prot · G30923 · 1979-12-31 00:00:00 — Som tidigare ledamot av konstitutionsuiskottet vel NilsBerndlson mycket väl att ett sådant förslag skulle - om det skulle vinnariksdagens gillande - konstituera ett nytt vilande beslut, som sedan ävenfortsättningsvis måste behandlas i grundlagsenUg ordning. Detta är anledningentill att vi kommer att ta upp det yrkandet . Vilandeförslag till grundlagsändringar m. (vpk)replik: Men då bör det väl också stå klart för att vi på intetsätt har frångått vår huvudlinje om att del är övergången från monarki tillrepublik som är huvudkravet. Att den frågan kommer upp i ett senare sammanhanghar vi noterat, och vi får då återkomma lill diskussionen om hur monarkins rolli samhället strider mot de demokratiska strävandena. Närdet gäller fri- och rättigheterna säger att inga kategorier ärundantagna från de fri- och rättigheter som inskrivs i lagen. Nej, men samtidigtskrivs del in särskilda rättigheter för vissa kategorier, nämligen skyddet föregendom. Det ärju en förstärkning av privatkapitalets ställning. Samtidigttvekar regeringen, och också ordförande, att i lagöver huvud laget skriva in de grundläggande rältighelerna för arbetarna påarbetsplatsen. Han talade här bara om huruvida s. k. vilda Vilandejörslag till grundlagsändringar m. strejker står iöverensstämmelse med lagar, men del är ändå bara en del av frågan. Vi harräknat upp en rad åtgärder som behöver vidtagas för atl stärka arbetarnasrättigheler på arbetsplatsen och även stärka deras möjligheter aft vidtastridsålgärder för att hävda sina intressen. BERTILFISKESJÖ (c) replik: Jag upprepar än en gång att syftet med vpk:s yrkande måste vara att manvill ge grundlagssanktion åt strejker, oavsett vilka avtal som gäller. OSKARLINDKVIST (s): I detta betänkande hemställs under punkten 2 att ett tidigare fatlatbeslut om kvinnlig tronföljd fullföljs. Jag har inte uppfattal att det i dagensdebatt ställts något annat yrkande än om bifall till konstitutionsutskoUetshemställan. Delta är inte rättvisande mot de socialdemokratiska ledamöter somär helt emot en breddning av tronföljdsbegreppet. Jag yrkar därför avslag påutskottefs hemställan när det gäller kvinnlig tronföljd. DANIELTARSCHYS (fp): skall vi för ta ställning till ett förslag somstärker skyddet för våra grundläggande medborgerliga rättigheter. Detkommer atl bli lättare atl motarbeta s. k. rättighetsinskrän-kandelagstiftning. Förbudet mot retroaktiv lagstiftning utvidgas. Rätten till ersättningvid expropriation och skyddet för medborgarskap förstärks. Lagprövningsrättenskrivs in i gmndlagen, liksom bestämmelser om lagrådsgranskning. Utrymmet föroffentlig debatt kring förslag till gmndlagsänd-ringar vidgas, och def införsbestämmelser om beslutande folkomröstning i grundlagsfrågor, om minst entredjedel av rik.sdagens ledamöter begärt det. Delhär är vikliga förändringar. Del är också förändringar som längearbetat för. Under hela den långa författningsdebalt som förts under efterkrigstidenhar vi från liberal sida oavbrutet krävt ett starkare skydd i grundlagen förvåra medborgeriiga fri- och rättigheter Det ärett väsentligt led i kampen fördemokratin, och för är del också en naturligbevakningsuppgift att slå vakt om detla skydd. Motden här bakgmnden är det av stort värde att vi efter den här långa debatten harkommit fram till en gemensam syn och ett gemensamt förslag. Jagskall inte nu återvända fill den debatt som fördes om hur denna åsiktsgemenskapväxte fram - låt historikerna ta hand om den saken. Men låt mig ändå säga attdet för är utomordentligt tillfredsställande alt vi i bredenighet kan fatta ett definitivt beslut om eft starkare skydd för våramedborgerliga fri- och rättigheter. BERTILFISKESJÖ (c) replik: vill , liksom folkpartirepresentanten i debattenförra gången, göra ett försök att på folkpartiels vägnar ta åt sig huvuddelen av äran fördenförstärkning av fri- och rättigheterna som skall införas i våra grundlagar.Det ger ingen riktig bild av vad som