prot · G30954 · 1979-12-31 00:00:00 — destatsanställdas huvudorgtrni-sationer, och framfört min och regeringensbestämda uppfattning att huvudkontoret inte bör förliiggas i Stockholmsområdetutan till . Jag har dessutom haft överläggningar i frågan medföreträdare för huvudorganisationerna. Nr 54 Genom att organisationerna velatmedverka till en aktiv regionalpolitik M° rl pn den ' överenskommelse nu kunnatträffas som innebär att Statshälsans huvudkontor förläggs till . Om lokaliseringen av stiftelsen MARGOTHÅKANSSON (fp): Statsrådet säger i svaret; "Jag har tillskrivit de övriga stiftarna--- och framfört rnin och regeringensbestämda uppfattning att huvudkontoret inle bör förläggas iStockholmsområdet." Jag vill varmt tacka statsrådet för svaret menockså för de insatser som statsrådet gjort för att övertyga de centrala fackligaorganisationerna-Statsanställdas förbund, /SR och TCO-S-om vikten av all idenna fråga följa ett klart riksdagsbeslut om en riktig regionalpolitik. När jag fick svar från statsrådet på rninförsta fråga om lokaliseringen av Statshälsan var tongångarna från statsrådetssida myckel positiva. Därefter har vi i och blivit mycketbesvikna på de centrala fackliga organisationernas agerande i denna fråga.Detta har inneburit en skarp konfrontation med del enhälliga riksdagsbeslutelsintentioner när det gäller lokaliseringen av Statshälsans huvudkontor. Jag ärhelt medveten om att man i de överläggningar som hållils och i de brev somskrivits ändå mer eller mindre har utgått från att staten och regeringen skullekunna genomdriva sina intentioner i denna fråga, om vilka vi enhälligt fattalbeslut i . Organisationerna har skrivit att de inte kunde godkännaKarlskrona som lokaliseringsort. Man angav en rad skäl som egentligen varväldigt dåliga. De tyckte att Statshälsan var tvungen att hälla ständig kontaktmed , all man måste bedriva verksamheten på den ort därstatsförvaltningen i övrigt finns och att man hade en begränsad budget somhuvudsakligen borde användas till att bedriva företagshälsovård och inte tillalt företa långa resor till de åtta serviceenheter som finns runt om i landet.Dessa serviceenheler finns i , , , , ,, och . Det kan också förtjäna nämnas att staten har i avtalet medstiftelsen Statshälsan förbundit sig att från Statshälsans start den I juli1980 och tre budgetår framåt betala 65, 83 resp. 101 milj. kr. som bidrag tillverksamheten. 1 fortsättningen skall finansieringsplanen genom kollektivaförhandlingar skrivas fram, så att den alltid omfattar . Bidragensstorlek motsvarar också en 50-procentig ökning av utbyggnadstakten jämfört rnedden nuvarande. Del är alltså med stor tillfredsställelse jag tackarstatsrådet för agerandet i detta ärende, och jag lackar också för delför att vi får huvudkontoret förlagt till . Vi behöver del myckelväl. och vi behöver rnycket mer av statliga åtgärder. Jtrg har naturligtvis inte siirskilt storanledning att gå in på hur detta beslut har kommit fram. men jag är angelägenatt rätta ett missförstånd: Jag tror inle att man i det här fallet skall läggti någonstor skuld på de centrala fackliga organisationerna. Jag har mött dem iförhandlingar, och det har varit positiva förhandlingar, öppna förhandlingar.Men det har förekommit indikationer eller signaler under beredningsperiodenslopp som gjort att de har fått intrycket att lokaliseringen redan var klar ioch med alt stiftelseurkunden undertecknades , där det 14§ heter all styrelsen har sitt säte i . Jag har inte brytt mig orn att forska efter vad det är försorts indikationer i detalj. Detta är sådant sorn hände före regeringsskiftet,och de fackliga huvudorganisationerna har alltså fält det intrycket attKarlskrona var borta urbilden i det läget. Jag har haft sorn uppgift attövertyga dem om motsatsen. Det har alltså lyckats, och då är allting väl,hoppas jag. Om decentraliseringen inom den offentliga sektorn Nej, jag tror inte att vi skall sökasyndabockar. Men jag tycker ändå att det är viktigt att i faststirllaatt centrala fackliga