prot · G309132 · 1979-12-31 00:00:00 — För socialdemokraternaär det helt främmande att med sådana medel bedriva biståndspolitik, och jagutgår från att mittenpartierna i dagens debatt tar klart avstånd från denhårdnande moderata profilen i biståndspolitiken. Jag ber härmed att få yrka bifall tillsamtliga socialdemokratiska reservationer som är fogade till utrikesutskottetsbetänkande /80:20. ägde i dennakammare den årliga utrikespolitiska debatten rum. Den präglades naturligt nog,ined anledningav kända händelser , av bekymmer och oroinför den världspolitiska utvecklingen, och det gällde såväl från regeringensom från den socialdemokratiska oppositionen. Avspänningen, till den del denfunnits, hade satts i väntrum, kapprustningen ökade och stora flottrörelser -alltid dåliga tecken - pågick ute på världshaven. Under deveckor som gått har läget sanneriigen inte förbättrats. i ett av de mest riskfyllda områdena på jordklotet, har Mellersta Östern-problemen kvarstår. 12 erna är kvar i ochframför allt i , där enligt uppgift nu ocksåkärnvapenrobotar installerats i närheten av det sund varigenom västern hämtarnära nog tre fjärdedelar av sin olja. Pessimister drar paralleller mellan år1980 och , en jämförelse som egentligen är löst grundad ochsom saknar sakligt underlag, men som redan genom sin förekomst oroar.Förhoppningen kvarstår att om inte annat de moderna förstörelsevapnens terror-och förintelseeffekter i alla fall skall verka avhållande på hetahjärnor och på makt- och prestigehungriga. Men en farlig lek med elden pågår.Borde inte alla veta att efter ett terrorkrig finns en förlorare - deöverlevande - och att allt bistånd försvinner som genom ett trollslag? behandlas nu det svenska biståndet, detmultilaterala och det bilaterala. Sammanlagt innebär regeringens förslag enökning med 600 milj. kr. eller i förhållande till innevarandebudgetår. Det svenska biståndet uppgår nästa budgetår till 5.015 miljarderkronor - något av BNP, det uppställda målet. Om detta råder trotsbudgetunderskottet och svårigheterna med bytesbalansen enighet i utskottet.Löftena skall infrias. Genomgående har utskottsmajoriteten följt regeringensförslag, såväl i fråga om de allmänna principerna som i fråga om länderavtalen.I två fall föreslår utskottet att ger en mening till känna förregeringen. Det ena rör att en delbetalning till försågs med ett förbehåll,vilket av Världsbankspresidiet godkändes. Det gällde inte en svensk utan enamerikansk inbetalning. Den har tillsammans med övriganordiska länder redan kritiserat detta förfarande. Utskottet understryker nukritiken och framhåller att tillvägagångssättet icke får bli prejudicerande, I det andra fallet har utskottet med anledning av enenskild m-motion rörande vegetationens betydelse för den mänskliga miljönsfortbestånd uttalat, att regeringen bör verka för en intensifierad forskning pådetta område och för en internationell samordning - ett initiativ somförefaller i hög grad påkallat. Till betänkandet finns fogade ett antal reservationer frånden socialdemokratiska oppositionen, närmare bestämt 15 stycken, och ibetänkandet har bl, a, behandlats ett antal motioner från vpk, I sinreservation nr 2 yrkar socialdemokraterna att skall ge 40 milj, kr,till med uppgift att ge bistånd till de minstutvecklade . Regeringen har föreslagit 30 milj, kr., med denmotiveringen att därmed höjt sitt bidrag med 5 milj. kr, och därtillutfäst sig att ge lika mycket för vart och ett av de två följande budgetåren,andel blir därmed av fondens medel, och vi är efterNederländerna den största bidragsgivaren. Utskottet anser icke att börfå en än mer dominerande ställning i detta sammanhang och avstyrker därförmotionen. Nästa reservation är av mera principiell art.Reservanterna anser sig i biståndspolitiken spåra ett minskat intresse för stödtill oberoende och en ökad kommersialisering av det bilateralabiståndet. Också tog upp detta. Reservanterna vill ickeutesluta kommer- Internationellt utvecklingssamarbete m. rn. