prot · G30994 · 1979-12-31 00:00:00 — Även på detta område fullföljer alltså regeringensin politik att öka klyftorna i samhället, I stället borde regeringen ha sagtsig att just nu är det viktigt med skatteutjämningen, därför att vi i förstahand måste se till att de som har det svårast får en förbättring. Många av oss tog också kommunminister på ordennär han slog fast att den beslutade skatteutjämningen skullegenomföras. Vi tog honom på orden liksom många kommunala företrädare som ihonom såg en person som med kraft skulle föra kommunernas talan i denborgerliga regeringen. Jag citerar ur pressmeddelande: "Statsmakterna måste således se till att denbeslutade skatteutjämningen för kommunerna verkligen genomförs. Det är enjämlikhetsreform i överensstämmelse med den solidariletssyn som bär uppregeringsförklaringen. Skatteutjämningen är ett led i en medvetenfördelningspolitik som skall göra det möjligt även för ekonomiskt svagakommuner att erbjuda sina invånare en service som är likvärdig med den somrikare kommuner kan Men tydligt är att körde över ,hade motsatt sig genomförandet av denkommunala skatteutjämningen. Vilket råd ger kommunniinistern sina vänneri kommunerna? Skall de höja skatten eller skall de ge sämre service till sinainvånare? Många exempel finns på förslag som fört med sig ökadekommunala insatser på en rad områden. Det gäller ökade kostnader förskolväsendet, som bl, a, hänger samman med beslut om SIA-skolan ochny läroplan för . vill regeringen också ta bort det bidragkommunerna tar för nya skolbyggnader - det rör sig om totalt 350 milj, kr. Inom samhällsplaneringens område förutsätts ökade insatsersom bl, a, sammanhänger med regeringens anvisningar för den fortsatta fysiskariksplaneringen, bostadsbvggandet osv. Nr 94 Vidare kan nämnas den lokalaoch regionala kollektivtrafiken, där Onsd'ieenden regering och riksdag uppdragit åtkommuner och landsting att snabbt 27februari 1980 genomföra förbättringar, Inom energibesparingsområdet har regeringen förutsatt betydande kom- Finansdehatt munal medverkan. Detsamma gälleråtgärder för beredande av sysselsätt- ning åtarbetslösa, framför allt arbetslös ungdom. Pä detta område har kommunerna avkända skäl tvingats engagera sig i mycket omfattande insatser. Och låt oss, herr talman, titta på detta medsysselsättningen litet närmare. Vi vet alla att finns ytterst få nyasysselsättningstillfällen inom industrin. Det är faktiskt kommuner ochlandsting som svarar för majoriteten av nya jobb i , ökade antalet nya arbeten totalt med 64 000, Avdenna summa svarade kommuner och landsting för drygt 55 000, Men har dettabetytt att byråkratin svällt? Nej, herr talman, vi kan inte påstå att de nyajobben ökat administration och byråkrati. visarnämligen att merparten av sysselsättningsökningen ägt rum i områden där behovenockså är akuta och som vi varit överens om att prioritera. Av de 55 000 nyasysselsättningstillfällena gäller 32 000 sjukvården, 12 000 socialvården och 7000 skolor och förskolor. Regeringsförslagets minskning av skatteutjämningsbidragetkan inte undgå att gå ut över också dessa verksamheter. Beräkningar har gjortssom säger att den t. ex. skulle kunna minska antalet nya arbetstillfällen ikommunerna med 10 000. I det här sammanhanget kan det vara värt att notera attdet beräknas att ytterligare ca 70 000 människor skall komma ut päarbetsmarknaden. En del av dessa måste gå till industrin. Om inte kommunernaäven fortsättningsvis står för en arbetskraftsefterfrågan kommer det att betydaökad arbetslöshet, men det kanske inte är helt främmande för regeringen. Främstkommer ju detta att drabba kvinnorna, eftersom vi vet att de stått för ökningenav sysselsättningen , Ekonomiminister skriveri sin finansplanföljande: "Jagvill understryka att en ökning av den kommunalasysselsättningen under en lågkonjunktur ofta medför låsningar i den meningenatt denna arbetskraft inte står till förfogande för rekrytering till denutlandskonkurrerande sektorn vid en följande konjunkturuppgång," Jag kan av detta