förekommit. De nu aktuellaändringsförslagen bygger på ett utredningsbetänkande som var enhälligt. Omvi går litet längre tillbaka i historieskrivningen och jämför de förslag tillsärskilda förändringar som lagts fram, så skall vi finnaatf den ordning som vi nu kommer att fatta beslut om på många punkter välöverensstämmer med de förslag som framförts bl. a. från sida. Vilandeförslag till grundlagsändringar /??. ()replik: Jag sade egentligen bara fre saker Jag sade atf längearbetat för de förändringar vi genomför. Jag sade att det är myckettillfredsställande alt det sker under en bred enighet. Jag sade slutligen atthistorikerna bör fö ta hand om frågan hur denna åsiktsgemenskap växte fram. Jagtror att kan vara överens med mig på alla dessa tre punkter. BERTILFISKESJÖ (c) replik: Vad jag vände mig mot var atl , liksomfolkparlirepresentanlen i den tidigare debatten, ville föregripa historiensdom. BOSÖDERSTEN (s): Förslaget om införande av kvinnlig tronföljd innebär att man stärkervår monarki. Därigenom är det i grunden ett antidemokratiskt förslag. Eltärftligt kungadöme kan aldrig föriikas med folkstyre. Monarki, med allt vaddärtill hörer av fjäsk och falska värden, innebär och kommer alllid attinnebära ett åsidosäuande av grundläggande demokratiska principer. Tankenatt införande av kvinnlig tronföljd skulle vara ett steg i demokratiskriktning är ohållbar. En liten rättvisereform som syftar fill att stärka,uppehålla och föriänga ett system som i sig självt är djupt orättvist kanaldrig försvaras. Därför, herr falman, kommer Jag att rösta mot införande avkvinnlig tronföljd. Med delta anförande, i vilket ()instämde, var överläggningen avslutad. Propositionergavs på dels bifall till, dels avslag på utskottets hemställan, och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande Ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: 2Riksdagens protokoll 1979/80:23-24 Vilandeförslag till grundlagsändringar m. m. Den som vill att kammarenbifaller hemställan i betänkandet nr I mom. 1röstar Ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenavslagit utskottets hemställan. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då NilsBerndtson begärde rösträkning verkställdes votering med omröslningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Propositionergavs på dels bifall till, dels avslag på utskottets hemställan, och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Densom vill alt kammaren bifaller konstitutionsutskottels hemställan i betänkandet nr I mom. 2röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenavslagit utskottets hemställan. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för Ja-propositionen. Då OskarLindkvist begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: HANS (): Vid det beslut som vi fattade under p. 2 lade jag ned min röst ochvill nu med stöd av riksdagsordningens 5 kap. 9 § avge röslförkla-ring. Fördet första innebär beslutet ett ensidigt avtalsbrott, märkligt nog inte påtalati vare sig proposition eller utskottsbetänkande. Enligt överenskommelsemellan kronprins och ständerna skulle manlig tronföljd tillämpas, sålänge någon manlig medlem av huset i tronberätligad ställningfunnes. Om kommit fram lill att avtalet bör upphöra hade den enklastehövlighet krävt att man diskuterat igenom saken med den andra parfen, men ingahandlingar som delgivits oss riksdagsmän viunar om att man ensorkat göra den gesten. Sådant är icke värdigt. Fördet andra innebär den faktiska avsättning av kronprins som kommeratl ske och varigenom man återför historien tillVasatiden och en retroaktiv sliftning av grundlag ochdärigenom, som professorn i offentlig rätt uttalat,överträdelse av principer som i en rättsstat måste betraktas som fundamentala. Fördet tredje får fullt kognatisk tronföljd allvariiga konsekvenser för denhistoriska kontinuiteten. Det kan bli nya konungahus vid varje tronskifte, ävenom man skulle manipulera med namnen på elt sätt som helt bryter med