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. siellstatlig finansiering med u-landsanknytning, men vill då icke att detta skallinräknas i enprocentsramen. Men det gör det faktiskt icke. Både anslagen tillSWEDFUND och de medel som avsatts till blandade krediter ligger ovanförenprocentsramen, om man vill räkna så. Ännu viktigare är att vi icke kan undgåatt anlägga en mer odogmatisk syn på vårt bistånd. Det finns mera anledningtill samverkan med svenskt näringsliv för att uppmuntra och främja engagemangeni än till att rynka på näsan däråt. Utomlands är man inte så rädd. Vi riskerar faktiskt atthamna långt efter våra konkurrenter i , om vår utrikeshandel och vårautrikesinves-teringar icke får något stöd till engagemang i . Man kan, som så ofta har sagts i debatten, inte ta dessasom en enhet. De oljeproducerande länderna utgör en överklass i sammanhanget.De behöver ingen hjälp. De ger själva bistånd. Men det finns också andrau-länder, i vilka utvecklingen går med rasande fart och där nya industrierväxer upp och därmed nya handelspartner tillkommer. Och så finns det en grupp,som är kvar i fattigdom och elände, och det är främst dit som det offentligabiståndet måste gå. är ett försök än så länge, tillkommet för attfrämja industrialiseringen i . Och fördelen med fonden är att den förett ringa mått av bistånd kan och bör dra till sig kapital från den privatakapitalmarknaden. De två första överenskommelserna med och Tanzaniautgör en början. Tanken med s. k. blandade krediter är på remiss, och härtillåterkommer utskottet med tiden men vill redan nu genom att avsätta ett beloppför ändamålet, under förbehåll av senare godkännande, möjliggöra ettraskt beslut när tiden är inne. Detta och inget annat är det tal om här, fruSigurdsen. Kritiken i samma reservation om bristande intresse föru-ländernas oberoende är mer svårbegriplig. Ett studium av densocialdemokratiska motionen i ärendet samt läsning av cirkulärartiklar i densocialdemokratiska pressen ger dock vid handen att därmed avses främst attbiståndet från till avbryts, att landramen till skärs nednågot och att stödet till inte blir högre. Till dessa intressantasynpunkter återkommer jag . Men reservationerna 15 och 16 har ett närasamband med denna svårbegripliga tredje reservation. I reservation 10 yrkas alltså en anslagshöjning med intemindre än 30 milj. kr. fill , dvs. dubbelt mot vad regeringenföreslår. Vpk nöjer sig med 10 milj. kr. men önskar att landet blir ett svensktprogramland. Frågan om våra programländer är emellertid under särskild prövningtill följd av tidigare uttalanden. SIDA har färdigställt enutredning härom som närmare skall prövas av styrelsen, som därefter skall gesitt förslag till regeringen. Att nu anta nya programländer kan inte gärna varavälbetänkt. Klokt är att ännu avvakta utvecklingen i ochNicaragua. Avlägsnandet av Somozaregimen i hälsades medberättigad glädje, och alla hoppades på att stabilitet i landet skulleåstadkommas. Men frossbrytningarna efter regimskiftet tycks inte vara helt över- de senaste rapporterna är oroväckande - och 30 milj. kr, synes tillräckligt.Dessutom utesluter inte regeringen extra bidrag därutöver, om så blir påkallat, I propositionen föreslås också på grundval av ettuttalande från förra årets riksdag ett anslag på 20 milj. kr. till ochDominikanska republiken, vilket socialdemokraterna vill höja till 30 milj. kr.Det anges uttryckligen att det här är fråga om ett tillfälligtbetalningsbalansstöd, som när det gäller bl. a. skall utgå i form avimportstöd. Emellertid är medelinkomsten i dessa länder liksom i Nicaraguarelativt sett inte särskilt låg-i varje fall inte beträffande , där dennuvarande omstridda regimen uppenbarligen bär ansvaret för det svårastatsfinansiella läget. Förhandlingar pågår med IMF, och ett val är näraförestående. Naturligtvis kan det sägas att det är förvånande attSverige med egna bytesbalansproblem träder in som bidragsgivare till ett annatland i denna situation. Men utskottet är enigt därom och ingen har, troligenmed hänsyn till beloppets ringa