inte dra någon annan slutsats än attekonomiministern föredrar ökad arbetslöshet i väntan på att industrins hjulskall börja snurra. Tyvärr är detta tonfall, herr talman, inget unikt för densvenska regeringen. De flesta västliga industriländer har inlett en period av åtstramning, och på sina håll har man hunnit betvdligt längre än i vad gäller social nedrustning. Det tydligaste exemplet är kanske , där nu går till offensiv mot kommun erna, som man satt under stark ekonomisk press. Följden har blivit inskränkningar, som gått ut överutbildning, mindre sjukhus, vårdhem för äldre,daghem, skolmat osv. Det i sin tur har lett till att många av de kvinnor Nr94 som började arbeta nu blivit av med sina arbeten, Onsdaeen den RegeringenThatchers filosofi är att och statlig service med fördel 9-7tghrMnKJ 19 kanövertas av privata företag. Hundratusentals statligt och kommunalt anställda ser nu sin trygghet hotad, Finansdehatt säger säkert vän av ordning att och Sverigeinte är samma sak. Men det som skett och sker i kan ändå vara värt endel uppmärksamhet. Det som förefaller otänkbart försvenska förhållandenbetraktades också som otänkbart i . Mot denna bakgrund, herr talman, finns det alla skäl förriksdagen att stå fast vid sitt beslut om den kommunala skatteutjämningen,såsom också framhålls i motionen 1067. Genom att nu i efterhand ändra dettabeslut kommer statsmakterna dels att försämra ekonomin i en rad kommuner som nubrottas med problem, dels knappast att underlätta ett förtroendefullt framtidasamarbete mellan stat och kommun. Jag ber att få yrka bifall till de socialdemokratiskareservationerna i finansutskottets betänkande. vice talmannen (): När oljeprisstegringarna inleddes på1970-talet med därav följande inflation bröts också en period av betydandeekonomisk tillväxt för vårt land. Den kris som följde överbryggades då medlagerstöd åt företagen och stimulans åt konsumtionen. Den politiken blevkortsiktigt framgångsrik så till vida att produktion och investeringar uppehölls.Även den socialdemokratiska partimotionen och reservationen i dagensbetänkande nämner om dessa stimulansåtgärder till den inhemska konsumtionen ochanför: "Detta fick visserligen ske till priset av en försvagning avbytesbalanserna. Men man lyckades dock i dessa länder upprätthålla produktionenoch undvika en mycket kraftig ökning av arbetslösheten." Den bilden gäller framför allt i , ty i de storaindustriländerna fördes en starkt restriktiv politik, vilken därmed lyckadeshålla kostnadsnivån i bättre läge än vad som blev fallet hos oss. Här fick vidäremot under endast . exempelvis 1975 och 1976, uppleva en löne- ochkostnadsutveckling på plus . Resultatet blev också smärtsamt. Genom för högtkostnadsläge kunde vi inte konkurrera på marknaderna, och svensk industriförlorade omkring en femtedel av sina tidigare marknadsandelar. 1976 och 1977låg många företag inne med sina svårsålda. alltför stora och dyra lager. Denförda politiken gav ett bakslag som 1977 kulminerade i produktionsindragningaroch sysselsäit-ningskris. beroende på att vi inte längre kunde konkurrera medden billigare produktionen på världsmarknaden. Oljekris och prisstegringar harotvivelaktigt minskat vår "färdkost" , De stora miljardbelopp somregering och riksdag under dessa sista år av måst utbetala i produktions- och sysselsattningsstöd har givetvis inneburit hårda påfrestningar på samhälls ekonomin. Men ändock, sedan överlagren nu avvecklats hade säkerligen 47 Nr 94 1979 kunnat bli ett återhämtningensår för svensk industri, om inte vi fått r j j förnvade oljeprishöjningar. De nyaökade omkostnaderna måste mötas med j t- j b :/ 77 fph - r' IQ'(I ökad export och dämpad import. Vår handelsbalans måstebringas i något så när jämvikt genom ökade nationella prestationer. Därom är vi nog ganska Här kan nya produktionsområden komma väl tillpass. 