prot · G30954 · 1979-12-31 00:00:00 — När arbetslösheten minskar ochefterfrågan på arbetskraft ökar i andra delar av landet riskerar vi att förloraen del av de ungdomar som vi så väl behöver i vårt län. Får jag till säga attNorrbotten utöver den ordinarie fördelningen av dessa pengar förberedskapsarbeten, som sker via AMS, som en extraresurs, i Norrbottenspaketethar fått 175 milj. kr. Jag har erbjudit mig att svara på Anna-GretaLeijons fråga om när regeringen avser att lägga fram förslag påsysselsättningsutredningens betänkande. Men tyvärr har anhopningen av frågorvarit så stor att det inte Om den framtida sysselsättningen för anställda vid har varitmöjligt att planera in det i den hektiska tid som nu upplever ijulveckan. Men jag har redan sagt att vi får tillfälle att återkomma till denfrågan. Och remisstiden har som sagt ännu inte gått ut. Nog borde vi fåmöjlighet att i varje fall invänta det, innan vi i definitiva termer tarställning till i vilken manad och på vilken dag som det är lämpligast att läggafram ett förslag från regeringen. Får jag också, herr talman, . . . TALMANNEN lät nu klubban falla ochyttrade: Jag får fästa uppmärksamheten på att anförandenas längd ifrågestunder enligt reglerna är , resp. en minut. De besked som har givits mig om varför jaginte har fått svar på den andra frågan har inte gjort gällande att det skullevara ärendeanhopningen här i som var orsaken. Men jag tolkar det somherr nu sade som att det i varje fall kommer en proposition om dennafråga . Låt mig ytterligare konstatera att brist pånäringspolitik gör att det krävs mer av arbetsmarknadspolitiska insatser. Närdet gäller utflyttningen från mitt län, som har ökat, är det ungdomen somflyttar. Och i och med att de unga flyttar tar de regionensutvecklingsmöjligheter med sig. Vi får svårare att klarasysselsättningen, om vi inte värnar om att ha ungdomen kvar i . Jag förstår att statsrådet inte kan lämna besked närdet gäller alla de insatser som krävs, men jag vill att arbetsmarknadsministernskall ha detta med i beräkningen när den framtida propositionen omsysselsättning diskuteras. Överläggningen var härmed avslutad. §8 Om den framtida sysselsättningen för anställda vid Arbetsmarknadsministern erhöll ordet för att iett sammanhang besvara dels () anmälda fråga,1979/80:194, de\s (ypk) anmälda fråga,1979/80:196, och anförde: har frågat mig hur jagbedömer möjligheterna för de 600 anställda att vid nedläggning av Tretorn iHelsingborg fä nya arbeten. Dessutom har frågat om jag genomarbetsmarknadspolitiska åtgärder avser att underlätta anskaffandet av nyaarbeten i , har mot samma bakgrund frågat migvad regeringen ämnar göra med anledning av krisen vid Tretorn. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. 1976 upprättades ett avtal mellan staten och Tretorn AB.Syftet var att trygga den svenska försörjningsberedskapen genom inhemskproduktion av gummistövlar. Avtalet innebar att och1978 mot ersättning av 8 milj. kr. skulle upprätthålla viss produktion ochproduktionskapacitet. 1978 upprättades ett nytt avtal mellan staten och TretornAB för om produktion och produktionskapacitet mot ensammanlagd ersättning av 19,5 milj. kr. I samband därmed skulle företaget göravissa rationaliseringar. För att dämpa takten i de personalinskränkningar somskulle bli följden upprättades ett särskilt avtal mellan staten ochTretorn AB. Avtalet innebar upprätthållande av viss sysselsättning t. o. m.utgången av 1979 mot en ersättning till företaget med 5 milj. kr. begärde hosöverstyrelsen för ekonomiskt försvaren uppjustering av nu gällande avtal.