organisationer inte skall motarbeta ett regionalpolitisklbeslut sorn är fattat i . Om vi inte kan lokalisera en ny verksamhet,där inte någon människa är anställd ännu, ut i landet, så kan vi aldrig flyttaut någonting. Det skall vi vara medvetna om. Jag är själv medlem i TCO och fackligt aktiv. Jag harvarit ordförande i lokalavdelning av Svenska hälso- ochsjukvårdens tjänstemannaförening , och jag är helt medveten om attde fackliga organisationerna måste ha stort inflytande på besluten. Men i dennafråga tycker jag det är tillfredsställande att man också har kunnat tillmötesgåde lokala fackliga organisationernas starka önskan och tillmötesgå alla dem somär berörda av beslutet i vårt län och i . Överläggningen var härmed avslutad. §20 Om decentraliseringen inom den offentliga sektorn Statsrådet erhöll ordet för att besvaraAnna Wohlin-Anderssons (c) anmälda interpellation, 1979/80:51,och anförde: har i en interpellationfrågat mig vilka konkreta åtgärder jag avser att vidta för att fullföljaregeringsdeklarationens målsättning om decentralisering av funktioner inom denoffentliga sektorn. Till grund för regeringens strävan att åstadkommadecentralisering av den offentliga verksamheten ligger uppftttlningen att olikasamhällsfunktioner Om decentraliseringen inom den offentliga sektorn börförläggas sä nirra de människor som skall betjänas av verksttrnheten sommöjligt. Både resurser och beslutsbefogenheter skall ligga nära rnedborgtrr-na. Det flnns en politisk enighet orn att planeringeninom den offentliga sektorn på ett annat sätt än tidigare också skall beaktaregionalpolitiska aspekter. Den största sysselsättningsökningen under senare århar ägt runr inom den ofléntliga sektorn. En målinriktad decentralisering kange bättre differentierade arbetsmarknader rned bredare yrkesutbud regionalt ochlokalt. I kombination med en aktiv närings- och arbetsmarknadspolitik ökar detmänniskornas möjligheter att finna sin utkomst i hemtrakten eller i vart fallinom det egna länet. Det iir inte minst viktigt i tider då minsknirrg avsysselsättningen inom delar av industrin och en svag ekonomisk tillväxt skaparbelydttnde problem på olika håll i landet. 1 regeringsförklaringen slås fast att ett målmedvetetarbete sktill bedrivas för att åstadkomma decentralisering inom den offentligasektorn och titt en särskild delegation för decentraliseringen skall inrättas. F. n. utarbetas inom fördelegationen, som kommer att inrättas . Del är därför nu för tidigtatt ange vilka konkreta åtgärder som delegationens arbete kan ge upphov till.Eftersom delegationen måste komma att spela en viktig roll när det gäller attplanmässigt styra decentraliseringen av resurser och beslutsbefogenheter ochlokaliseringen av den offentliga förvaltningen utifrån regionalpolitiskautgångspunkter, vill jag här kortfattat redovisa vissa riktlinjer för delegationensarbete. Vad det nu i första hand gäller är att genom en samordnadplanering och successiva åtgärder få till stånd en sådan omstrukturering avstatsförvaltningens organisation att lämpliga funktioner och arbetsuppgiftersom handläggs centralt efter hand kan föras ut till regionala och lokalaenheter. Men det gäller också att kontinuerligt pröva lokaliseringen av nyeller utvidgad statlig verksamhet. Det måste finnas starka skäl för attförlägga en ny statlig verksamhet till eller dess grannkommuner.Olika medel bör prövas att styra över en eventuell expansion av central statligverksamhet till regionala eller lokala enheter inom myndigheter sorn har sådanorganisation, vid sidan av den styrning som sker genom budgetprocessen. a.kan övervägas att införa ett högsta tal för antalet anställda vid olikacentrala statliga funktioner i storstadsområdena. Även om det finns många önskemål om reformer ochförbättringar inom den offentliga sektorn torde den ekonomiska situationenunder vara sådan att endast mycket begränsade utökningar kantillåtas. Kraven på besparing och rationalisering av befintlig verksamhetkommer alt öka. Mot den bakgrunden bör också prövas om