storlek, velat avstyrka förslaget. Emellertidfår anslag av denna karaktär inte bli prejudicerande. När tidigareingripit i fall av svårigheter med betalningsbalansen i något land har detskett i samarbete med internationella organisationer, såsom beträffandePortugal, men inte som i detta fall på egen hand. Det svenska stödet till skall enligtriksdagsbeslut upphöra . För att möjliggöra en smidigavveckling pä vissa områden föreslår utskottet att fortsätter en formav bredare samarbete med , vilket dock enligt utskottets mening i fråga ompengar bör maximeras till 5 milj. kr. Ett liknande beslut fattades av förrariksdagen. Vpk är inte nöjt härmed utan föreslår t. o. m. att det tidigareutgående biståndet fördubblas fill 70 milj. kr. Socialdemokraterna går inte så långt men uttalar att Cubaäven i fortsättningen bör ha svenskt stöd och yrkar att det bredare samarbetetmed detta land skall omfatta 20 milj. kr. Det tidigare utgående beloppet skallalltså även enligt socialdemokraterna reduceras, trots att s-reservanternasamtidigt påstår att inga biståndspolitiska skäl föreligger för att avbrytastödet till . Föreligger verkligen inga sådana biståndspolitiska skäl?Medelinkomsten är större inom denna region än den vanliga, och biståndet frånannat håll är påfallande, för att uttrycka sig med den största försiktighet.Sovjetunionen står för oljeimporten och köper två tredjedelar av sockerskörden.Moskva ansvarar allt som allt för två tredjedelar av den totala handeln, ochdet direkta ekonomiska biståndet från Spvjet uppgick till , vilket betyder en fördubbling . Är icke detta skälnog för att dra sig tillbaka i stället för att lägga sin droppe ihavet? Låt oss ta upp , eftersom dessa båda länder, Cubaoch , är sammankopplade i den socialdemokratiska motionen. Socialdemokraternaogillar att anslaget till sänks från 400 till 365 milj, kr, I utrikesdebatten sade en socialdemokrstisk talare;"Många vietnameser ställer frågan: Är den på vägatt överge och Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Internationellt utvecklingssamarbete m. anslutasig till det nya krig som förs frän ett flertal västerländer med i spetsen,en politik som syftar till att isolera med hjälp av ekonomisk ochdiplomatisk krigföring?" Förslaget om reduktion är motiverat av attde stora investeringskostnaderna för Bai , det stora pappersbruket, numeraär på nedgående, och därför föreslås landramen minskad med dessa 35 miljoner.Detta innebär, säger den socialdemokratiska pressen, att vill vara medoch "straffa" för dess krigföring. Man måste konstatera att denna form av straffsanktion somSverige enligt dessa uttalanden påstås göra är märklig. Snarare kan man sägaatt vi ger rosor i mängder av gyllene krus även i fortsättningen. Vår landramskulle bli 1 milj. kr. per dag även under nu kommande budgetår. Kan Vietnamklaga häröver? Vad begär man egentligen av oss? är högst påskalan av våra biståndsländer efter . Jag ber att få yrka bifall till utskottetsförslag på samtliga punkter med undantag för den punkt som berör reservation nr4, vilken kominer att behandlas av . Men vill jag lämna utskottets betänkande ochnågot beröra bakgrunden till reservationen nr 4 samt återkomma med moderatasynpunkter på det aktuella läget beträffande och . motsatte sig moderata samlingspartietdet stora Bai i . Vi ansåg det osäkert, riskabelt ochäventyrligt. Vi påpekade att den första kalkylen för svensk insats, 500 milj.kr., var uppenbart vilseledande. Vi har fått rätt - tyvärr - på samtliga punkter.Transportanläggningarna har felbedömts, tillgången på råvara har icke fungeratoch kostnaderna beräknas till icke mindre än 2 miljarder kronor.Naturligtvis har inflationen gjort sitt - men ändå! SIDA kommer attförhandla om 400 nya miljoner för teknisk hjälp och driftstöd under tre årframåt. Detta förefaller ha en saklig motivering, nämligen att vi därigenom kanbli fria från den av regeringen först tecknade, huvudlösaöverenskommelsen, vilken lade allt ansvar på och icke var preciseradtill vare sig tid eller belopp. Den