Överstyrelsen fann dock inte skäl att gå med på ökat stöd. valde dåatt säga upp avtalet. Tretorns förslag till nytt avtal skulle dels innebära enavsevärd personalminskning , dels en subvention vad gällerstöveltillverkningen med . Regeringen anser inte att det finns anledning att frångåöverstyrelsens bedömning. Det blir nu överstyrelsens sak att övervägaalternativa vägar att upprätthålla försörjningsberedskapen när det gällergummistövlar. Företaget har informerats härom. Mot bakgrund av detta har beslutat att inledaMBL-förhandlingar om total nedläggning. Sysselsättningsläget har allmänt sett förbättrats.Efterfrågan pä arbetskraft till industrin är relativt god. Men omfattandearbetsmarknadspolitiska åtgärder måste ändå sättas in vid en nedläggning avdenna omfattning. Självfallet kommer de reguljära medel som slår till buds attanvändas. Jag har från arbetsförmedlingen i inhämtat att sådanainsatser planeras. I första hand kommer det att bli aktuellt att, i detrelativt gynnsamma arbetsmarknadsläge som råder inom industrin, underlättaomplaceringar lokalt och regionalt genom intensiva förmedlingsinsatser. Det kanäven bli aktuellt med utbildningsinsatser för att underlätta övergången tillexpansiva industrier. På detta sätt kan man långsiktigt trygga sysselsättningenför dem som drabbas vid en nedläggning av . Om den framtida sysselsättningen för anställda vid B Jag skall be att få tackaarbetsmarknadsministern för svaret. Låt mig från början säga att jag instämmeri regeringens instämmande i överstyrelsens bedömning när det gäller denfortsatta verksamheten vid Tretorn. Däremot tycker jag att svaret andas en optimism införsysselsättningsläget i vilken jag inte kan instämma. Det sägs attsysselsättningsläget har allmänt Om den framtida sysselsättningen för anställda vid settförbättrats och att efterfrågan på arbetskraft i industrin är relativt god. Mendet gäller inte i det tidigare expansiva industriområdetHelsingborg-Landskrona. Inför den hotande inskränkningen vid Öresundsvarvet ochnedläggningen av Tretorn är arbetsmarknadssituationen prekär, inte minst i detavseendet att det här gäller en typ av arbetskraft sorn är mycket svår attplacera om på arbetsmarknaden. Av de LO-anslutna som arbetar vid Tretorn ärmellan en tredjedel och en fjärdedel invandrare, och huvuddelen av dessa ärkvinnor med mycket dålig utbildningsbakgrund. Arbetsmarknadsministern hänvisar till åtgärder för attunderlätta övergången till expansiva industrier. Jag vill fråga: Räknar man dåockså med att arbetskraft med mycket låg utbildning skall kunna bli föremål förheltäckande utbildningspolifiska åtgärder? Den andra delen av arbetskraften som också ärsvårplacerbar utgörs av dem som kanske har varit anställdavid vad som då betraktades som säkraste arbetsplats och som harnått en relativt hög ålder men ändå har kvar till pensionsåldern.Huvuddelen av dem är lokalt bundna, och de har kommit sä pass att detinte är lätt att placera om dem. Låt mig också säga: Hur ställer sigarbetsmarknadsministern till frågan om en förlängd avvecklingsperiod? Det är juen sak som direkt skulle kunna mildra de negativa verkningarna av ennedläggning av verksamheten. Statsrådet kommer senare attbesvara en interpellation om ökad satsning på den statliga verksamheten. Kanskekan man i det sammanhanget tänka sig någon form av stöd i samband medavvecklingen av Tretorn. har , vilket man inte tror när manlyssnar till beskrivningar av situationen i de norrländska länen, Sverigesrelativt sett största arbetslöshet. Länet har nära 10 000 anmälda arbetslösa. IHelsingborg fanns det vid senaste 448 lediganmälda platser-huvudsakligen kvalificerade arbeten och dessutom vårdpersonal. I övrigt är detinte så bra som arbetsmarknadsministern låter påskina. (vpk): Jag tackar för svaret. Tretorn tillhör deföretag som har fått betydande stöd med statliga medel. vill företagetförhandla orn nedläggning av produktionen. Då uppstår frågan hur man frånstatens sida har kunnat låta detta ske. Vilken insyn har egentligen detallmänna i stödföretagen? I fallet Tretorn haren rad märkliga fenomen blivitobserverade. Försök att lägga ut arbetsmoment i utlandet har under årens loppgjorts, men det har resulterat i långt sämre prestationer än i hemmafabriken.Värdefull maskinutrustning, sorn bort komma till nytta här och som varit avmodernt snitt, har sålts till annat land. Arbetsmiljön på Tretorn hör