funktioner som ärgemensamma för flera myndigheter kan slås sttmrnan och förläggas regionalteller lokall. Frågan om decentralisering bör också regelmässigt prövas isamband med omorganisation av befintlig statlig verksamhet. Jag vill särskiltbetona att det nu inte är fråga om någon ny utlokaliseringsetapp. ringsfrågornaknyts till pågående förändringar av den stirtliga verksamheten skapasförutsättningar för en mer genomgripande decentralisering av såväl verksamhetsorn beslutsbefogenheter. En viktig fråga i sammanhanget giiller delegationensställning och befogenheter. Enligt arbetsmarknadsutskottet kan det varaändamålsenligt att delegationen knyts till (prop.1978/79:112, AU 1978/ 79:23, rskr 1978/79:435). Jag delar helt denuppfattningen. Med hänsyn till delegationens roll som regeringens samordnandeorgan i decentraliseringsfrågor är det nödvändigt att den ktrn medverka iberedningen inom av sådana frågor som innefirttar bedömningarav eller ställningstaganden till lokalisering trv statlig verksamhet. 1 allasådana frågor bör beredningen ske i samråd med delegationen. Delegationen måstekunna arbeta aktivt och själv ta initiativ till olika åtgärder. Delegationenbör också kunna lämna anvisningar inom sitt område såväl till verk ochmyndigheter som till departement. Genom den nära knytningen till regeringskttnslielunderlättas också den nödvändiga samordningen med budgetprocessen. Det är ihöggrttd angeläget att decentraliseringsfrågorna på ett mer planrniissigl ochmålinriktat sätt än integreras i budgetarbetet både hos myndigheternaoch inom . Närmare riktlinjer härför kommer att utarbetasgenom budgetdepartementets försorg. Härigenom kommer en bättre grund att finnasför att även i budgetbehandlingen beakta decentraliseringsaspekterna på denstatliga verksamheten. En annan viktig fråga i sammtinhangel gäller de anställdasmedverkan i decentraliseringsarbetet. En aktiv och positiv medverkan från destatsanställda och deras organisationer iir enligt min mening en förutsättningför en effektiv decentraliseringspolitik. Jag vill avslutningsvis peka på att delegationen iplaneringen av sitt arbete sjiilvfallet måste ta till vara de erfarenheter avolika decentraliseringsålgär-dersom finns på olika håll inom förvaltningen. Bl.a. finns erfarenheter inom vissa affärsdrivande verk av decentralisering avuppgifter frän centralförvaltningen till regional och lokal nivå. Flyttningenav centrala ämbetsverk frän till olika orter ute i landet htrr ocksågett värdefulla erfirrenheter. är de båda flyttningsetapperna i stortsett genomförda. Vi vet betydligt mer om vilka problem som kan uppstå och hurde kan lösas. Vi har följt upp effekterna för personal och anhöriga och för deflyttande verken, och vi kan göra vissa bedömningar av bl. a. dekommunal- och samhällsekonomiska konsekvenserna av verksflyttningarna. Erfarenheter finns också samlade inom de centrala,administrativa myndigheter som i olika sammanhang inom sina resp. fackområdenmedverkat i arbetet med decentrtrlisering och ornlokiiliseriirg av statligverksamhet. Jag skall här bara nämna statskontoret, ochstatens arbetsmarknadsnämnd. Jtig förutsätter att dessa nryndigheter konrmeratt hti vikiigii uppgifter också i den nya satsning pådeceirtraliscriirgs-politiken som inleds. Genom de riktlinjer jag hiir hur skisser;it sktipas möjligheter att Om decentraliseringen inom den offendiga sektorn Oi7i decentraliseringen inom den offentliga sektorn åstadkommapraktiska resultat av delegationens arbete genom decentralisering såväl inotnlandet som inom oliktt regioner. Jag vill lacka statsrådet försvaret, elt svar som jag upplevde som grundligt, innehållsrikt och engagerat. Sorn jag säger i interpellationen fär den offentligasektorn en allt större betydelse för sysselsättningen. Antalet centraltanställda inom den offentliga sektorn har fördubblats och uppgick till ca 1,2 miljoner. Den offentliga sektorns expansion har ju kommit att spelaen stor samhällsekonomisk roll, och utvecklingen inom denna sektor har också ihög grad