degenealogiska regler som gäller i den västeriändska kulturvärlden. Vår nuvarandekonung kommer att bli den siste Bernadottekungen på tron, ett faktumsom man varit förvånansvärt litet angelägen om att delge vårt folk. Eftersom jag inte kan dela utskottets syn på de tre väsentliga frågorJag nämnt, har Jag lagt ned min röst, trots attjag tveklöst ansluter migtill principen om normal kvinnlig tronföljd, dvs. Föredrogs konslitutionsutskottets betänkande1979/80:2 med anledning av justitieombudsmännens redovisning av sin verksamhettill 1979/riksdag jämte motion. Till hade för granskninghänvisats justitieombudsmännens ämbetsberättelse för liden den 1 juli1978-den30juni 1979 (Redog. 1979/80:1). I detta sammanhang hade behandlats den medanledning av denna berättelse väckta motionen 1979/80:89 av m. (vpk), vari hemställts att lade justitieombudsmännensämbetsberättelse lill handlingarna med gillande av de uttalanden som gjorts iavsnitten III och IV i motionen. I motionen behandlades bl. a. någrakonkreta fall där vederbörande justitieombudsmans handläggning enligtmotionärerna visade vissa brister. alt med avslag på motionen 1979/80:89lade Justitieombudsmännens ämbetsberättelse - redogörelse /80:1 - tillhandlingarna med gillande av vad utskottet anfört. (vpk): Herrta/man.' Jag läste i går betänkande över JO:sämbetsberättelse. Ochjag greps av djupt vemod. Tänk atl ett utskotlskansli Justitieo/nbuds-männensä/nbefs-beräftelse med sådan eminentkapacitet skall behöva skriva ett betänkande som på ett så grymt sätt visarointresset för den här frågan hos utskottets ledamöter! Riksdagenhar skyldighet att granska JO:s ämbetsberättelse. Granskningen är enförfattningsmässig plikt. Det är mig en gåta, både logiskt och mänskligt, attkonstitutionsutskottet år kunnat undgå alt säga ett enda dugg om detsom står i JO-berältelsen. Inte ens när vpk:s motioner lyfter fram gravamissförhållanden genomför man den minsta sakbehandling. Detfinns bara en slutsats man kan dra av allt delta: , denhögsta författningsmässiga väktaren av lagligheten i landet, är totaltointresserat av rättsfrågorna. Förtredje eller Oärde gången i följd gömmer sig utskottet bakom frasen attriksdagen inte skall överpröva JO:s beslut. Men det är ett hell irrelevantyttrande. Del har inte med saken att göra. Ingen påslår atl vi skall överprövaJO:s beslut. Men vi skall granska. Och om man granskar måste man Ju hamöjlighet och rätt att komma fram till en åsikt om det som man granskar. Engrundlig läsning av JO-berältelsen stimulerar inte till lystnad. Denborde i stället ge ett rättsvårdande utskott en rad skäl till åsiktsyttringaroch kanske också aktiva initiativ. Om så inte sker är det faktiskt ell bevisantingen för lättja och ointresse eller för cynism. Detfinns mängder av skäl att kommentera en JO-berättelse, att sakbe-handla den,alt vaska ul allmängiltiga slutsatser. Enorsak kan vara att det som redovisas tyder på systematiska brister iadministration och rättsväsende. En annan kan vara att rättssäkerheten fordraratt man tar till åtgärder på ett vidare plan än JO kan göra. En tredjeslutligen kan vara atl man inte delar JO:s bedömningar, därför att dessabedömningar skapar en praxis som man inte tycker är hållbar. Därför är det vårskyldighet att känna oro för och vidta åtgärder mol brister i rättsväsendet.Det är vår skyldighet atl redovisa vår mening, om den på någon punkt skullestrida mol JO:s. Jagvel inte-jag ärju bara en vanlig landsortsriksdagsman - hur det går till i bättrekretsar, l. ex. hos ledamöter. Men när jag läser enrapport eller text, så ger läsandet alltid upphov lill en viss tankeverksamhet.Jag har lagt märke lill att delta är en process som så atl säga automatisktuppstår vid läsandet. På något sätt måste ledamöter av konstilutionsutskoltet idet avseendet vara skapta på ett annal sätt. De kan uppenbarligen läsa JO:sberättelse ulan att sådana tankeprocesser uppstår. År läser de-förhoppningsvis - JO:s ämbetsberättelse. Och de gör det utan