obestridligen till dentristaste tänkbara i svensk fabriksindustri. Uppvärmning och ventilationbrister svårt. Arbetsmaterial körs fram på skrällande och bullrandelastanordningar. mängder lösningsmedelanvänds i cementen vid stöveltillverkningen. Olycksberedskapen vid vissalivsfarliga maskiner är helt bristfällig. Man ställer sig frågan: Vad kunde ha gjorts för att ökaproduktionens slagkraft genom bättre arbetsplanering, genom färre påfrestandearbetsmoment, genom verkligt inflytande över produktionens uppläggning för dearbetande? Hade inte staten bort ta sitt ansvar pä ett annat sätt?Det staten gör nu är ju bara att svara på bolagets utpressningskrav med attsäga att nu tar vi vär hand ifrån er. Det menar jag innebär en politik som ärbåde felaktig, kortsynt och asocial. En annan fråga som man ställer sig är: Vad skulle händamed de anställda vid en nedläggning? Sist jag ställde samma fråga, vilket jaghar gjort för sedan, svarades ungefär att det fick man besluta om, närdet blev aktuellt. Vad jag nu först och främst konstaterar är att deninställning från departementets sida som kommit till uttryck är att ennedläggning i stort sett skall accepteras. Sedan måste jag säga att den optimismsom arbetsmarknadsministern visar här är något svårförståelig. Den kanmöjligen höra hemma i departementskorridorer, men man kan absolut inte hysa denoptimismen om man befinner sig ute på arbetsmarknaden. kan integärna tro på den sanna innebörden i det sista stycket i frågesvaret, nämligenatt 600 människor skulle kunna tas emot pä arbetsmarknaden i västra , attden stora andelen kvinnor skulle kunna placeras där. Var någonstans skulle deplaceras? Är det i tekoindustrin eller är det i varven? Är det kanske iNordarmatur, som skall läggas ner? Litet mer konkretion, om jag får be! För närvi kommer till det konkreta, så skall vi finna att situationen för de härmänniskorna vid en nedläggning är långt, långt värre än den man försökerpåskina från departementet. Om den framtida sysselsättn ingen för anställda vidTretorn AB Båda frågeställarna har ifrågasatt om detinte är för mycket av optimism i det svar jag har givit vad gällerarbetsmarknadssituationen i sydvästra . Naturligtvis kan vi diskuteradetta, men det jag trots allt tillåtit mig att konstatera är att vi har fåttett betydande tillflöde av lediga jobb och att en tredjedel av dem finns justinom industrin. Detta innebär en väsentligt bättre situafion än den vi har påmånga andra håll i vårt land, och det innebär också en förbättring avsituationen i det nu aktuella området i förhållande till vad vi har haft undersenare tid. Det är detta faktum som jag menar att man ändå bör ta i beaktande,när man bedömer den situation som personalen står inför om Tretorn läggs ner,vilket mycket talar för just . Det finns också anledning att erinra om, ,att man inom den här regionen har förlorat ett mycket stort antalindustriarbelstillfällen , och flertalet av dem somberörts har det gått att placera. De som skött förmedlingen i har gjortdet på ett utmärkt sätt, och det vill jag gärna ge dem en liten eloge för. Mankunde kanske haft anledning att Ot?t den framtida sysselsättningen för anställda vidTretorn A B tro attsituationen skulle vara väsentligt värre mot bakgrund av de mångastrukturförändringar som inträffat i det här området. Jag vill emellertid, herr talman, hålla med IngridSundberg om att den personal som finns här är mycket svårplacerad. Man kommerdärför att fä lov att göra alldeles speciella insatser för att hjälpa dem somberörs till nya jobb, men jag är också övertygad om att det därutöver kommeratt behöva göras betydande utbildningsinsatser, vilket jag också framhåller imitt svar, I det avseendet har vi dess bättre nu en rätt väl utbyggdorganisation såväl inom den ordinarie skolverksamheten genom KOMVUX som -vilket jag kanske närmast tänker pä-inom arbetsmarknadsutbildningen, där vi harbetydande resurser som kan ställas till förfogande. INGRIDSUNDBERG (m): Det är intressant att följa utvecklingen