1 förening med en aktiv utveckling för en mera förnyelsebart inriktadenergiproduktion och därav följande nyinvesteringar får vi även en nysysselsättningsskapande sektor och en utvecklad inhemsk efterfrågan samt därmedminskade importkostnader. Detta står inte, vill jag påpeka med anledning avdagens debatt, i motsats till vare sig årets finansplan eller vårt program inomlinje 3. Den ekonomiska politiken måste inriktas på att i förstahand främja den produktiva sektorn och dess konkurrensmöjligheter. är i förhållande till vår inhemska förbrukning av varor ochtjänster för liten, vilket ju återspeglas också i bytesbalansen.Den offentliga sektorns ansvällning har som bekant en tendens att relateraalltför stora tal i förhållande till övrig produktion. Man skulle kunna sägaatt den nu ligger av BNP. Bristen på yrkesarbetare inom en del av näringslivetskapar problem. Det utbjuds tiotusentals lediga platser inom verkstad ellerliknande områden utan att detta möts av gensvar. Är dessa yrken inte likalockande längre? Den frågan måste man ställa sig. Är de för dåligt betalda iförhållande till annat arbete? Bör vi iså fall inte överväga detta? Har vi rådmed denna snedbalans? I lån finns 50 lediga platser på 100arbetssökande. Det ar ju alltför många som går sysslolösa, särskilt ungdomar.Är det fel på ungdomens utbildning? har fått stark kritik för sinalltför teoriinriktade utbildning. Jag tror att den kritiken är riktig. De på sintid kritiserade s, k, tvåbokstaviga linjerna - exempelvis metall, trä, handel -gav både intresse och studiemotivation för en kommande yrkesutbildning. Men deförkastades och togs bort. har vid många tillfällen varnat för ochprotesterat mot den alltför teoridominerade läroplan som tillkom under1960-talet, Vi hoppas att insikten om och behovet av mera praktikinslag nuskall vara bättre. pekar på att deninternationella ekonomiska utvecklingen kan väntas innebära fortsatta strukturella påfrestningar för den svenska industrin. Det gäller därför att vara aktiv på nya produktionsområ den. Det gäller också att forskning och innovationer når ut till företagen. Särskilt de mindre företagen behöver hjälp därmed. De av aktualiserade och av trepartiregeringen etablerade utvecklingsfonderna betyder mycket härvidlag. De mindre företagen som svarar för mer än hälften av arbetstillfällena här i landet kan få ett ganska hyggligt stöd med både råd och kapital av utvecklingsfonderna. Inom avser vi att satsa ytterligare medel på dessa. spelar de en mycket aktiv roll i regionalpolitisk planering och decentralisering, < Utskottet har ju också fästuppmärksamheten på att vår produktion inte får låsasig fast alltför stelt i nuvarande produktionsetablering och antaletsysselsatta personer. Våra varv är ju här ett dramatiskt exempel, I åretsfinansplan har beräkningarna förryckts av de starka oljeprishöjningar vi fåttpå . har nämnts i debatten att vi har att räkna med 3,5 ä4 miljarder i prisökningar ,Men. herr talman, dessa siffror är mycketosäkra. Hur osäkra de är kan vi inte avgöra. Frän den socialdemokratiskasidanhardet riktats kritik mot att utskottet inte tar klar ställning när det gällerdessa siffror, men de är som sagt mycket osäkra, Pä spotmarknaden har det tillbaka varit ennedåtgående pristrend. vet vi inte heller om det nu höga oljeprisetpå 28 å per fat kan komma att leda till att andra bränslen ochenergislag samt exempelvis oljefyndigheterna i , vilka lär vara större änarabstater-r.as, nu blir lönsamma att exploatera. Det finns alltså tillgångarpå energi utanför OPEC-landerna som i dagens oljeprisläge måste verkaintressanta och därmed dämpande på OPEC:s oljepriser. Oppositionen framför kritik mot att utskottet inte velatta fram mera preciserade beräkningar. Men vi menar att av oljeprishöjningarnaföranledda åtgärder bättre kan bedömas vid tiden förkompletteringspropositionen. Det är nog klokt att avvakta till dess. De höjningar som vi fatt när det gäller priseroch omkostnader innebär att såväl landets försörjning som den enskildes ekonomiframöver kommer att präglas av denna kärvare situation - vi kommer inte ifråndet. Det blir den enskildes standard och konsumtionsutrymme som mednödvändighet kommer att inskränkas. vill