medverkat till en koncentration av arbetstillfällen och därmedbebvggelse och service. Denna koncentration är olycklig för människorna ochoekonomisk för samhället. Del krävs kraftfulla insatser och en uttalad politiskvilja att verka i decentralistisk riktning, om den pågående utvecklingen motökad koncentration i samhället skall kunna brytas. En betydande decentralisering inom den offentliga sektornkan spela en väsentlig roll för en balanserad sysselsättningsutveckling runthela vårt land. Det är inte bara sä alt den offentliga servicen måsteupprätthållas i bygder med vikande befolkningsunderlag och all det måste finnasgaranti för rimlig service på skilda områden också i glesbygden. Denna sektorstår ju för den absoluta merparten av den service varförutan ingen ort. storeller liten, kan leva vidare. Dessutom representerar den offentliga sektorn isig en så väsentlig del av sysselsättningen att lokaliseringen av dessaarbetsplatser pä ett helt annat sätt än måste upprniirksarnnras ochunderordnas den regionala planeringen. Statsrådet säger i sitt svar att den ekonomiskasituationen under lång lid framöver torde vara sådan att mycket begränsadeutökningar av den offentliga sektorn kan tillåtas. Detta instämmer jag helt i.Men då är det desto viktigare att se över hur en decentralisering skall kunnaske inom redan befintliga centrala statliga myndigheter. Man kan gå fleravägar. En iir att uppgifter delegeras till olika länsorgan. En annan är att manupprättar filialer eller avdelningar ute i landet. Den översyn och genomlysningav verksamheten som skulle krävas för en aktiv decentralisering skulledessutom enligt min uppfattning verksamt bidra till en besparirrg inom ochrationalisering trv redan befintlig verksamhet. 1 en partimotion föreslog attriksdagen skulle uttala att nytillkommande statliga myndigheter skalllokaliseras uttinför . Detta ville varkenarbetsmarknadsutskottet eller gå med på, utan man föredrog enbetydligt mjukare skrivning. Jag tycker att det senaste årets händelser visar att viinte klarar av en aktiv decentralisering med mjuka skrivningar. Om vi verkligenmenar allvar med att sprida central statlig verksamhet utanför ochdess grannkommuner, borde ha antagit centerpartiels förslag tilluttalande. Då hade vi inte behövt uppleva att AB Samhällsföretaglokaliserades till ,att postens filateliavdelning hamnade i , att vi inte fick transportrådettill , och vi hade fått en mer positiv syn på länsrätternasutlokalisering från residensstäderna. Den offentliga sektorn spelar naturligtvis också en mycketstor roll när det gäller den inomregionala balansen. I Länsplanering, Rapport-79 säger i , mitt hemlän, att tillväxten itirbetslillfällen inonr den statliga sektorn kan förväntas bli mycket krtiftigi länets priinarti centrum . I regionala centra ochkommuncentra kan den förväntas bli svag resp. mycket svag. säger vidare: "måstedärför understryka vad som anförts i länsrapport omsysselsättningsutvecklingen inom den offentliga verksamheten. Statliga centralaämbetsverk och regiontilti organ bör i högre utsträckning än tidigare visa ettregionalpolitiskl ansvar vid lokaliseringen av tillkommande verksamheter ilänen. Vidare bör i de fiill där ornlokalisering sker kostnadsfördyringartäckas genom ökade anslag inom den berörda sektorn eller genom de regionalpoliliskaanslag som liinsstyrel-sen htrr begärt." För att på elt konkret sätt kunna ta itu med de härproblemen och som ett led i den nya länspUrneringsomgången har iÖstergötland kommit överens med statskontoret om att göra en noggrannarekartläggning av den offentliga sektorns nuläge och framtidsplaner i frägtr omsysselsiitt-ningen i länet. Arbetet kommer att bedrivas i form av ett särskiltprojekt. Projektgruppen består av två utredare från , en utredarefrån och två utredare från statskontoret. konrmerdessutom att knyta en konsult till projektgruppen. Projektet består av två delar- en som enbart gällerÖstergötlands län och en som riktar sig till alla länsstyrelser. Den del avprojektet som gäller