prot · G30957 · 1979-12-31 00:00:00 — Skall kommunerna även fortsättningsvis utsättas för denprivata spekulationspress som förekommer? Skall marknadskrafterna fåfortsätta att utnyttja naturområdena och därigenom pressa kommunerna till altgodkänna planer som strider mot riktlinjer? är det så att densom är penningstark placerar sig på det bästa stället och tar godbitarna imiljön. Vore det inte vettigt och riktigt att staten gick in ochgav stöd fill en alternativ rekreationspolitik, så att även de som tillhörsocialgrupp 2 och 3 i större utsträckning kunde utnyttja fjällen somrekreationsbas. Svaret innebär väl egentligen att regeringens politik äratt ge de kapitalstarka personerna ytterligare den julklappen att de får tagodbitarna i dessa primära rekreationsområden. Jag uppfattar statsrådet på min första fråga, dvs. om regeringen är beredd att stoppaexploateringen i , i norra fjällvärld och i övrigafjällområden i vårt land, som ett klart nej. Jag beklagar verkligen detta nej och kan bara konstateraatt spekulationen nu fär fortsätta ohämmat samt att den regering vi nu har ickehävdar beslut. Vi kommer i fortsättningen att fä en forceradutveckling, där penningstarka personer köper andelar. Jag kan inte se någotslut på detta om inte statsrådet ingriper. Om stugbyverksamheten i fjällområdena Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Jag skall göra fyra kommentarer. Jag finnerför det första ingen anledning att gå in på alla de elva punkterna iinterpellationen. De behandlar breda områden, allt ifrån skattepolitik,bostadspolifik till planfrågor och mycket annat. Det skulle leda alldeles förlångt att kommentera alla dessa punkter. Jag tycker inte heller att en enskildpersons program, som det har presenterats i en tidning, skall ges denuppmärksamheten här, frågade vad det är i detta program somkan anses bryta mot de rättsprinciper som vi annars generellt brukar acceptera.Ja, det gäller Om stugby verksamheten i fjällområdena t, ex,omprövningen av alla planer sonr omnämns i programmet och som har pläderat för. Det vore att rycka undan givna tillstånd och byggrättertill enskilda, grupper av enskilda, till bolag och kommuner m, fl. Jag villockså understryka alt det finns ett stort intresse hos enskilda människor attbygga fritidshus även i känsliga områden. Att hantera dessa frågor så vårdslöstsom gör i sin interpellation anser jag vara helt oacceptabelt. Jag vill hänvisa till vad civilutskottet skrev ochriksdagen beslöt , när man tog upp frågan om attompröva outnyttjade detaljplaner. Utskottet behandlade det uttalande ipropositionen 213 som jag har hänvisat fill i mitt svar. Utskottet skriver attuttalandena som återkommer i flera länsbeslut har emellertid angetts innebäraen rekommendation till lärrsstyrelserna att ta upp diskussioner med kommunernaom möjligheternEiatt på frivillig väg genom förhandlingarmed markägarna fä tillstånd en omprövning av vissa fastställda planer. Ett enhälligt civilutskott står bakom den skrivningen. Jagtror också att det finns en bred förankring bland många grupper att man skallhandskas så med dessa frågor och inte vidta radikala grepp som inte har någotstöd i svensk rättspraxis. Dessutom vill jag understryka att ett totalstopp förbyggande i dessa områden skulle vara förödande. Däremot gäller det för oss och för andra som planerarbyggande att, precis som jag har redovisat i mitt interpellationssvar, ta hänsyn som kan krävas när det gäller att slå vakt om naturvårdens ochkulturminnesvårdens intressen samt rekreations- och turistintresset. Man måstenaturligtvis vara mycket restriktiv när det gäller byggande i de områden som vinu diskuterar, 1 övrigt innebär den katalog med åtgärder som gått igenom verkligen en julklappsönskelista. Den är helt främmande frånalla samhällsekonomiska bedömningar som borde vara för handen. Min andra kommentar gäller den prisutveckling som Lars-OveHagberg beskrev. Jag kan ge honom rätt i att den snabba prisutvecklingen pådetta område är ett oerhört problem. Men den är naturligtvis också knuten tilltillgången på fritidshus. Statistiken visar att vi hade enökning av antalet fritidshus . Under första delen av 1970-taletsjönk ökningen till , , då vi av olika skäl har varit merrestriktiva, har den genomsnittliga prishöjningen på fritidsfastigheter ilandet varit och det på bara . Kostnadsläget har under samma tidförändrats , Det ger vid handen att den minskade tillgången påfritidshus har pressat upp priserna, och det är ett stort problem. Men ändå - och det är intressant - har fritidshusen