kunde i princip pågå i ett oändligt antalår med en oändlig massa pengar. Genom ett nytt avtal blir man fri från dettaavtal. Men då blir alltså de sammanlagda kostnaderna först de 1 600 milj. kr.som anläggningen beräknas kosta och sedan 400 miljoner för detta nya stöd,alltså inte . Man kan verkligen tala om en Sverigesindustriella jättebaby i de vietnamesiska skogarna. Att konsekventröstat för olika anslag . trots denna inställning tillhuvudfrågan, beror på att vi anser att skall stå vid utfästelser ochavtal. Men det allvarliga är : Kommer det att räcka med 2miljarder för vårt vidkommande? Många anser att nya anspråk är att vänta när tidengått ut. Då måste i alla fall säga nej. Det måste bli ettslut på den svenska miljardrullningen till om inte förr så 1983. Dessutom har det tillkommit andra och obehagliga saker.Brott mot de mänskliga rättigheterna förekommer i , Godtyckligaarresteringar, urusla fängelseförhållanden, censur, byråkrati och polisvälde -allt enligt socialdemokraternasegen utrikespolitiske expert . Terrorn mot båtflyktingarna ärvälbekant. har annekterat och håller där 60 000 man. har200 000 ockupationssoldater i och har där upprättat en Ouislingregim.Av allt att döma avser att stanna kvar i . När en av landets vänner,, förklarade att detta att stanna kvar vore värre änden dumhet anfallskriget innebar talade han tydligen för döva öron, har också ett vänskaps- och försvarsavtal medSovjet och är medlem av handelsorganisationen , Enligt vadutrikesministern i förklarat kostar dock vapen och ammunition i krigetinte ett öre. "Våra sovjetiska vänner ger oss allt vad vi villha," Hur kan då (s) tala om oberoende i samband med anslagsreduktionen? Åter till och dess militära förehavanden! har 20000 man i och 12 000-15 000 i , I en rad andra länder - dettalas om 16 stater - finns kubansk militär på plats. När biståndspolitiska skälsaknas för fortsatt stöd - tänker man då i stället åberopa dessa militärainsatser? I fråga om och yrkar jag alltså bifall tillutskottets hemställan. vill jag emellertid i denna debatt ickeunderlåta att fästa uppmärksamheten på den slutrapport som Brandtkommissionenutgivit med titeln för överlevnad. Tyvärr ser det inte ut som omdetta program skulle översättas till svenska. Jag hoppas attutrikesdepartementet håller ett öga på det. Den skriften är verkligen värd attspridas. I kommissionens arbete deltog representanter för skildameningsriktningar - förutom ordföranden t. ex. förutvarandetoryledaren , kristdemokraten från , ,från och en del andra. En av huvudsekreterarna varprofessor från . I rapporten formulerades ett brett programför , däribland en ökning av resursflödet till u-ländernamed 200-250 miljarder genom enprocentsbistånd, genom internationellbeskattning och genom en rad andra åtgärder - bl. a. vill man få öststaternaatt delta i biståndsarbetet. Det finns ingen möjlighet att gå in på olikapunkter i detta program, men sammanfattningsvis kan sägas att rapporten utgören appell som borde - och bör - få sitt gensvar. Men rapporten syftar inte baratill gåvor och bistånd - den syftar till hjälp till självhjälp både föri-länder och för . Det ekonomiska läget i är icke gynnsamt försådana förslag. I vårt södra grannland har den socialdemokratiska regeringen iett krisprogram t. ex. föreslagit en översyn av biståndet. I kan vibli nödsakade att för framtiden i varje fall säga nej till fortsatta ökningar.Vi har alltid varit den mest givmilda och välartade av skolgossar iFN-familjen: först och snabbast med bidrag och utfästelser. Låt oss hoppas så. Men mer än tidigare gäller då kravet på att varjekrona till u-hjälpen får sin effektiva och rikfiga användning. Jag yrkaralltså bifall till utskottets hemställan på här nämnda punkter. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. 