alt de på 100 årfunnit den vara värd en enda tanke eller någon enda tankes sättande på pränt. JO-inslitutionen,som skall vara medborgarnas klagomur och som skall vårda rätten i landet, ärtydligen för ledamöter inte värd någon tanke. Alltdetla blir desto märkligare när man sedan ser vad JO-berältelsen innehåller ochvad som i övrigt framgår a v JO:s verksamhet. Jag skall ta några exempel påförhållanden som är värda offentlig uppmärksamhet i detta Desociala centralnämnderna ute i kommunerna brister uppenbariigen ofta grovt dådel gäller åtgärder i barnavårdsärenden. Från JO:s inspektioner rapporteras demesl häpnadsväckande exempel på både okunnighet, underlåtenhet och felaktigabedömningar. Också från andra sammanhang är känt alt sociala centralnämnderofta utgör veritabla slasktrattar för reaktion och inkompetens. Myndigheter,som har att vaka över barns förhållanden, visar sig alltså - och detla framgårvid - behäftade med allvariiga och utbredda brister. Man tyckerdå alt konstitutionsutskoUets män och kvinnor borde haft så mycket intressehärför atl de kommenterat det eller tagit initiativ till framställningar i sakentill regering och riksdag. Att barn far illa på grund avmyndigheters nonchalans bekymrar tydligen inle. Att skyldigheter ochbestämmelser nonchaleras intresserar oss tydligen inte heller från rättsligsynpunkt. Härhar också JO:s inspektioner inom taxeringsväsendei gett vid handen att delråder en utbredd nonchalans mot bestämmelser och ett allvarligt godtycke. Detlaär känt även från andra sammanhang. Tyckerdå inte utskottel att man borde se närmare på en sådan sak? Borde intebestämmelser och instruktioner ses över? Eller skall vi bara godtafelaktigheterna? Vad är del egentligen för mening med atl ha en justitieombudsman,om vi struntar i de fel som framkommer vid hans inspektioner? JO kan ju inteändra lagar och instruktioner, det är inte hans uppgift. Det är vår uppgift somlagstiftare att se lill att våra intentioner i det stycket följs ute påförvaltningarna. Ettannat exempel är de allvarliga och oroande fallen om brott motoffentlighetsprincipen. Delta är dessutom en konstitutionell fråga. Man hadeväntat sig att konstitutionsutskott skulle visa intresse på den härpunkten. Just i fråga om brott mot offentlighetsprincipen ärdet en ovanligtstor andel av JO-ärendena som har föranlett erinringar. Erinringarna riktar sigdessutom i påfallande hög grad mot personer i chefsställning. Eftersominformationsfriheten är grundlagsskyddad och dessutom nedlagd i tryckfrihetsförordningen,är det alltså här fråga om grundlagsbrott. Frågarsig då inte konstitulionsulskotlet varför sådana grundlagsbrott är så vanliga?Frågar sig inte utskottet någonsin vad som håller på att hända medoffentlighetsprincipen och informationsfriheten i samhället? Detta är desto merangelägel som t. ex. de alltmer utbredda datasystemen på förvaltningarnafaktiskt används för alt försvåra informationsfriheten. Ärdet möjligen så alt konstitulionsutskottels ledamöter tycker det är obehagligtalt röra vid dessa frågor? Kanske man rent av är medveten om att det i självakanslihuset bryts mol grundlagen. Där avkrävs t. ex. människor legitimation förtillträde vid offentliga regislraturer, vilket strider mottryckfrihetsförordningen. Är utskottets hänsyn därför större till kanslihusetän till grundlagarna? Är det därför man tiger? Eller är det bara så attutskottsledamöterna blev så uttröttade av behandlingen av den"viktiga" frågan om kvinnlig tronföljd alt de somnade närJO-berätielsen kom på dagordningen? Justitieo/nbuds- männens ämbetsberättelse Såkommer vi till fall där JO:s egen bedömning enligt vår mening absolut inte kangodtas, och där vi faktiskt tycker att det borde ha varit uppenbart förutskottet. Låt mig anföra några exempel. En myndighet har ingripit ochförbjudit en föräldraorganisation att sätta upp ett anslag på anslagstavlan ien barnsluga. Anslaget i fråga avsåg meddelande om en demonstrationför bättre barntillsyn. JO har förklarat att åtgärden alt la ned dettameddelande var riktig. Han Jämställer meddelandet med vad han kallarkommersiell reklam. Dettaförfarande kan vi väl här i kammaren ändå inte godta. Förhållandet är juföljande. Barnens föräldrar har organiserat sig. De arbetar genom sinorganisation för bäUre barntillsyn. I egenskap av förmyndare för sina barn kande naturiigtvis inte ha samma intresse som kommersiella företag som villutnyttja barnen. 