iallmänhet en ganska intressant ägarprofil. eftersom det visar sig att just delägsta inkomstgrupperna har ett förhållandevis stort ägande av det totalaantalet fritidshus. Tekniska högskolan gjorde så sent som engenomgång, varvid det exempelvis visade sig att av alla fritidshus ägs avde lägsta eller näst lägsta inkomstgrupperna, som bara representerar avalla inkomsttagare. Det är en intressant profil och ett bra tecken på densträvan som finnshos många människor i breda samhällsgrupper att få möjlighet till en fin fritidi fritidshusets form. Min tredje kommentar gäller talet om den ohämmadespekulationen. Vi skall komma ihåg att alla de planer som man bygger efter -man bygger ju inte utan planer - har sin förankring i demokratiska beslut, somär fattade i våra kommuner. Det är inte bara markexploatörer som skallattackeras utan också vi politiker, som en gäng har godkänt planerna, om man nuanser dessa planer vara ett övergrepp på de intressen som den fysiskariksplaneringen hävdar. Mitt svar var en beskrivning av vad som görs, enomfattande katalog av åtgärder för att bl, a, i dessa områden hävda den fysiskariksplaneringens intressen när det gäller att hushålla med mark- ochvattenresurserna. Det är mycket höga ambitioner och någonting som skallavslutas . Det är alltså ganska fram till detvi har de planer och det beslutsunderlag som behövs för att vi skall få denfysiska riksplaneringen att bli en del i arbetet med att planera för vårfortsatta markanvändning. Jag har således inte på något sätt givit uttryck för detsom försöker beskriva som att det nu inte skulle behövas någraåtgärder. Förutom det som jag har beskrivit och allt som har hänt under1970-talet inom den fysiska riksplaneringens arbete har vi enfritidsboendekommitté, som skall komma med förslag och som täckerhela det fält som vi nu diskuterar, skattefrågor, ekonomifrågor,planeringsfrågor, hur man skall utnyttja fritidshusen etc. Vi har dessutomutredningen om rekreation och turistpolitik, som också den har nära anknytningtill de frågor som har ställt. Med detta, herr talman, vill jag visa att det ingalunda ärfråga om någon låt-gå-politik på detta område, utan allt görs som kan göras. , såsom en fjärde kommentar, vill jag säga attdet som jag här har redovisat alltså är beslut. Ett enhälligtcivilutskott godkände så sent som för sedan dessa riktlinjer med vissakommentarer. När klagade över att regeringen ingenting görbeträffande det som han betecknar såsom ren och skär markspekulation och ettvåldförande på vår natur, innebär det i själva verket angrepp på alla de fyrademokratiska riksdagspartierna. Om stugby verksamheten i fjällområdena LARS-OVEHAGBERG (vpk): Det sista var väl bara den vanliga slogan somett moderat statsråd kanske måste kasta ur sig. Ser man till verkligheten, ärdet emellertid helt otillräckligt. Men företräder man en regering som har enriksdagsmajoritet med sig och som inte vill göra någonting åt saken, kan manbryta mot de intentioner och det beslut som har fattat 1972 ochfortsatte.med 1975, Statsrådet måste väl ändå erkänna att vi har enväldig snedvridning i fjällvärlden . De penningstarka tar de bästa bitarnaav fjällvärlden. Om stugby verksamheten i fjällområdena visar juutredning efter utredning. Man behöver bara göra ett kort besök i fjällvärlden,så ser man vilka som utnyttjar de bästa områdena. De elva punkter som jag har tagit upp i min interpellationgäller inga enskilda personer utan har sin förankring hos dem som arbetar meddetta. Statsrådet vet säkert att inte bara enskilda personer tycker såhär. Åtgärder för att hävda allemansrätten måste absolut utgå från dessa elvapunkter. Ett totalstopp nu skulle vara förödande, sägs det. Ja, sepå exemplen från kommun! Ta byggarbetskraften som finns där! Vilken arbetskraft är det som är där? Jag vill inte påstå att den ellerden har svarta pengar, men görs det en utredning skulle jag tro att man tittarjust i de här områdena. Här finns säkert mycket pengar undanstoppade i dennaspekulation - det kan man säga utan att ta till överord. Det här har också sina effekter genom att man tararbetskraft från andra projekt. I Miilungs kommun är det brist påbyggnadsarbetare i kommunens kärna, medan det finns gott om byggnadsarbetarenär det gäller att exploatera de privata naturområdena i fjällen, I slutet av interpellationssvaret sägs det att de härpunkterna strider mot rättssäkerheten. Man skall inte vidtaga några långtgåendeåtgärder här, men man vill ändå stärka allemansrätten. Jag skulle vilja fråga:På vilka konkreta punkter