prot · G309160 · 1979-12-31 00:00:00 — som vi alla vet, inom Sverigemycket stora skillnader mellan olika grupper i vad gäller just levnadsstandard.Pensionärerna i må vara ""världens rikaste"'-de varkenfryser, svälter eller bor i plätskjul - men majoriteten, eller , av landetsfolkpensionärer lever endast på folkpension eller har så liten ATP all debehöver pensionstillskott. De har så de klarar sig. som man brukar säga. Detinnebär atl varje inskränkning av statliga bidrag, varje höjning avsjukvårdsavgifter, eltaxor, matpriser och buss- eller tågpriser blir kännbaraför dem oeh inskränker rörelsefriheten och möjligheterna att leva så som människorefter etl långt liv borde ha rätt atl leva i delta land. Jag kan taett exempel ur dagens nummer av som tydligt illustrerarhur illa den borgerliga regeringens vackra teorier om en bättre livssituationförde äldre i samhället stämmer med verkligheten, I köar i dag12 462 stockholmare till pensionärsbostäder. Av dessa är 2 000 i 94 behov av vård,är den kommun i landet som harflest pensionärer, är landels åldringslälaste Nr 160 landsdel. Naturligtvis innebär del högre krav på åldringsvården än i landeti TicdiPen den övrigt, Pr-oblernet i just nu är behovet av personal till hemvåldoch ,gon bostadshotell, I stora annonser vädjades del under den senastearbetsrnarknadskonflik- Socic Itiänst ten fill grannar och anhöriga om att deskulle ställa upp och engagera sig för de äldre. Det är en bra och riktigtanke, men inle för att del skulle vara billigare för samhället om vi, som förri världen, tog hand om våra gamla själva, utan för alt del är riktigt altansvar och solidaritet mellan alla människor utvecklas och bibehålls i allaåldrar och mellan alla generationer. Men det skall inle ersätta samhälletsansvar och de anställda hemvårdare sorn behövs. Jag skulle kunna anställahernvårdare bums, säger i . Pengar för deltafinns också. Problemet är alt alltför få vill arbeta heltid sornhernvårdare. Yrket betraktas inte sorn elt yrke, det är lågavlönat, ingen orkararbeta heltid särskilt mänga år i det. arbetssituationen är isolerande osv. Härmed är jag framme vid elt av de yrkanden i vpk:smotioner som socialutskottet inte har behandlat här och vid två yrkanden somsocialutskottet har avstyrkt, I del första fallet gäller det motionen1979/80:1880, yrkande 1, där vi kräver att hemställer orn etlålgärdsprograrn för alt man skall kunna lösa den vårdkris som drabbar sjukaäldre människor, bl, a, innebärande statliga bidrag lill landsting och kommunerför utbyggnad av vårdinstitutioner för sjuka, I del andra fallet gäller detsamma motion, yrkande 2, sorn utskottet avstyrkt samt motion 1978/79:800 somutskottet också har avstyrkt, I de två sistnämnda sammanhangen finns kravet på altäldrevården förs in under samma huvudman. Vi kräver också atl""uttalar alt de statliga bidragen till kommunerna försocial hemvård bör ökas så att löner oeh brist på lokaler för personal intehindrar rekrytering till yrket"". Del sistnämnda yrkandet föranleder,enligl utskottet, inga åtgärder, eftersom "det i årets budgetpropositionförutskickats atl en allmän översyn av statsbidragsbeslärnmelserna för densociala skall ske", Enligl vår åsikt är de nämnda yrkandena mycket viktiga föratt man över huvud taget skall kunna lösa den våj-dkris som i hög grad drabbarde äldre. Nedskärning av antalet platser inom sjuk- och psykvård, som sedanregeringsskiftet har ökat mycket kännbart, har skapat slora problem försjuka äldre människor. Denna sjukvårdskris drabbar både sjuka och gamla, menden drabbar också den personal som både på sjukhusens medicinska avdelningaroch på långvårdskliniker skall klara av övermänskliga arbetsinsatser med förliten styrka. Vidare drabbar den hemvårdens anställda, som får dra det tyngstalasset när antalet vårdplatser skärs ned. Den parlamentariskt tillsatta beredning för äldreomsorgensom föreslås i en s-motion och som utskottet har tillstyrkt syftar lill utarbetandet av ett konkret handlingsprogram beträffande service, omsorg och