1 en fråga som rör barntillsyn måsle rimligen inle barapersonal ulan också barn och föräldrar ha rätt att ge och ta information viadaghemmets anslagstavla. Allt annal är ett betänkligt inskränkande avinformationsrätten. Omriksdagen nu godkänner JO:s bedömning att arbete för bättre barntillsyn är attbehandla såsom reklam, kan detta åberopas för alt förhindra allsådan information från föräldrar eller personal. Detta aren inskränkning av vadsom i regel har varit praxis och en inskränkning av människors rätt att på enkommunal anslagstavla meddela sig med varandra i angelägenheter som berör derasoch barnens förhållanden. Enligt vpk:s mening är della absolul inte godtagbart.En myndighet får annonsera på en anslagstavla t. ex. om höjdadaghemsiaxor. Men barnens föräldrar skulle alltså inte få annonsera för attbemöta detta eller för atl informera om protestaktioner mot höjningarna. Dettaär absolut inte godkännbart. Inteheller JO:s motivering i övrigt är godkännbar enligt vår mening. JO anförnämligen atl ett underförstått skäl till att inskränka informationsrätten isådana här fall kan vara "ordningsskäl" eller omsorgen om alt"verksamhetens gilla gång" inie hindras. Jag kan inle förstå altuppsättandet på en anslagstavla av elt meddelande av detta slag skulle varaordningsstörande på något sätt. Jag kan inte heller finna att JO har något skälför bedömningen att uppsättandet av elt sådant här anslag skulle riskera attstöra verksamhetens gilla gång på barnstugan. Var och en som funderar detminsta inser att sådana påståenden är helt orimliga. Både JO och riksdagenborde i ett fall som detta arbeta inte för att inskränka utan för att utvidgaoch trygga informationsfriheten. Såhar vi frågan om åtalsunderiåtelse i fallet med de beryktade SAS-frikorten, ettfall som kommer upp i ny form. Där finner JO att åtalsunderiåtelsen harvarit i sin ordning och att åklagarväsendet har handlat riktigt. Del ärnaturligtvis JO obefaget att ha en sådan åsikt. Det är inte detla frågan gällerutan om vi här i kan godta en sådan bedömning. Vi från vpk menar atldel vore högst stötande om utan kommentar skulle godkänna den. Härhar alltså ett stort antal högt uppsatta personer i samhället mottagit förmånertill värde av ett flygbolag. Mottagarna är, åtminstonei stor utsträckning, personer som på ett eller annat sätt har möjlighet atlpåverka landets trafikpolitik och därmed flygbolagets arbetsförhållanden. Medhänsyn till den alltmer vidgade och i och för sig betänkliga utbredningen avgåvor och mutor i samhället hade det varit högst motiverat alt här ta enrestriktiv ställning. Saken borde ha förts till åtal. Det strider mot både andaoch bokstav i gällande bestämmelser att högre tjänstemän skall kunna ta emotförmåner av denna storleksordning. Det ger också ett intryck av att bedömningenav högre chefers och politikers handlingar är mildare och efteriåtnare änbedömningen av de ofta små och begränsade fel som tjänstemän i underordnadställning råkar begå. Från vårt parti kan vi inte godkänna en sådan praxis. Vibeklagar livligt att vi inte har fått någon representation ikonstitutionsutskottet, så att åtminstone någon där hade representerat en smulastramhet och samvete på denna punkt. Slutligenskall jag beröra berättelsen uren annan vinkel. Det gäller JO:s sätt att avvisaanmälningareller avgöra ärenden utan utredning. Här undgår man inte alt göra enkritisk reflexion - dvs. om man är en länkande läsare; ledamöterna avkonstitutionsuiskottet har i enlighet med en hundraårig praxis intereflekterat. Antalet