vill statsrådet stärka allemansrätten för de människorsom inte har tillträde till fjällvärlden - de som inte är penningstarka,de som inte har ett hus? På vilket sätt vill man stärka allemansrätten i defallen? Går vi till fjällvärlden och ser på andelshusen finner viatt det är de penningstarka som äger dem. När det gäller fritidshus i allmänhetkan man kanske vid utredningar komma fram fill alt även andra än penningstarkabesitter sådana, men det har ingen som helst relevans när det gällerfjällvärlden. Ägarprofilen där är helt klar, och det fastslås i utredning efterutredning. Statsrådet hänvisar i sitt svar till att det skallske en planering. Det pågår ju en översiktsplanering, där kommunerna ochlänsstyrelserna skall redovisa för regeringen var de står i planeringsskedet -dels , dels 1982. Men hur är det? Plan och verklighet kanske interiktigt stämmer överens. Men för regeringen är det måhända precis som förmilitären som sade, att om inte kartan och verkligheten stämmer överens, sågäller kartan. I det här fallet är det väl så för regeringen, att här gällerplanen. Verkligheten är en helt annan i kommunernas planering. Det är justkommunerna som har drabbats och utsatts för tryck att upplåta mark ifjällvärlden. Till dessa kommuner och till länsstyrelserna säger man: Lägg uppen planering! Det är ju de som har tvingats begå brott - de som närmast gertillstånden - och de får av regeringen i uppdrag att göra redovisningen! Jag tycker att det säger litet om själva insatsen och omvad man vill göra. Det finns också en passus i interpellationssvaret där detheter att man inte bör bygga enbart i form av stora tätbebyggda fritidsbyar.Det är klart att man vill reservera sig mot den formuleringen, för det kan varastora kollekliva hussamlingarsom kan utnyttjas av många. Men då skall vi veta att de små byarna är privataoch har 20-50 hus. Det är egentligen dem statsrådet här harvärnat om. Sammanfattningsvis vill jag säga att kommuner utan kapitalhar inga möjligheter att hävda rätten mot spekulanter och exploatörer.Arbetarna, de vanliga lägre tjänstemännen, de som inte har rikedomarna på sinsida kommer inte till dessa områden. Och inget av de svar som statsrådet lämnatkan ge de människorna hopp om att få utnyttja fjällväriden, utnyttja denaturområden som är så viktiga, utan det är i stället i stort sett fritt framför de penningstarka krafterna att ge julklappar i en eller annan form. Om stugby verksamheten i fjällområdena När det gäller åtgärder för att stärkaallemansrätten, alla människors möjlighet att kunna vara i fjällen utan attförhindras därfill av bebyggelse, vill jag framhålla att den fysiskariksplaneringens huvuduppgift är säkerställandet av markanvändningen för att vii framfiden skall veta var vi skall bygga, bo, ha våra industrier och var viskall ha utrymme för bl. a. rörligt friluftsliv. Det är hela tanken bakom det storaarbete som pågår. Det material som kommuner och länsstyrelser nu tar framoch som kommer att redovisas för regeringen skall sedan bearbetas avregeringen fillsammans med länsstyrelser och kommuner för att få fram en brahelhet. Vidare har det vidtagits åtgärder pä hela rekreations- och turistsidan.Jag behöver bara nämna Åre kommun som ett exempel, där en radstatliga insatser har gjorts. Det finns också en utredning som tittar pårekreafions- och turistpolitiken. Den kommer med förslag, så vissthänder det mycket på detta område. Jag vill tillägga att man, när man hör ,nästan kan få uppfattningen att det står hus vid hus runt om i de södrafjälltrakter som vi talar om och att vi som bara är där i egenskap av människorsom vill ut och se naturen, vandrar runt eller vad vi nu vill skulle varaförhindrade att göra detta. Naturligtvis är det inte på det viset, och det vetLars-Ove förmodligen bättre än jag med tanke på våra bostadsorter. Jag vill påminna om att det i denna diskussion omutnyttjandet av vår mark då och då bör poängteras att vårt land består avoerhört mycket mark i förhållande till antalet människor. Vi är oerhörtlyckligt lottade jämfört med många andra länder. Vi har goda förutsättningarför att just få en hushållning med mark och vatten som kan tillgodose de olikakrav som vi har att ta ställning till. När det gäller de fritidshus som byggs idessa områden vill jag understryka att det i propositionen, riksdagsbeslutetoch i mitt interpellafionssvar talas som ett ökat utnyttjande av fritidshusen.Vi skall genom skattepolitiska och andra åtgärder försöka se till attfritidshusen utnyttjas så många veckor som möjligt av så