vård för de äldre. Det är i och för sig bra. Men våra krav pä en gemensam huvudman för äldrevården och ökade statliga bidrag för den sociala hemvården för alt höja 95 hemvårdarnas löner skulle ge snabbare resultat än enberedning. De äldre sjuka drabbas . Det ärnu 2 000 äldre pensionärer som befinner sig i behov av vård bara iStockholm. Det är som problemen inom vården måsle lösas. Den onda cirkelsom innebär alt de medicinska sjukavdelningarna är fyllda av äldre människorsom inte skulle behöva ligga där ulan i stället kunna komma hem till fungerandesocial hemvård eller vidare till fungerande långvård eller servicebostäder kanbara brytas genom sådana åtgärder som vpk har föreslagit i de yrkanden sorn jaghar berörl. Beredningar är nog bra, men man kan inte vänta med åtgärderna, ochdet är inle heller nödvändigt om den nuvarande regeringen verkligen vill lösaproblemen. Jag yrkar därför bifall till vpk:s motioner1978/79:800 och 1979/80:1880. Eftersom utskottet beträffande vpk-motionen 1978/79:1284anger att åtgärder i motionsförslagens riktning redan är aktuella, avstår vi nufrån ett yrkande - detta så myckel mer som utskottet ju betonar att denparlamentariska beredningen för äldreomsorgen också bör överväga vad den kangöra för alt åstadkomma en mer bostadsliknande och aktiverande miljö för deäldre som är i behov av längre tids sjukvård. har gjort etl gott arbete.Det har flera talare sagt och jag vill upprepa del. Med utgångspunkt ien utredningsprodukt som ganska myckel präglas av en frivillighelsfilosofi.sorn var på modet inom socialvården och också i början av1970-talel men som till stora delar har övergetts av dem som arbetar inompraktisk socialvård, har utskottet kunnat samlas till etl förslag orn ensocialtjänstlag som befinner sig betydligt närmare verkligheten änursprungsförslaget. Den politiska enigheten i utskottet är också värd alluppskattning. I frågor som berör den enskilde så djupl som är detvärdefullt att man kan arbeta i så stor politisk enighet som möjligt - del villjag gärna ha sagl. Bland det mest posiliva med socialtjänstlagen är - som jagser det - den starka betoningen av förebyggande åtgärder. Alltför länge harvåra sociala lagar präglats av hjälpåtgärder som sätts in när problem ochsvårigheler redan har uppstått. Tyvärr har inte denna satsning på förebyggandevård fått sträcka sig så långt som till bifall till önskemålet om kontaktmaneller övervakare om samtycke inte sker. Jag hoppas atl man skallkunna tänka orn också på den punkten. Här finns verkligen möjlighet tillviktiga förebyggande åtgärder. Positivt är också alt strävar efter ettarbete så nära människorna som möjligt. Jag tänker då framför allt påbetoningen av de sociala distriktsnämndernas arbetsuppgifter. De socialadistriktsnämnderna kommer enligt lagförslaget att få möjlighet att arbeta medförebyggande åtgärder i dessas bästa bemärkelse, framför alll vad gäller densociala närrniljön och den sociala planeringen inom distriktsnämndernas verksamhetsområden.Betoningen av socialvårdens roll i samhällsplaneringen är en av deviktiga punkterna i socialtjänstlagen. Del räcker emellerfid inte att föra Nr 160 fram begreppet som etl honnörsord. Först när man på denjordnära nivån har Ti möjlighetatl arbeta praktiskt med frågor som man har god insikt i och god ->: igon möjlighetatt påverka ligger det allvar bakom orden. Jag tror att den nya socialtjänstlagenger en reell chans till de människor - socialarbetare och Socialtiänstenförtroendevalda- som verkligen har erfarenhet av bostadsmiljöers betydelse förmänniskor att vara med och göra insatser i boendemiljöer som är dåligamen framför allt att skapa bättre och människovänligare bostadsmiljöer införframliden. Och här tror jag att just distriklsnämnderna eller delegationer avde sociala centralnämnderna kommer att ha stor betydelse. har utskottet gått ifrån propositionens förslag att gedistriklsnämnderna rätt att göra egna framställningar lill fullmäktige. Det ärtrots allt ett klokt beslut. Del är socialnämnden som