decentralisering inom syftar till attidentifiertr offentliga verksamheter som kan förläggas till länets regionalacentra och länets kommuncentra, dvs. i första hand andra kommuner än Norrköpingoch . Den andra, mer generella delen trv projektet syftar tillatt utveckla metoder för decentralisering till hjälp för länsstyrelsernasfortsatta planeringsarbete. Projektet kommer att avrapporteras i två separattrrapporter, för vjlka resp. statskontoret själva får ta ansvar.Länsstyrelsen svarar för den del av projektet som behandlar möjligheterna tilldecentralisering i . Statskontorels rapport kommer medutgångspunkt i erfarenheter från bl. a. liin att behandla deallmiinna förutsättningarna för decentralisering av offentlig verksamhet. Dennarapport riktar sig till samtliga liinsstyrelser och berörda departement. Det är inte möjligt att dra någon skarp griins mellanÖstergötlandsdelen och den generella delen av projektet niir detgäller sjiilvautredningsarbetets bedrivande. Det kartläggnings- och analysarbete som komnreralt utföras i kan kommti alt fungera som en modell för, ellerålrninstorre Om decentraliseringen inom den offentliga sektorn Om decentraliseringen inom den offentliga sektorn som enexemplifiering av, hur länsstyrelser kan verka för decentrtrlisering.Projektarbetet kommer därför att inledas med Östergöllandsdelen. En första samrntrndragning av representanter från statligaregionala myndigheter och projektgruppen har ägt rum. Redan dä kom en hel delintressanta synpunkter fram. Det kan bli fråga om defensiva åtgärder, av typenatt låta bli att lägga ner, och offensiva åtgärder som kan gälla dels flyttningav hela verksamheter, dels bitar därav av typen att en man som slutar pähuvudkontoret ersätts av en annan som anställs på en filial i stället. Flyttarman beslut från regional nivå till lokal nivå kan rnan också i stället för elteventuellt utökat huvudkontor fä fler lokalkontor. Flera myndigheter har varitinne på tanken att ha gemensamma lokalkontor. Samma sak är statsrådet på, när han säger i svaret; "Mot den bakgrunden bör också prövas omfunktioner som är gemensamma för flera myndigheter kan slås samman ochförläggas regionalt eller lokalt." Jag anser att det är viktigt och riktigt attlänsmyndigheterna håller i det här decentraliseringsarbetet. Vi hoppas ocksåatt vi under utredningens gång sktill få klart för oss otn speciella ekonomiskamedel måste till, och i så fall hur stora belopp det kan röra sig om, för altgenomföra frtimtagna decentraliseringsåtgärder. Ja, fru talman, del här har blivit ett långt svar på ettlångt sv;ir, men jtrg tycker att detttt är en rnycket viktig bit när det gällerden fortstittti samhällsutvecklingen. Jag vill sluta med att önska statsrådetJohansson och decentraliseringsdelegalionen Ivcka till i det föreståendearbetet. MONAS;TCYR (m); Jagar ingen tillskyndare av växande offentligverksamhet, inte heller av utloktilisering av befintlig statlig verksamhet. Meni den mån som densarnnra förekommer och det rör sig om ny verksamhet anser jagdet vara mycket angeläget att denna lokaliseras rätt. Det slår också iregeringsdeklarationen att man ser skapandet av regional balans ochsysselsättningsmöjligheter i alla delar av landet som ett betydelsefulltfördelningspolitiskt mal. Jag representerar en liten kommun, kommun iÖstergöllirnd, där staten dragit in sin verksamhet, med bittra följdverkningttrför såväl kommunen som hundrattilet kvinnliga ansliillda. Den stansfilial sompostgirot lagt ut till Kisa drabbades av ny teknik och därmed en förnyadcentralisering. Vi hade lältr kontakter med ansvariga personer om dettaoch , men vi fick inget gehör. När vi sedan med länsstyrelsensstöd slogs för en gynnsam placering inom det nya stödområdessystemet ,blev det också kyligt avslag. hade man placerat kommun,liksom i samma geografiska område, i den s. k. grå zonen. Sedermeraktrllade man oss blott och bart grå komnrun. Vad delta innebar vet vi dock alltjämti dag ingenting onr. Det htide ingerr som helst innebörd för