers psykiska hälsa.Barnmisshandel är ingen ovanlighet i de fallen liksom infe hellerkvinnomisshandel. Gravida kvinnor behöver också stöttas i sin strävan att kommafrån alkoholbruk eller -missbruk. Männen spelar därför en viktig roll i desammanhangen, har i sitt interpellationssvar räknat upp enhel del insatser, men det mesta av dessa insatser riktar sig till gravida kvinnor.Därför finns risken att äldre kvinnor inte blir föremål för insatser. Det finnsen del forskare som menar att kvinnor som varit hemmafruar i hela sitt livriskerar att komma i en sådan kris när barnen flyttar hemifrån och när mannensatsar alltmer pä sin karriär att de kan bli alkoholiserade. Närnykterhetsrörelsen talar om att ändra alkoholkulturen har det hitfills aldrigförts en debatt om hur man skall kunna förebygga och förändra den miljö ivilken kvinnorna kan riskera att bli alkoholiserade. Vi måste nu börja med atfgöra ordentliga insatser pä det området. Kvinnor utsätts för ett dubbelt förtryck av alkoholen,dels som alkoholisthustrur, som blir misshandlade, dels sornalkoholmissbrukare, I många sammanhang har man förringat alkoholförtryckef avkvinnorna, därför att alkoholisthustrun har en stor betydelse för att denalkoholiserade mannen inte helt skall falla igenom. Det problemet har därförinte tagits riktigt på allvar. Men när kvinnan själv blir alkoholiserad flnnsinte alls samma sociala skyddsnät omkring henne, I forskningslitteraturenbeskrivs hennes alkoholisthistoria så, aft mannen i början t. o, m, uppmuntrarhennes bruk, men när hon sedan blir alkoholiserad riskerar hon aft blifrånskild i långt större utsträckning än mannen, gifter om sig både en och tvågånger men då oftast Om det ökande alkoholmissbruket bland kvinnor Om det ökande alkoholmissbruket bland kvinnor Och behandlingen kommer . Det finns ingenalkoholfri miljö kvar omkring henne. Några ord orn vården. Det finns nu sanivård på mångaställen i landet. Socialministern har nämnt detta i sitt svar. Det finns en delkrifik att rikta mot samvård - kvinnorna riskerar nämligen att utsättas försexuellt förtryck -men jag tror trots allt att möjligheten till samvärd mästefinnas. Finns inte samvård, finns det i regel ingen vård alls. Eftersom dealkoholiserade kvinnorna är sä få byggs infe särskilda hem för dem. De har medandra ord sarnrna situation sorn de kvinnliga internerna. De får ingen vård påhemorten därför aft de år för få, I de fallen kan samvården vara en lösning.Den kan också fungera bättre i en del fall. Men måste landstingen sträva efter aft få frambättre vårdenheter som riktar sig till enbart kvinnor, I det sammanhanget ärKarolinska sjukhusets försök intressant, i synnerhet som det är meningen skall ha ett öppet hus-system. De kvinnohus som finns på en del orter i landet böröppna sina dörrar också för den här gruppen kvinnor och låta hjälp stå tillförfogande. Kvinnohusen får inte alltför mycket inrikta sina insatser på aftlösa misshandlade kvinnors problem - de måste också ta sig an de alkoholiseradekvinnornas problem, har i sitt svar nämnt att hon inbjudersärskilt kvinnoorganisationerna till diskussion om alkoholfrågorna. Jag är nöjdmed att den inbjudan kommer och ser min interpellation som upphovet till det, stora sammandragning av folkrörelser som man för sedan hade omalkoholen fanns inga representanter för kvinnoorganisationerna med som talarepå programmet. Jag hoppas aft det var eft förbiseende, även om det infe haruppfattats sorn ett sådant. Det är också min förhoppning att jag har fått ettsnett urval av de bilder som används i langningskampanjen. Det är nämligen barakillar på de bilder som jag har sett, men jag hoppas att socialministern kanbekräfta att jag inte har sett alla bilder, I den arbetsgrupp påsocialdepartementet som ansvarar för langningskanipanjen finns av naturligaskäl ungdomsorganisationerna rned men inte kvinnoförbunden. Men jag tror infeatt det vore så dumt att ha kvinnoorganisationerna med. om del finns ett starktintresse för att identifiera de unga flickornas alkoholmissbruk.Ungdomsorganisationerna i all ära. men flickorna har inte allfid fått någonplats i dessa.