skall ha det övergripandeansvaret för inom kommunen. Lokala organ skall inte ha så starkställning att det finns risk för att kommuninvånare i olika delar av en kommunkan behandlas olika. Detta vardel positiva, herr talman. Många talare har här tidigare fört fram starkt kritiskasynpunkter i en rad frågor, och jag är själv ganska kritisk på några punkter.Det är naturiigtvis på ett sätt djupt otillfredsställande atl en viktig del avlagen - frågan om vård utan samtycke - hänskjuts till en särskild utredningsamtidigt som lagförslaget f. ö. upptas lill behandling. Men det visar trotsallt att man i utskottet inte har låtit prestigen gå före det förnuftiga. Manvill ha en förutsättningslös utredning, och det är bra. Förste vice talmannenIngegerd har på ett utmärkt sätt redogjort för vår uppfattning idessa frågor, och jag skall nu nöja mig med att kraftigt understryka - återigen- att det måste föreligga elt färdigt lagförslag när socialtjänstlagen skallträda i kraft . Vi får inte avskaffa nykterhetsvårdslagens möjligheter tillvård, utan att dessa ersätts med något annat. Av den debatt som förevarittycker jag mig kunna utläsa alt de nuvarande vårdmöjligheterna kommer attersättas med andra sådana. Det som kanske mest engagerar kritikerna är lagen omvård av unga. Lagförslaget är tyvärr så luddigt formulerat att det kan tolkaspå två diametralt motsatta sätt, sorn bl. a. påpekat tidigare idebatten. Man kan tolka lagen så atl den helt står på föräldrarnas sida-eftersom de skall lämna sitt samtycke - men den kan också tolkas precis tvärtom.Frivilligheten blir för föräldrarna "en frivillighet med kniven iryggen", för atl citera en av våra större dagstidningar. Jagvill klart deklarera atl jag. eftersom vi härdiskuterar socialtjänstlagen, mest har studerat lagförslaget i förhållande till barnavårdslagen, som skall ersättas - mindre i förhållande till föräldrarätten. Trots allt har barnavårds lagen varit klar och distinkt när det gäller att värna om barnets rätt. Idystra stunder har jag varit benägen att hålla med dem som menar, att vi skulle ha behållit barnavårdslagen åtminstone t. v. Man vet ju som bekant vad man har . Men ju mer jag läst lagförslaget, desto mer har jag ändå kommit fram till 97 7 protokoll 1979/80:160-161 Nr 160 atl de skäl som föreliggerför exempelvis ett omhändertagande enligt Tisd-teen den barnavårdslagen, trots allt kvarstår, även om förfarandet blir merkompli-,, Nuvet jag av långvarig erfarenhet att vi har en väl utvecklad praxis i våra Sor'dtiänsten sociala nämnder och i våralänsstyrelser, när det gäller dessa oerhört känsliga ochkomplicerade ärenden, oeh det är min förhoppning oeh tro att besluten kommer attfattas med barnens rätt och trygghet för ögonen. inte bliså alt barn kommer att ryckas fram och tillbaka mellan familjehem Socialvården måste klart ta ställning/ör barnet - det är viktigt För att barnets trygghet skall stärkas är det av vikt atldistrikts- och socialnämnderna använder juridiskt biträde i kanske ökadomfattning jämfört med nuläget. Men i det avseendet föreligger ett faktisktproblem , nämligen att alltför få jurister ägnar sig åt de socialalagarna. Del är oerhört viktigt och värdefullt inför framliden hurrättspraxis kommer att utformas, och dessa frågor kommer naturligtvis altföljas med stort intresse av den kommande beredningen, som också har fåttdirektiv om att göra eventuella ändringar av och tillägg lill reglerna. Låt mig också sända med en önskan alt utredningen ävenbeaktar behovet av juridisk expertis inom det sociala fältet ,för rättstrygghetens skull. , herr talman! Många har talat om de knappaekonomiska resurserna, inte minst i våra kommuner. Det är därför mycketotillfredsställande att man inte haft möjlighet atl pä ett mera distinkt sättbevaka dessa frågor. Enligt beräknas kostnaderna för kommunernatill 475 milj. kr., därav 125 milj. kr. Jag är medveten om altutskottet lade fram sitt förslag, eller åtminstone stora delar därav, innanfinansutskottet hade gjort sitt kraftiga uttalande orn att