inför den situationen framhålla att deekonomiskt svagare hushållen med barn, de äldre samt sjuka och handikappademåste skyddas ekonomiskt, om dessa sämre förhållanden står för dörren. Den socialdemokratiska motionen 1067 tar upp frågan omföretagens valutautförsel. Även denna fråga har skymtat i den tidigaredebatten. Valutautförseln regleras som bekant av valutalagstiftningen.Vanligtvis är handeln och valutaaffärerna av mycket stor omfattning och av storbetydelse för hela vår utrikeshandel. Det rör sig om stora summor, omkring 250miljarder kronor och 8 miljoner transaktioner. Socialdemokraterna aståri partimotionen 1067 och reservationen 1 att det sker stora och uppenbarakapitalplaceringar som innebär brott mot valutalagen. Måste inte ett sådantpåstående ledas i bevis? Skulle det visa sig riktigt att brott mot valutalagen förekommer,har både regering och riksbank möjlighet att ingripa. Utvecklingen och differensen kan också förklaras avunJerskottet i bytesbalansen. Tio dagars förskjutning i utlandsbetalningarnainnebär t. ex. en differens på 6.5 miljarder. När detta har påpekats hänvisarutskottet till den valutakommitté som arbetar och somskall komma med förslag till ny valutalag. Utskottet anser således att den härfrågan just nu är föremål för en ingående granskning och att några åtgärderinte behöver vidtas i dagens läge. 1 kampenmot valutautflödet har det svenska diskontot pressats upp till Nr 94 rekordhöjder. Det innebär att deinvesteringslån som bankerna, trots allt, r.,c.rior, ,ia,i kan förmedla drabbas av så hög ränta att många skuldsatta företagare. 97 f 1080 exempelvis jordbrukare, står inför likviditetskris och hotandekonkurs, Detta gäller särskilt de lantbrukare som har etablerat sig , F' - sIphnit Många av dem, ja, de flesta, harfått sin ekonomiska kalkyl uppgjord eller Den kalkylen håller inte längre, efter räntehöjningen med3,. Därför måste dessa hårt drabbade lantbrukare kunna räkna med stöd isin prekära situation, och vi förväntar att regeringen tar upp denna akutafråga. De restriktioner som ålagt bankerna innebärockså att dessa måste "sätta lapp pä utlåningsluckan" eller köpaspecialinlåningspengar från kommuner och storföretag. Dessa pengarsspecialräntesatser ligger på en onormalt hög nivå. Skall inte ett"Ebberödssystem" råda kommer följaktligen de som är i oundgängligt lånebehovatt få betala fiolerna. Därtill kommer en florerande grå lånemarknad som harännu värre villkor. Jag hoppas att och statsmakterna skall göra enaktiv insats har för att vi skall kunna råda bot på detta. En för hög räntenivå är en farlig situation förprisstabiliteten. Vi kan kanske ändå. herr talman, konstatera attinlåningsräntan också har stigit. o. m. varit ett visst räntekrigmellan bankerna. Man kan påstå att vi har fått en "sparlockande"ränta. Blir denna utveckling bestående kan det tänkas att penningplaceringarsöker sig från realvärde till finansplaceringar. Jordbrukets normala investerings- och kapitalbehov harlänge varit angeläget. Även har finansutskottet haft att behandla encenter- och moderatmotion, som tar upp behovet av större emissionsram tilllandshypo-teken. Även utskottsmajoriteten understryker att lantbrukets behov avlångfristigt kapital är väl dokumenterat. Även om utskottet av principiellaskäl inte vill låsa genom att ange preciserade summor-vilket manönskade i centermotionen - så vill jag konstatera att behovet av obligationsökningenär klart verifierat av utskottsuttalandet. Det är därför med förvåning man läser densocialdemokratiska reservationen. Där påstås egentligen motsatsen, nämligenatt detta behov inte föreligger och att investeringarna gått ned betydligt inomdenna sektor. herr talman, om man kan påvisa att investeringarna har gåttned. är jag övertygad om att det beror på de kortfristigadriftsinvesteringarna, 1 konjunkturstimulerande syfte infördesinvesteringsavdrag vid exempelvis maskinköp. Avdragen gällde statsskatten.Dessa investeringar fick en ratt kraftig ökning även inom lantbrukssektorn. Nuhar dessa