2 protokoll 1979/80:132-133 Internationellt utvecklingssamarbete m. m. GERTRUDSIGURDSEN (s) replik: När vi konstaterat den ökadekommersialiseringen i budgetpropositionen - jag har visat på några exempel -har vi inte ifrågasatt att sådana åtgärder kanske behövs. Vi rynkar inte pånäsan av några dogmatiska skäl, . Vi menar att det här är enfråga som bör hanteras under en annan huvudtitel. Vårt medlemskap i harockså till syfte att stödja det svenska näringslivet. Det var vi emot, menfrågan hanteras och handläggs ändå inom det departement där den hör hemma,. Vi menar att det är viktigt att och andralikasinnande länder-som vi brukar säga - som ger bistånd mer osjälviskt än vadstormakterna gör, hjälper andra länder när de kommer i en besvärlig situation.Om västländerna avstår från att ge bistånd i sådana svåra situationer måsteföljden onekligen bli att de mer eller mindre hänvisas till ochöststaterna för att få hjälp. Jag tycker att och andra likasinnade länderi västvärlden har ett ansvar att snabbt ge de här länderna det bistånd sombehövs för att de skall slippa bli beroende av någon av stormakterna. Pappersbruket i är älsklingstema,och det har varit det ända sedan vi startade det projektet. Jag har aldrig hörtAllan eller någon annan moderat tala om att också pappersbruket iVietnam har en betydelse för svenskt näringsliv. Många av de order som gällerpappersbruket i har gått till det svenska näringslivet. Att det ärväldigt viktigt med papperet till skolböckerna, att det skulle vara till gagnför människorna i , har jag heller aldrig hört någon av moderaternasäga. Jag noterade att sade sig hoppas att detskall vara slut på miljardrullningarna till 1983. Jag konstaterar detmoderata inflytandet i regeringen, men jag hoppas att utrikesminister i sitt anförande senare kan ge ett besked om att regeringen inte harfattat något beslut om att 1983 skall det vara slut med biståndet till . ALLANHERNELIUS (m) replik: Jag fattade så, att man ickehar rätt att avstå från bistånd till ett land, om detta land i realitetenkommer i beroende av andra länder. har ingen yrkat avslag på biståndet tillVietnam. Jag har icke märkt någon sådan motion, icke heller något sådantyrkande i utskottet. I stället vill fortsätta med ett bistånd om 1milj. Det sammanlagda biståndsbeloppet för enbart pappersbruketär alltså, som jag nämnde, genom tecknade avtal uppe i . Detär inte direkt att avstå från att ge bistånd. Beträffande föreligger alltså icke behovet urbiståndspolitisk synpunkt; därom råder allmän enighet. Men därtill kommer attCuba har sitt understöd från en stor och mäktig stat i , ett understödmot vilket det svenska biståndet helt förbleknar. Har vi då något intresse avatt ändå vara med på ett hörn och stoppa in 30 ä 40 miljoner bara föratt fylla på den bägare somSovjet överräcker? Jag kan inte inse det. Jag hade hoppats att inte behöva tala såmycket om och i det här årets biståndsdebatt. Jag hade verkligentänkt slippa det, eftersom detta bistånd så ofta har diskuterats, men till minförvåning föreslår socialdemokraterna i motioner fortsatt bistånd till ,trots allt vad som där hänt, och ett oförändrat anslag till , trots alltvad som där inträffat, och de anför olika synpunkter och olika skäl härför. Jagskall inte ingå på flyktingfrågor i det här sammanhanget; båtflyktingarna bådefrån och från vore värda ett särskilt kapitel. Det är detta som har föranlett mig att beröraCuba och i denna biståndsdebatt. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. GERTRUDSIGURDSEN (s) replik: säger att det inte finnsnågot yrkande om avslag på biståndet till . Nej, det finns det inte, menSIDA har föreslagit 400 milj. kr. i sitt anslagsäskande och regeringen hardragit ned det till 365 milj. kr., och det är alltså fråga om en minskning. I reservationnr 4, som väl sedan skall ta upp motiven för, talas det om enomprövning av biståndet, och där finns också nämnt. Beträffande finns det inga biståndspolitiska skäl,och det är vi överens om, säger . Nej, ni är inte överens medsocialdemokraterna om det, för vi tycker fortfarande att det finnsbiståndspolitiska skäl för att skall ha bistånd. säger att han hade tänkt slippa tala omCuba och . Vi skulle kunna relatera mycket som vi skulle vilja slippatala om, men vi får