påarbetsmarknaden. Det är alldeles riktigt att man just kan konstatera enökad efterfrågan på arbetskraft när det gäller verkstadsindustrin, men när detgäller stål och massa - vilket inte är aktuellt i på samma sätt - harredan en nedgång i efterfrågan börjat. Enligt alla prognoser som görs, inteminst från företagen själva bedömer man att framåt mitten av eller till hösten1980 också verkstadsindustrin kommer att känna av en minskad orderingång och enminskad efterfrågan på arbetskraft. Detta kommer att sammanfalla ungefär medtidpunkten för avvecklingen av Tretorn. Jag tycker därför inte att arbetsmarknadsministern härsvarat på min fråga, nämligen om han kommer att försöka medverka till ocheventuellt stödja när det gäller Tretorn eller omman bara skall kunna lägga ner verksamheten från den ena dagen till den andra.Jag vill också säga att Helsingborgsregionen inte är sydvästra utannordvästra . Det är där uppe som problemen har aktualiserats och kanske änmer kommer att göra sig gällande, inte minst efter vad som kommer att händainom Landskronaområdet. Därför frågade jag också arbetsmarknadsministern omomstruktureringen av statsförvaltningens organisation och möjligheterna attföra ut nya och utvidgade statliga verksamheter till olika delar av vårt land.Jag frågade också om man kunde tänka sig att i detta fall Malmöhuslän, nordvästra och sydvästra på ett annat sätt än när detgäller den regionala spridningen av statens verksamheter kan komma iåtnjutande därav. (vpk): Jag konstaterar att arbetsmarknadsministernnöjer sig med enbart hänvisningar till det allmänna arbetsmarknadsläget, omvilket man f. ö. kan ha synnerligen delade meningar. Men så kan man interesonera vare sig i detta fall eller i många andra fall. Man måste se påarbetsmarknadens struktur, eftersom villkoren är mycket olika för kvalificeradeyrkesarbetare -i synnerhet om det är fråga om män - som har utbildning passandeför de "riktiga" industrierna, de som går framåt; det finns alltjämtsådana även om de inte är särskilt många. Det är en stor skillnad att tillhöradem som utrangeratsfrän ett yrkesarbete som mer och mer på grund av den kapitalistiskautvecklingen reducerats i värde av dem som styrt investeringsutvecklingen ilandet. Det är därför som jag menar att regeringen visar en oförsvarligoptimism genom att bara förlita sig till att de lokala myndigheterna skallkunna klara av situationen. Jag fruktar att vi här kommer att få precis sammaläge som vi har fått i så många sammanhang, t. ex. i textilindustrin. Vi kommeratt få en stor kategori som i det tysta slussas undan till förtidspensioneringoch till en liknande typ av tillvaro utanför varje normal och reguljäranknytning till arbets- och samhällsliv. Detta är en tragedi. Sedan säger arbetsmarknadsministern att mycket talar föratt Tretorn skall läggas ned. Hur kan man då säga så? Varför har man under alladessa år inte försökt att ge denna nedslitna dåliga fabrik en annan politik?Varför har man inte tagit varning av den sittstrejk rnol maktlöshet ochmissförhållanden som ägde rum där ? Varför har man inte låtitsamhället ta över för att i samverkan med de anställda driva en offensivpolitik och åt svensk marknad rädda den kvalitetsproduktion som annarskommer att tas över av låglöneländernas alltmer påträngande skräpproduktion? Om den framtida sysselsättn ingen för anställda vidTretorn AB Man har från regeringens sida vid fleratillfällen försökt att räta upp detta företag. Jag tror att ärväl medveten om detta. Jag hänvisar bara till det rationaliseringsavtal somslutits med , enligt vilket man ställde krav på företaget attförändra det så att det kunde upprätthålla en viss produktionskapacitet. Medanföretaget hade tid på sig till detta, gav staten ett rådrumsstöd för att hållasysselsättningen uppe. Men det har varit svårt för företaget att hålla dettaavtal, och det har därför bett om omförhandling. Men kan vi inte göra annatän att konstatera att det inte finns plats för ytterligare utlägg avskattepengar