inga beslut får tashär i vilka förorsakar kommunerna ökade utgifter. Jag vet också attsocialtjänstlagen inle kommer som någon överraskning för våra kommuner. Det härär en gammal fråga, som alla är medvetna om. Jag känner också tillattendelkommuner har avsatt pengar till utbildning-en utbildning som f, ö.alltid är nödvändig på del sociala fältet. Vad gäller institutionerna kommer att föra förhandlingar med regeringen, och jag serdet sompositivt att man har så pass lång lid som på sig för att göranödvändiga omprioriieringar. Det här sista vill jag, herr talman, ha sagl"söm min lilla brasklapp när jag nu kommer hem och blir attackerad somriksdagsledamot för att jag återigen har lagt ökade bördor på kommunerna. Trotsalll är jag villig att ta den debatten därför att det är synnerligen nödvändigtoch önskvärt att vi får en fungerande socialtjänstlag efter alla dessa år avutredning. Därmed, herr talman, ber jag att få yrka bifall tillutskottets hemställan. Äntligen, frestas man utbrista, äntligenframme vid målet -nya lagregler för socialvårdens verksamhet! framstod en förnyelse avsociallagstiftningen med mera satsning på förebyggande och tidiga insatser somett skriande behov, men först nu - efteråt - kan vi här i riksdageni rätt stor enighet ge förtroendevalda och anställda i kommunernas socialaorgan lagens stöd för en ändring av verksamheten. Ärligt talat har på många håll i vårt land verksamhetenutvecklats efter de riktlinjer som socialtjänstlagen har förväntats komma med.I min egen kommun, , började man med en distriktsindelad socialvårdefter helhetsprincipen på dispens , och man har en organisationklar för att ge också distriktsnämnderna ansvaret för barn- och äldreomsorg ochannan förebyggande verksamhet bland invånare i områdel. När man har följt debatten kring den nya itidningar och andra massmedia har man lätt kunnat få intrycket atttvångsomhändertaganden sker i ett stort antal fall och överallt iSverige. Sanningen är emellertid den att tvångsomhändertaganden - möjligen heltbortsett från - är undantag. Det känns nästan somsocialvårdens misslyckanden när man inle kunnat göra - eller ibland inte hafttid rned -kraftfulla förebyggande insatser. Därför tror jag alt socialtjänstensstora problem - liksom socialvårdens - säkert blir att finna vägar föratt tillgodose alla önskemål om behandling, stöd och bistånd som reses avenskilda personer eller familjer. Jag skulle därför vilja säga: Låt oss allahjälpas åt - i kommuner, i landsting och här i - att inte förvägradem som har det svårast i vardagen det stöd oeh den behandling de ber oss om! En enkät bland sociala förtroendevalda i visade atttvångsåtgärder är mycket sällsynta. I alla kommuner utom i de största städernavar sådana omhändertaganden av både vuxna och barn mindre än tio per är. Därförblir debatten om möjligheterna till tvångsåtgärder gärna en skendebatt, där manlätt tappar bort proportionerna. Speciellt den senaste debattungen i massmediaom omhändertagande av barn har ju helt förtigit det faktum atl det är mycketsvårt att avskärma ett barn från en olämplig hemmiljö. Om manskall hindra att ett barn påverkas av hemmiljö och föräldrainflytande, börbarnet avlägsnas från hemmet strax efter födelsen. I alla andra fall har detskapats en. låt vara bristfällig, känslomässig bindning vid föräldrar ochsyskon som det lätt blir svårt att avbryta utan att skada barnet. Många års arbetei social barnavård har givit åtminstone mig den erfarenheten att så gott sominga föräldrar medvetet vill göra sina barn illa. Det är ofta brist påkunskaper och förståelse för barnels behov - eller svåra levnadsvillkor-som fårföräldrar att bete sig olämpligt mot sina barn. Detta är inget försvar förföräldrarna - barnets bästa måste vara i högsätet för alla. Men etlomhändertagande bör inte heller vara etl försvar för samhället genom alt man dåhar gjort något radikalt ingripande för barnet som syns utåt. I verklighetenhar man ju misslyckats med de förebyggande omsorgerna Nr 160 om barn och familjer när man