mångamänniskor som möjligt. Detta är en av de många målsättningar som finns i detinterpellafionssvar som jag tidigare gav. Nr 57 (vpk): Tisdaeenden Herr talman! Jag skall begränsa migtill frågan; Vilka områden skall vi 18december 1979 utnyttja i de primära rekreationsområdena? I de allra bästa delarna av de områden det här är fråga om står del hus vid Om kärnkraftsom- hus eller planeras hus vid hus-pnVarahus, märk väl. Dessa hus ser vi där. Jag röstning i skolorna y- ' '" inomdessa områden skall bygga semesterbyar som kan användas av andra än i förstahand socialgrupp 1. Men med den spekulation som sker har redan de bästabitarna tagits. Och de bästa bitarna kommer att tas också ,om ingenting görs. Då har man förfuskat det som vi menar skall vara så viktigtmed allemansrätten - och del är det som händer i fjällvärlden. Jag är litet förskräckt över att så klart ochtydligt säger att del nu är på detta sätt och att det så skall förbli också ifortsättningen - del är alltså fritt fram. Jag vill i stallet att vi iframtiden skall bygga semesterbyar i dessa områden, så att även de människorsom inte är penningstarka skall kunna nå dessa natursköna områden. Överläggningen var härmed avslutad. § 5 Om kärnkraftsomröstning i skolorna Statsrådet erhöllordet för att besvara (vpk) anmälda fråga,1979/80:193, och anförde: har frågat rnig om regeringentänker medverka till att även skolungdomen ges möjlighet att säga sin mening omkärnkraften genom att s, k. skolval anordnas i anslutning till den ordinariefolkomröstningen. Som svar på frågan vill jag säga följande.Överenskommelsen om folkomröstningen i kärnkraftsfrågan träffades mellanföreträdare för de fem riksdagspartierna . Tidpunkten förfolkomröstningen har bestämts till den 23 mars 1980.Överläggningarna om bl. a. utformningen av de olika alternativen i folkomröstningenhar avslutats. Med hänsyn till den korta tid som står tillförfogande för genomförandet av folkomröstningen har jag inle funnit anledningatt föreslå regeringen att resurser ställs till förfogande för skolval på annatsätt än att jag kommer att medverka till att röstsedlar kostnadsfritt ställstill skolmyndigheternas förfogande. Ingenting hindrar nämligenskolmyndigheterna från att själva anordna skolval om de så önskar. (vpk): Jag tackar energiministern för svaret på min fråga om skolval ianslutning till folkomröstningen om kärnkraft, och jag noterar med tillfredsställelsebeskedet om att röstsedlar kostnadsfritt kommer att kunna ställastill skolmyndigheternas förfogande, 208 Jag utgår då ifrån attskolöverstyrelsen i enlighet med begäran från bl. Folkkampanjenmot kärnkraft kommer att anordna sådana skolval. Genom ett skolval ökas elevernas intresse och motivationför att delta i aktiviteter inom skolan inför folkomröstningen. Del finns ocksåett behov av ett balanserat utbud av informationsmaterial i skolorna. Den svenska kärnkraftsindustrin och kraflföretagen - bl.a. CDL - med sina stora ekonomiska resurser har försett skolornamed material som skall motivera en fortsatt kärnkraftsutbyggnad. Detta hadeegentligen motiverat ett särskilt bidrag till nej-sidan för att i någon månväga upp denna sneda information, men jag förutsätter att Folkkampanjen motkärnkraft ändå skall få sådana resurser att man kan få ut sitt material tillskolorna. Folkomröstningen om kärnkraft berör bl. a. risker ochproblem i samband med användningen av kärnkraften och förvaringen av avfalletmen också verkningarna på samhällsutvecklingen och hur framtidens samhälleskall utformas. Folkomröstningen angår därför inte bara de nu röstberättigadeutan även de ungdomar som skall ta det framtida ansvaret för den energipolitiksom nu utformas. Därför är det, herr talman, väldigt angeläget attskolungdomen får en möjlighet att ge uttryck för sin mening. En omröstning omkärnkraften bör därför genomföras i anslutning till den ordinariefolkomröstningen i landets skolor i likhet med skolvalen i anslutning till deallmänna valen. Jagskall inte nu hårdra denna fråga och försöka pressaenergiministern på ytterligare besked utan än en gäng notera det positiva svarjag fått om medverkan som kan underlätta skolval i samband medfolkomröstningen. Överläggningenvar härmed avslutad. § 6 Meddelande om interpellationssvar 1979/80:67 om kostnaderna för kärnkraftsproduceradelenergi vice talmannen meddelade attbesvarandet av den pä föredragningslistan återstående interpellationen -enligt överenskommelse mellan statsrådet och interpellanten - skulle uppskjutastill ett senare sammanträde. § 7 Kammaren åtskildes .