oss. Våraframställningar om stöd avslogs nämligen konsekvent. Jtrg sägerdetta för tttl exemplifiera den statliga regionalpolitiska verklig- heten,åtminstone hitintills. Jag är förvissad om till min kommun inte är ensam idenna situation. Just därför är det viktigt alt i den här frågtin få framföravittnesmål om de uteblivna fördelningspolitiska effekternti . Del finnsen hel del material att hämta ur gjorda erfarenheter för den delegation somstatsrådet htir omnämnt i sitt interpellationssvar till kan det materialet ge inspirtition till en nrer konkretresultatpolitik i framliden för ny statlig verksamhet ute i regionernti och pådet lokala planet. En samordning av sttmhällets alla resurser iir utan tvivelnödvändig. Vi begärde från Kiiidti kommun en statligersältningsverksamhet för den indragna stansfilialen, men vi har värnat förgävespå besked. Ktrnske föreligger nu möjlighet tttl få något besked? Befolkningsminskningen utgjorde 3 500personer. 1955 hade vi 12 700 invånare, och 1977 fiinns det 10 600 invåntire.Länsstyrelsens preliminära prognos i Länsplanering vistir på en sluttandekurva till 10 500 och 10 200 är 2000. Den kvinnligaförvärvsfrekvensen är enligt statistik inomkommunen. I det inre stödområdet är motsvarande tal . Den totalaförvärvsfrekvensen för är och i det yttre stödområdet . Riketskvinnliga förvärvsfrekvens är , att jämföra rned Kindas , och riketstotala förvärvsfrekvens är , all jiimföra med Kindas . kommun har sälundtt en negativ befolknings- ochsysselsättningsutveckling som är jämförbar medförhållandena i många kommunerinom del s. k. inre stödområdet. Detta borde kvalificera den för gynnstrmmastatliga åtgärder. Riksdtigen har uttalat all i ,vari ingår tillsammans med . skall sessom ett prioriterat område i fråga om insttlser för att stiirka och utveckltinäringslivet. Min avsikt med detta inlägg har varit att eflerlysttmöjligheterna till ökad uppmärksamhet från statlig sida då eventuellt nystatlig lokalisering aktualiseras. En tidigare statlig indragning borde iförsta hand repareras. Del projektarbete i som omnämndesav bör ge ytterligare underlag för en frarntitlaframgångsrik statlig fördelningspolitik. Kan då möjligen iÖstergötlands län påräkna statens positiva inställning härvidlag? Det iir minfråga till statsrådet . Om decentraliseringen inom den offentliga sektorn Förste vice talmannen tillkännagav att anslag utfärdats omsammanträdets fortsättande . DANIELTARSCHYS (fp): Det finns mångtr godtr skiil fördecentrtilisering av offentlig verkstimhet och offentliga beslut. Det liggerett egenvärde i att spridti tntikl och ansvar. Det är viktigt för demokrtitintitt besluten läggs närmtire människornti. Det är irngeläget trtt man genomdecentralisering kan förkorta handläggningsliden och därigenom minskir den ovisshet som enskilda. Nr 54 foretag och kommuner alltid svävar i så länge ettärende är oavgjort. Måndnppnrlpn viktigt att man minskarbelastningen pä centrala orgtin, och del är angeläget 17dpremhpr I97Q ''" "''" P''''*''sysselsiittningslillfiillenti över Itindet. Mot den hiir bakgrunden var folkpartiregeringenmyckel tiktiv i v;id giillde decentralisering inom offentlig verksamhet. Omdecentralise- " y v v - , - . upptogs 30 oliktt, konkreta åtgärder som syfttide till attföra ner beslut till ringeninom den rr' & - -? fr, ,/ ; , lägre instanser, att delegera ochdecentralisera. Det var också mot den offentligasektorn '=' bakgrundensom folkpartiregeriirgen förberedde den decentraliseringsdelegation som nuskall tillsättas, och jag hälsar med tillfredssliillelse titt den äntligenkommer till stånd. Men det fanns, tyckte jag, i statsrådet inläggkanske något av en snedbelastning till förmän för sysselsättningsaspekterna pådecentraliseringen. Många svävar i okunnighet om att vi i faktiskt haren ganska jämn fördeirring av arbetstillfällenti i den offentliga sektorn överlandets olika deliir. Om man ser på de siffror som sysselsiittningsutredningenhtir ttigit fram, visar det sig att vi har av landets förviirvsarbetande ioffentlig tjänst.