i ettflertal fall rnåste skilja föräldrar och barn. Tisdaeenden Naturligtvis måste det finnasmöjligheter till Ivångsinsatser i samarbete 3 iuni1980 mellan sociala nämnder,rältsrnyndigheter och sjukvårdsmyndigheter. de bör omgärdas med garantier för alt ett intensivt behandlingsarbete bedrivs Sornlt" tp "* em som den omhändertagne kommer ifrån, kommer också kraven på mer föräldrautbildning ochföräldrakonlakl att stärka de tidigare kontakterna med barns uppväxtmiljö. Därhar man kanske en chans att tidigt sätta in hjälpålgärder. Del nämndes i debatten att barn skulle kunnariskera att föras fram och tillbaka mellan föräldrahem och barnhem om rnan fickdenna nya lag, I realiteten är det faktiskt så redan med den lag vi nu har.Därför tror jag inte att ett annat sätt att omhänderta barnen i och för sigmedför någon förändring på detta område. Det är på det förebyggande området vikommer att få se största fördelar. Personligen anser jag att kravet på en mer socialtinriktad samhällsplanering, på mer av miljösanerande insatser, på mer avförebyggande och uppsökande aktiviteter för barn oeh ungdom, för äldre och förolika riskgrupper samt på ett utökat samarbete med föreningar, organisationeroch myndigheter är det som blir de nya signalerna för den vandring pä framtidavägar som nu skall ut pä. Man säger ofta alten vandring på nyavägar förnyar själen. Jag hoppas att det skall bli fallet för socialvården -att man där skall känna dessa nya riktlinjer som en uppfriskande dusch i detdagliga arbetet. Därför vill jag, herr talman, tacka för att detta storalagstiftningsarbete har kunnat genomföras i största enighet här i riksdagen.Jag vill önska lycka till på vägen. Del är två delar av del här betänkandet somjag skulle vilja kommentera. Den ena gäller invandrarbarnen isocialtjänstlagen, och den andra gäller barnen till förståndshandikappadeföräldrar. När det gäller invandrarbarnen kan jag konstalera allderas situation inle har beaktats i den föreliggande propositionen. Däremot kanjag med glädje konstatera att socialutskottet på eget bevåg har tagit upp dethär problemet och behandlat det. Utskottet anser mycket riktigt allinvandrarbarnens situation har ett nära samband med den s. k. närhetsprincipen. Språk, kultur och tradition är naturligtvis väldigtviktiga faktorer när man skall väga in fosterhemsplaeeringen av invandrarbarn. Elt motionsyrkande , som gick ut på atl invandrarbarnen i första hand skulle placeras i fosterhem av barnens egen nationalitet, föranledde socialutskottet att då göra ett uttalande som inte gick motionärens ärende, utan man gick på en linje som jag vill ställa mig bakom. Man konstaterade att det ligger i linje med socialtjänstreformens helhetssyn oeh kravet pä en individuellt och flexibelt utformad insats. Därför avvisade utskottet tanken på atl man skulle ha särskilda regler för invandrarbarnen. Det är å andra sidan självklart att barnets språk och kultur måste tillmätas en mycket stor betydelse vid valet av 100 fosterhem. Men som framgår avutskottets överväganden i det nu behand- lade betänkandet kan de här faktorerna inle generellttillmätas större vikt än andra behov hos barnet. Därför konstaterar utskottetatl insatserna även beträffande invandrarbarnen måste utformas efter enhelhetsbedömning i varje enskilt fall. Jag tycker att del är viktigt attutskottet än en gång slår fast denna princip. Jag skulle också vilja säga några ord orn den del avbetänkandet som behandlar motionen 1657, som oeh jag väcktei . Vi tar där upp frågan om ansvar för barn medutvecklingsstörda föräldrar och om förhållandet mellan å ena sidan socialtjänstlagenoch å andra sidan den särskilda lagstiftningen rörande omsorger om psykisktulvecklingslörda. Orsaken till motionen var en lidningsdebatl ifrågan, där vissa uttalanden i debatten om de psykiskt utvecklingsstörda varnågot oroande enligt vårt sätt att se. Man fick en känsla av att del i förstahand var de utvecklingsstörda föräldrarna som skulle få pröva orn de kunde tahand om sina barn och att