möjligheter tagits bort, och investeringarna har också gått ned tillmera normala proportioner i detta hänseende. Men det är ju inte för dettahvpoteksbankens krediter är avsedda, utan det är förde långfristigalantbruksinvesteringsbehoven, och de kvarstår ännu starkare. Alltjämt är lånekön när det gäller hypoteken omkring sexår. Det är ett helt oacceptabelt förhållande för alla dem som står där ochväntar i sexmiljarderskön, 1 siffror ser kön ut så har: hypoteksbanken hade denI januari1970 ett krav på endast 70 miljoner. Den hade man krav på 1.4miljarder. i dagens läge - har siffran stigit tilldrygt 6 miljarder. Det socialdemokratiska argumentet att den huvudsakligaeffekten av låneutrymmet ökar fastigheternas pris är gripet ur luften ochsaknar relevans. Tvärtom är det så att den nya jordförvärvslagen redan har haften viss dämpande effekt pä köpen. De mycket uppskruvade priserna på lantbruk ochskogsegendomar har vi däremot jordförvärvslag att tacka för. Den gavnämligen rum för kapitalspekulationer i mycket stor skala, vilket blev renaöverbuden utan rim och reson med hänsyn till vad fastigheterna kunde avkasta,jordförvärvslag var, herr talman, ett verk av socialdemokratin - vidgenomförandet tyvärr även stödd av . Det var en spekulationsmöjlighetför dem som hade gott om kapital. Jag vill avsluta mitt anförande med attövergå till frågan om kommunernas ekonomi. Denna stora och viktiga fråga ochfrågan om volymökningen i den kommunala verksamheten har tilldragit sig ettstort intresse - uppehöll sig ganska mycket vid detta. Jag vill idetta sammanhang bara kortfattat notera att de stora problemen på detkommunalekonomiska området har vuxit fram ,främst när man övervältrade stora kostnader på kommunernagenom arbetsgivaravgifter och nya stora åtaganden. Sedan majoritetsskiftet 1976har situationen i dessa avseenden stabiliserats. Detta har kunnat ske bl. a.genom att den kommunala skatteutjämningen byggts ut till det dubblai kronor räknat. Det är därför inte särskilt imponerande eller övertygande attsocialdemokraterna nu genom att yrka bifall till en vpk-motion försöker kommaregeringen till livs i just denna del -detta särskilt som en proposition äraviserad och denna kommer att grunda sig på de förhandlingar som förts medkommunförbunden, vilkas syfte var att ge den av ekonomiska skäl nödvändigasenareläggningen av en ytterligare höjning en acceptabel fördelningsprofil.Rolf Rämgård kommer senare att ytterligare utveckla dessa synpunkter rörandefrågan om kommunernas ekonomi. Jag vrkar bifall till finansutskottetshemställan i betänkandet under såväl A. som B. ANITAGRADIN (s) replik: hänvisar till att RolfRämgård kommer att behandla frågan om kommunernas ekonomi, men jag anser ändåinte att det anförde i det avseendet skall stå oemotsagt justnu. Framför allt har storakostnader övervältrats på kommunerna, sade , Men vi har välalla varit angelägna om att flytta ut verksamheter till kommunerna, sä attdessa skulle finnas nära människorna. Det är bl. a. detta som är orsaken tillden här utvecklingen. Det ärvidare viktigt att vi redan nu säger ifrån hur vi skall ha det med Nr 94 ökningen av den kommunalaskatteutjämningen. n -rl- p len och jag vet hur det går till ute i kommunerna. Där måste man ha enlångsiktig T-, f u ino/> planering. Utifrån vårtbeslut våras har kommunerna redan tagit z/ teoruari ivou ställning till frågan om skattesatser och inriktningen av sin verksamhet. C" y L . har man alltså gjort utifrånriksdagens beslut. Då bör vi leva upp till detta och inte i efterhand bryta vara löften och dessutom skylla ifrån oss på kommunernaoch säga att de har ökat sin verksamhet på ett oförståndigt sätt. Vi har jusjälva uttalat oss för att exempelvis barnomsorg och service till de gamlaskall fungera på ett bra sätt. vice talmannen () replik: Både och jag är väl medvetna omhur det förhåller sig. Vi har båda suttit i utbildningsutskottet och kämpat it. Hur många av de skolbyggnadsmotioner som jag harväckt som har fått avslag av den socialdemokratiska