för att hälla i gång detta rådrumsstöd inom det ekonomiskaförsvaret, som varit den huvudsaklige givaren av dessa pengar och beställningartill Tretorn. Får jag till bara säga att jag noteradeatt hon från början delade regeringens uppfattning om hur man skall handläggaden här frågan. För den som gör det tror jag inte att det finns så mycket andraåtgärder att vidta än de arbetsmarknadspolitiska insatser som jag har talat omhär. Jag noterar att arbetsmarknadsministern ficklitet ont om tid i sitt senaste inlägg. Det är klart att jag delar regeringens uppfattning när deninstämmer i överstyrelsens åsikt om det svåra i att driva den här verksamhetenvidare med de kostnader den skulle dra. Vad jag däremot ville ha reda pä var: I vilken takt tänkersig arbetsmarknadsministern att en avveckling skulle kunna ske? Det är trotsallt skillnad om elt företag som Tretorn, som är ett stort företag iHelsingborg, stänger sin verksamhet från till en annan eller orn man kantänka sig Nr 54 att det sker på två, tre eller fyramånader - då är det ju också lättare ur Måndagenden arbetsmarknadspolitisk synpunkt attslussa ut de anställda till andra arbeten Om den framtida sysselsättningen för anställda vid JÖRNSVENSSON (vpk): Jag är medveten om att bolagsledningen inteär utan skuld här och att den naturligtvis får ta på sig huvudansvaret för denuppkomna situationen. Men vi må väl ändå erkänna, när vi har facit i handen, attdet statliga stödet som visserligen givits, alltför mycket har haft karaktärenav nödhjälp. Det har, liksom i många andra fall, inte åtföljts av någon verkliginsyn och något verkligt försök att analysera problematiken ifråndepartementets och statens sida. Det var inte avsett att man i egentlig meningaktivt skulle gripa in med förslag eller påverkan när det gälldeproduktionsprogram och långsiktig inriktning. Jag tycker att det hade varit riktigare om regeringen hadeåkt ner och talat med dem som står i produktionen, sett på deras arbetsmiljö,betraktat arbetsplaneringen och företagsledningens underliga dispositioner ochförberett sig för att ta över i ett statligt ägande, där man kunnat arbeta medde anställdas offensiva medverkan. Får jag bara till säga: När vidiskuterade rationaliseringsavtalet senast gjorde jag just det Svenssonråder mig till, att åka ner till företaget och diskutera frågorna medpersonalen. Jag har alltså faktiskt försökt att leva upp till det råd jag fickhär. Får jag till säga: Man har salt i gångMBL-förhandlingar, och på det följer varsel. Med den genomsnittsålder somföretagets personal har vet vi att det kommer att bli en relativt långvarigavv'eckling, om man nu kommer till det beslutet. I varje fall kan man väl sägaatt det rör sig om ett halvårs tid. (vpk): Om arbetsmarknadsministern har besöktföretaget gör han mig nästan ännu mer förvånad. Såg då inte hur det ser ut på Tretorn? Såg haninte hur arbetsprocessen är upplagd? Såg han inte de dåliga hygieniskaförhållandena? drog tydligen inte några slutsatser av attproduktionens villkor och effektiviteten vid den här gamla nedslitnafabriksindustrin hade kunnat vara mycket annorlunda om företagsledningentvingats att investera i de anläggningar och den mänskliga kapacitet som ändåfunnits där under alla år, i stället för att systematiskt svälta utanläggningen här i , systematiskt slita ner den, i väntan päjust det somnu håller på att bli ett faktum, nämligen en nedläggning. Överläggningen var härmed avslutad. §9 Om den företagsförlagda gymnasieutbildningen Statsrådet erhöllordet för att besvara () anmäldainterpellation, 1979/80:69, och anförde: har ställt följande tre frågor till mig: Hur ser jag påskolans ansvar för den företagsförlagda utbildningen och vilka åtgärder är jagberedd att vidta för att förbättra skolans kontakt med och tillsyn över denföretagsförlagda utbildningen? Vill jagredovisa hur det nya 4-procentiga statsbidraget har använts i kommunerna? Är jag bereddmedverka till att utforma klarare riktlinjer för statsbidraget och