barnens bästa skulle komma i andra hand. Vi vänder oss i motionen mot detta resonemang och säger atldel inte kan accepteras generellt. De risker som en sådan tillämpning kaninnebära kan skada barnets utveckling. Föräldrarna måsle kunna ge barnet denstimulans sorn är nödvändig för barnets psykiska utveckling. Orn riskerna förett misslyckande är slora, bör man inte sälta barnels hela framtid på spelgenom aft föräldrarna först skall ges tillfälle att själva försöka ta hand ombarnet. Om man i sådana fall ingriper för sent kan det, enligt vårt sätt atlse, bli en i det närmaste oöverstiglig uppgift att reparera de skador sombarnet har fått kanske . Vi har därför begärt altriksdagen skall göra etl uttalande som klarlägger alt barnavårdslagstiftningenoch den nya socialljänsllagstiftningen skall garantera samma samhällsskydd ochlikvärdiga uppväxlbetingelser för dessa barn som för barn med ickeförståndshandikappade föräldrar. Även om utskottet inte tillstyrker vår motion är dessmotivering fullt klarläggande och innebär ett instämmande iden princip som jaghar talat om. Jag är glad att utskottets betänkande även i denna del är såutförligt atl det inte kan uppstå någon tveksamhet om utskottets syn. Jaghoppas att även om ställer sig bakom utskottets uttalande. Det hade varit önskvärt om även regeringens representanthär, , hade givit klart uttryck för samma uppfattning. Orsaken tilldel önskemålet är de tilläggsdirektiv som omsorgskommittén fick i början påfebruari av kollega i , statsrådet , Jagtycker inte atl hon på elt tydligt sätt slår fast den princip som jag har talatom; i tilläggsdirektiven sägs det tvärtom att man inte skall ge avkall på dehandikappades rätt att integrera sig i samhällsgemenskapen. Tilläggsdirektivenär diffusa, och det är förlåtligt om man misstänker att de antingen har kommitlill i panik på grund av en lidningsdebatl eller atl de är illa genomtänkta.Det skulle därför vara av slort värde om statsrådet ger stn syn på fråganom det är barnens eller föräldrarnas rätt som skall komma i första hand. , m. m. Nr 160 I de fall där det bedöms att barnetlöper risk alt utvecklas onormalt om det Tisdaeen den " kvarstanna hos föräldrarna får självfallet intetveka att 3 iuni1980 ordna annan vård för barnet. Jagkan inte se alt lagen ger utrymme för atl manavstår från sådana åtgärder med hänsyn till föräldrarna. Socinltinnstp uttalande av statsrådet tror jag skulle vara lugnande för Jag hade tillfälle för bara någon vecka sedanatt svara på en fråga som var myckel likartad den ställde.Det förhållandet att det givits tilläggsdirektiv till den utredning som arbetarmed omsorgsfrågor innebär inte att barn med olika handikapp och barn i olikamiljöer med särskilda behov skall särbehandlas, utan det är det individuellabehovet som skall vara avgörande. Jag sade vid det tillfället att utredningsdirektivensyftar till att få en ordentlig bakgrund till de här barnens behov, liksom vipå andra områden när det gäller barnens situation försöker skaffa oss kunskapför atl kunna fatta så kloka beslul som möjligt i barnens intresse. Jag villgärna, om det kan lugna , säga att jag kan instämma i vadutskottet säger på den här punkten när det gäller barnens väl och ve. () replik: Jag ber att få tacka statsrådet för det klarauttalandet. Jag hoppas atl statsrådet förstår alt man blir oroad då man läser idessa direktiv: Enligt min mening-alltså statsrådet man ulan attgöra avkall på dessa mål kräva att behovet av trygghet och omvårdnad hos barntill begåvningshandikappade blir tillgodosett. Sedan hemställer hon att regeringenuppdrar ät kommittén att särskilt överväga situationen för begåvningshandikappadeföräldrar oeh deras barn. Jag tar uttalande som inläkt för att detär barnens rätt som alltid måste komma i första hand. Med anledning av de inlägg som har gjorts idebatten oeh de frågor som har ställts om innebörden i utskottetsställningstagande skall jag be att få läsa in i kammarens protokoll några av deväsentliga formuleringarna i det vi har kommit överens om.