majoriteten kommer jag inteihåg . men så har ju situationen varit. Aldrig har jagemellertid hört talas om att man skulle kunna göra så mycket för de nu aktuella750 miljonerna som man tydligen anser vara möjligt i det här fallet. Låt mig än en gång tala om för atttrepartiregeringen vidtog åtgärder som gav kommunerna en betydligt bättreekonomi. Man kan erinra om de lättnader i utgifterna som kommuner och landstingfick exempelvis genom borttagandet av den särskilda arbetsgivaravgiften.Resultatet blev en förbättring pä ca 2 miljarder. Det skulle kunna motsvaras av1 kr. i utdebitering, om man vill göra den jämförelsen. Skatteutjämningsbidragetökade från 3,2 miljarder till 7,4 miljarder i årets förslag. Det är klart att det finns många angelägnastatsbidragskrav -jag bestrider inte det. Men jag vill också understryka, herrtalman, att i den situation som vi har menar jag att stat, kommun och landstingmåste hjälpas åt sä att vi kan bemästra den nuvarande ekonomiska situationen, () replik: säger att det inte barahandlar om de 750 miljonerna. Nej, det kan så vara. Det handlar också om vårtrovärdighet. Kan man lita på att riksdag lever upp till de beslut somhar fattats? Kan man ute i kommunerna, när man gör sina budgetar, lita på atten överenskommelse är en överenskommelse? Dessutom är dessa 750 miljoner viktiga pengar i ett lägedä vi alla vet att den ekonomiska situationen är mycket bekymmersam. Det handlar inte om att man ute i kommunerna frågar sigvad man nu skall låta bli att göra, utan frågan gäller vad de måste skära nedpå för att klara den situation som regeringen försätter dem i. Och frånsocialdemokratisk sida tycker vi inte att vi skall skapa en sådan situation,utan vi skall leva upp till de beslut som vi har fattat. Även om det har skett förhandlingar på såhar jag av 52 ett centerpartistiskt uttalandeförstått att det inte var mycket till förhand- ingår, utan tydligen var det bara fråga om samtal som inteskulle ge Nr 94 vice talmannen () replik: Jag vill bara kort erinra om att det skall föras förhandlingar,och vi avvaktar den proposition som skall komma. I densituation som råder måste helt enkelt både kommunalpolitiker och andrapolitiker säga sig att man måste rätta munnen efter matsäcken. får mangöra i både stat och kommun. Talmannen anmälde att anhållit att tillprotokollet få antecknat att hon inte ägde rätt till ytterligare replik. Efter att ha lyssnat till de senastetimmarnas debatt känner jag ett starkt behov av att försöka teckna Sverigesekonomi i ett bredare och mer långsiktigt perspektiv. De svårigheter som ligger framför oss inför 1980-talet harnämligen i hög grad sina rötter både i det förflutna - i den politik sombedrevs i vårt land - och i förhållanden som liggerutanför vårt lands gränser och vilka en svensk regering, oberoende avpartipolitisk färg och sammansättning, inte kan påverka. Jag syftar i det första hänseendet på de senastedecenniernas ekonomiska politik, som ledde till att den offentliga sektorntilläts expandera långt snabbare än tillväxten av våra produktiva resurser ochatt den behövliga långsiktiga förstärkningen av våra företags effektivitet,produktivitet och konkurrenskraft inte kom till stånd. I det andra hänseendetavser jag självfallet det lilla exportlandet beroende av världsmarknadenoch -- av utvecklingen på oljemarknaden. Orosmolnen har tätnat ute i världen. Spänningen mellansupermakterna har skärpts, och instabiliteten i har förstärkts.Störningar i oljetillförseln och stigande råoljepriser har utsatt vår ekonomiför allvarliga balansrubbningar. Problemen kring vår energiförsörjning kommer att beståunder överskådlig framtid. Vi kan inte fortsätta att öka vår förbrukning avolja på samma sätt som under de föregående decennierna. Vår oljekonsumtionmåste i stället drastiskt skäras ned. Vi är helt enkelt tvingade att ersättaoljan med andra energikällor - alldeles oberoende av den politiska utvecklingeninom de oljeproducerande länderna. a. därför att världens oljetillgängartill sist kommer att vara uttömda.