tydligareanvisningar när det gäller gymnasieutbildning vid företag? Inom gymnasieskolan kan undervisningen i arbetsteknikeller annan undervisning med samma syfte förläggas till företag eller annaninstitution än gymnasieskolan. Företaget eller institutionen tillhandahållerlärare, materiel, lokaler och annan utrustning. Denna form av undervisningkallas inbyggd utbildning. I vilken utsträckning sådan inbyggd utbildning fårförekomma skall framgå av timplanen för resp. studieväg. ()kan dock, om särskilda skäl föreligger, medge att inbyggd utbildning fårförekomma även i andra fall. Inbyggd utbildning är vanligt förekommande inomvårdsektorn och på distributions- och kontorslinjen men förekommer även inomindustri- och hantverkssektorn. För den inbyggda utbildningen utgår visststatsbidrag till kommunerna för ersättning till företaget eller institutionen. Den till företag förlagda inbyggda utbildningen är en delav gymnasieskolan. Det innebär alt skolstyrelsen och den lokala skolledningenhar samma tillsynsansvar för inbyggd utbildning som för annan utbildning igymnasieskolan och har att se till att den inbyggda utbildningen bedrivsenligt gällande läroplan för gymnasieskolan. Resurser för skolledning beräknasmed utgångspunkt i antalet klasser i såväl inbyggd utbildning sorn annangymnasial utbildning. Jag är medveten om att det finns svårigheter för denlokala skolledningen att ge en fullgod tillsyn. Eleverna kan vara spridda påflera företag. Det kan vara långa avstånd mellan skola och företag. Även andrapraktiska svårigheter kan föreligga för samverkan. Under min förra period somskolminister infördes ett särskilt bidrag till kommunerna motsvarande avbidraget till inbyggd utbildning inom industri och hantverk samt handel för attstimulera kontakten mellan skola och företag. Enligt vad jag har inhämtat har SÖ för redovisningsåret1978/79 betalat ut sådant bidrag med totalt . Bidraget har utnyttjatspå olika sätt i olika kommuner. I har resursen använts för att göraen utvärdering av skolledares, elevers, handledares och företagsledares erfarenheterav den inbyggda utbildningen. En del av bidraget har gått till att sänkaundervisningsskyldigheten för vederbörande studierektorer så att Om den företagsförlagda gymnasieutbildningen Otn den företagsförlagda gymnasieutbildningen dessaskall få mer tid att uppehålla kontakten med företagen. I andra kommuner harbidraget använts som en planerings- och uppföljningsresurs till dem som arbetarrned inbyggd utbildning. Vissa kommuner har enligt vad SÖ uppgivit ännu intehunnit utnyttja bidraget. Ifrågavarande bidrag har utgått endast under ettbudgetår. Det är enligt min mening därför förståeligt att det ute i kommunernaråder en viss osäkerhet om hur det bäst skall användas. Jag är emellertid inteberedd att nu föreslå att särskilda anvisningar skall utfärdas. Bidraget börsom ges till kommunen som en resurs som kommunen får utnyttja på detsätt som anses bäst utifrån de lokala förutsättningarna. Jag utgår dock ifrånatt SÖ kontinuerligt följer hur bidraget används. Tillsynsansvaretför inbyggd utbildning måste utövas aktivt. Frågor om inbyggd utbildning inom industri och hantverksamt handel kommer att behandlas i budgetpropositionen /81 som snartkommer att läggas på bord. I detta sammanhang kommer även frågan ornutökat bidrag till kommunerna för att förstärka tillsynen av inbyggd utbildningi gymnasieskolan att behandlas. MARGOTWALLSTRÖM (s): Jag vill till att börja med lacka för svaret. "Ansvar - kvalitet - aktiv tillsyn" - det kundevara namnet på ett försäkringsbolag, men det är det inte. Det borde varabetecknande för skolans samordning med företag beträffande företagsförlagdgymnasieutbildning, men det är inte heller fallet. Därav min interpellation.Det jag har frågat om och fått svar på handlar orn utbildningen ochutbildningskvaliteten för många tusen gymnasieelever. När nu statsrådet säger att hon inte tänker göra något åtdelta för tillfället tycker jag att det är svagt, om uttrycket förstås.