ju ta hänsyn till att det ändock finns vissa olikheter iinställningen till biståndspolitiken. () replik; Det förhåller sig faktiskt inte så, attmoderaterna i reservationen nr 4, som sade i sittanförande, nu tar ett steg till och markerar sin ställning i fråga om ländersom för anfallskrig. Det har skett . När principerna förSveriges allmänna biståndsverksamhet diskuterades hade vi en reservation avprecis samma slag som , och vi har också haft det . säger att vi icke skall reducera vårtbistånd till , kritiserade hon att man skulle låta det upphöraefter - om nu så skulle ske. Är det meningen, , att Vietnamskall bli en permanent mottagare av svenskt bistånd av denna storleksordning?Är det meningen att av alla länder skall ha ständig nöd och ständigpenningknipa som skall föranleda svenska.skattebetalare att betala 1 miljon omdagen till detta land? Kan det vara rimligt; oavsett om landet för krig,överträder de regler som gäller för de mänskliga rättigheterna, driverflykfingar från landet ut på havet mot kontant betalning, eller hur landet änuppträder i internationella sammanhang? Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Talmannen anmälde att anhållit att tillprotokollet få antecknat att hon inte ägde rätt till ytterligare replik, Alltför länge var debatten omutvecklingspolitiken en fråga om biståndsanslagens storlek. Själva begreppetutveckling har visat sig vara så mycket mera komplicerat än vad vi utgickifrån, när vi först lade upp riktlinjerna. Därförmissade vi då en debatt om utvecklingens innehåll. Därför sitter både vi somgivare och mottagarländerna som mottagare fortfarande alltför låsta i attbetrakta utvecklingen som en fråga om finansiella resurser och inte omkvalitet. Vi var utvecklade, de var inte utvecklade. Det gällde för dem att medvår hjälp hämta in vårt försprång. måste vi se både på vår utveckling och påderas som en fråga om innehåll och därmed val av inriktning. Vi har länge understrukit att det är mottagarländerna ochinte vi som skall avgöra deras val av utvecklingsväg. har viemellertid satt upp svenska biståndspolitiska mål. Det behöver dock inte varaoförenligt. Vi skall inte tvinga på någon en utveckling han inte vill ha, menvi skall inte heller själva känna oss förpliktade att stödja något vi inte trorpå. Detta har normalt inte varit något problem i förhållandetill våra samarbetsländer. Frågan är emellertid om det inte kan bli det. Efterhand som det blir svårare att definiera begreppet utveckling, efter hand somden absoluta nöden, fattigdomen och okunnigheten blir alltmera påträngande ochefter hand som även de rika ländernas resurser visar sig vara begränsade, blirdet viktigare för både givare och mottagare hur resurserna används. Jag ser fram emot en utveckling av vår biståndspolitik,där valet av mottagarländer i viss mån får underordnas valet av insatser. Vimåste bestämma oss för vilka behov det är mest angeläget för ettinternationellt bistånd att möta. Därefter måste vi bestämma oss för på vilkaområden har förutsättningar att ge det mest meningsfulla biståndet. Vihar tidigare här i talat om behovet av koncentration av det svenskabiståndet. Då har väl de flesta främst tänkt på en begränsning till ett mindreantal mottagarländer. Jag tror att det är dags att snarare se koncentrationensom en begränsning till sådana verksamhetsområden, där svenskt bistånd har destörsta förutsättningarna att möta de mest angelägna behoven, oavsett varmänniskorna bor. Vi måste se världens okunnighet, nöd och fattigdom som etttotalt begrepp. Därmed är det också möjligt att vi måste revidera vår synpå förhållandet mellan bilateralt och multilateralt bistånd. Världens resurserär mera begränsade i förhållande till behoven än vi tidigare föreställde oss.Därför är det rimligt att de koncentreras pä mänsklighetens mest grundläggandebehov genom få, starka och effektiva redskap. Min egen slutsats av det härresonemanget blir att vi kanske inte i längden kan låta ett antal länder avgörahur huvuddelen av svenskt bistånd skall användas.