ärenden som har blivit summariskt avvisade på detta sättär nämligen ovanligt högt, I 100 av totalt knappt 3 000. Det är nästan 38 %.Hur kommer då detta sig? Detär klart-det vet alla-att det skrivs en hel del befängda anmälningar till JO,vilka kan föras ål sidan. Men ser man litet närmare efter, finnerman bland de många avvisade ärendena ingalunda bara sådana. Ärenden avvisas påhelt andra och som vi menar tvivelaktiga grunder. Iett fall har t. ex. en kommunstyrelse anmälts för att den olagligt låtit envillaägare och direktör tillskansa sig momsålerbäring på sitt villabygge. Delhade skett genom all kommunen låtit intyga att utsättningen av fastigheten påplatsen ägt rum före ett visst datum. Villaägaren hade då kunnat fåskatieåierbäring med hänvisning tiil att grundsättning av husets bottensulautförts i sådan tid att han varit beräuigad till återbäring. Avhandlingarna i ärendet framgår ganska tydligt alt kommunstyrelsen här måsle halämnat ett falskt besked, i varje fall att detta mycket starkt kan sättas ifråga. Utsättning av fasligheten genom kommunalkontorets ansvarigeutsättningsman skedde mer än efter det att den tid utgått inomvilken ägaren hade varit berättigad till skalteåterbäring. Innan sådanutsättning har skett kan över huvud taget inga grundarbeten ulföras ochförutsättningarna för rätl till skalteåterbäring uppfyllas. Förmig är del hell uppenbart alt kommunstyrelsen genom en medvetet felaktiguppgift har möjliggjort en skattevinst för en privatperson sorn denne ickevarit berättigad till. JOförklarar i det här ärendet att han inte gärna tar upp förhållanden som är merän . Han förklarar vidare att inget av del som framkommit ger honomanledning företa sig något i saken. Detta kan vi väl ändå infe godta.Kommunstyrelsens senaste beslut i saken - det beslut som alltså har föranlettanmälan - är . Det finns dessutom ett så uppenbart intresse fördet allmänna att motverka denna typ av skattefiffel att vi tycker atl JO bort förstå densakens principiella allvar. Han hade bort la upp ärendet. Poängeni milt resonemang är den all om JO mer summariskt börjar avvisa även seriösaoch underbyggda anmälningar rörande brott eller allvariiga fel, så är detbetänkligt. Det är en urvattning av JO-insfilutionens syfte och ändamål. Jag vill, herr talman,göra en allmän slutreflexion. Gångpå gång uppenbaras allvariiga tendenser lill upplösning i landets rättssystemoch rättsapparat. Det är väl uppenbart för alla som vill se, att detta inle ären lillfällighel. Del finns objektiva sådana tendenser. Del är ting somdebatteras livligt ute bland medborgarna, och de är, vill jag säga, tillövermått belagda. I en del högre ämbetsmannakrelsar har spritt sig en anda.innebärande all bestämmelser och grundlagar inte behöver följas, en sortspragmatisk rättsuppfattning, som uppmanar till godtycke mot medborgarna. Detsom är rätt är vad ämbetsmannen säger, och vad ämbetsmannen säger är vad hanfinner lämpligt alt säga, inte vad lagens anda och bokstav och lagstiftarensavsikter säger. Dessaförhållanden kan vi i inte längre bara bemöta med tystnad. Byråkratioch rättspositivism utgör faror. Vi kan inte, som konstitutionsutskoUet gör , bara gå förbi dem. är ansvarig för att grundlagarna följs ochatt var och en i samhället får sin rätl. Det är inle vår uppgift all slå påbyråkratins sida. Vår uppgift är att stå på medborgarnas sida. I delta styckehar i varje fall i det här ärendet inte fyllt sinuppgift. Jag yrkar bifall lillmotion 89. Konstiiutionsulskottet har vid sin granskning av justitieombudsmännensverksamhet funnit atf granskningen infe ger anledning till något särskiltuttalande från utskottets sida och föreslår att ombudsmännens ämbetsberättelseläggs till handlingarna med gillande av vad utskottel anfört. Jag ber, herrtalman, att få yrka bifall till utskottets hemställan. 1samband med kammarbehandlingen av JO-berältelsen har vi haft enibland ganska omfattande debatt om inriktningen av ochriksdagens granskning av berättelsen.