prot · G309100 · 1979-12-31 00:00:00 — nämnerhandelsministern samarbetsavtal endast i samband med oljeländerna. Regeringenhar inte heller i dagens utrikesdeklaration visat på något allvarligtengagemang i fråga om roll i nord-sydsamarbetet. Inom socialdemokratin drar vi slutsatsen att vi själva fårfortsätta att utveckla konstruktiva förslag om hur skall kunna bidratill en överföring av teknologi, kunskap och resurser till . Det gälleratt söka identifiera vilken resursbas vi har i vårt land för ett sådant samarbete.Det gäller att söka precisera regeringens och statens roll och uppgifter iavtal, som berör överföring av teknologi, kunskap och resurser från såvälsamhälleliga som privata organ. Vi måste söka finna former, som gynnar detfattiga folkflertalet i de vi samarbetar med, som viutvecklar en relation byggd på ett ömsesidigt intresse, så att arbetet står isamklang med strävandena hos den stora majoriteten av löntagare i . Detär på en sådan grundval som en ömsesidig respekt kan vinnas mellan oss ochländer i den tredje världen. Detta är ingalunda någon lätt uppgift. Vi sätternu i gång ett arbete med denna inriktning i vårt partis u-landspolitiskaarbetsgrupp för att konkretisera innehållet i sådana samarbetsavtal. Om en industrilokalisering i den tredje världen ger arbeteoch ökad inkomst åt stora folkgrupper och inte ensidigt gynnar de redanprivilegierade, kan den bidra till att häva den ekonomiska krisen ide gamla industriländerna. Den ekonomiska krisen utgör ett hot motvärldsfreden, om brist på resurser kommer att prägla det decennium som vi nugår in i. Och, fru talman, här vill jag avslutningsvis knyta an annan resursbrist, som berör oss akut i det nordiska sammanhanget. finns mycket stora norska gasfyndigheter. Utöver det som tidigarevarit känt har man gjort fynd utanför Bergen på mer än 200 miljarder kubikmetergas. troligen en av världens största gasfyndigheter.Provborrningar skall också börja utanför . Vilken beredskap har densvenska regeringen för att undersöka om det är möjligt att lösa delar av vårtmycket stora energiproblem genom norsk gas? Nästa är måste norrmännen ta ställning till ät vilket hållgasledningarna skall dras. Den har inte hört av sig. I enintervju i döljer inte energiminister att hanär förbluffad över den svenska liknöjdheten. drar slutsatsenatt den norske energiministern har svårt att dölja sin förvåning över dentotala handlingsförlamning som drabbat i energifrågan. Vad det gäller är ju ett för hela viktigt samarbetei en trekant: energi - teknologi - industri. Det gäller också , ochden svenska framtid påverkas ovillkorligen av vad som sker på dennorska sidan, som understrukit . Om över huvudtaget är intresserat av dessa industriella framtidsmöjligheter på nordisk bas.måste den ta fram ett förhandlingsunderlag frånnu. Jag vill fråga handelsministern vilka initiativ regeringenhar tagit eller förbereder så att vi under detta årkan gå in i enrealdiskussion, om den norska gasen kan användas för vår energiförsörjning.Eller är det på det sättet att oenigheten och splittringen i den borgerligaregeringen, som är väl känd, har gjort att också på detta områdeförlorar en möjlighet att ta till vara vårt direkta intresse av en säkerenergiförsörjning och ett viktigt norsk-svenskt industrisamarbete och attregeringen i sin passivitet därmed ytterligare gör allas vår framtid svårare? Jag vill försäkra att Sverigedriver en aktiv linje i traditionell bemärkelse, dvs. att vi fullföljer deavsikter som har gjort sig känt för att ha, genom att försöka bidratill att förbättra de underutvecklade ländernas belägenhet. Det är en strävansom fortsätter i de olika internationella fora som finns. Vad jag i den handelspolitiska deklarationen fästersärskild uppmärksamhet vid, eftersom det är nya initiativ som där förekommer,är de olika organ som vi bygger upp för att på ett mera varierat sätt geverklig praktisk hjälp och inte bara hjälp i ord i internationellaförhandlingar och konferenser. På det praktiska planet är det då sådanasatsningar som underlättar överförande av teknologi, utbildning,sjukvårdskunnande osv. De ansträngningar som vi gör är värdefulla, inte minstdärför att de i så hög grad sker på grundval av egna önskemål. Omde dessutom bidrar till att underlätta svensk export och svensk sysselsättning,ser jag inte någon nackdel i det. Om en praktisk svensk insats, som går i linjemed vad representanter själva kräver när de kommer hit tillStockholm eller n'åT vi besöker dem, också kan leda till konkreta resultat försvensk del snarare än för något annat industrilands del, ser jag det tvärtomsom en fördel. Utrikes- och handelspolitisk debatt Jag har i den handelspolitiskadeklarationen uppehållit mig en hel del vid de krav som ställs på , omvi skall lyckas hävda oss i den internationella konkurrensen. Jag underströkdär behovet av att vi lyckas med de omställningar som ärofrånkomliga eftersom villkoren på den internationella marknaden förändras.Detta är inte bara betydelsefullt för vår egen möjlighet att hävda vårställning som industriland, utan det är i hög grad avgörande för vilka resursersom framöver kommer att finnas tillgängliga för att sättas in i internationellthjälparbete. Det vore utomordentligt olyckligt om opinionen för attfullfölja svenska idealistiska och ideella strävanden i assistans tillu-länderna skulle komma att hämmas av svårigheter av mer långvarig karaktär attklara vår betalningsbalans. Hur vi lyckas klara vår betalningsbalans blir, frutalman, det som avgör vad vi har för faktiska möjligheter att biståu-länderna. Jag tror att egentligen är beredd att hålla med omdetta och därför också kan uppskatta att regeringen i denna deklaration hartagit upp dessa sammanhang-även om inte nödvändigtvis villskriva under på de recept som kan komma att framläggas. När det gäller vill jag. fru talman, erinra om attjag i regeringsdeklarationen i stor utsträckning uppehåller mig vid denbetydelse som vi fäster vid samarbetet med och . är avutomordentligt stor betydelse för oss när det gäller handel. Det finns i dessa sammanhang speciella frågor som hardragit uppmärksamheten till sig, t. ex. frågan om energisamarbete.Diskussionerna på såväl olje- som gasområdet fortsätter. Det är svårt för migatt här göra några uttalanden om hur dessa diskussioner avancerar utan attyttra mig så, att det kan försvåra de överläggningar som förs. Men att vi påregeringssidan inte är ointresserade av nordiska gasleveranser visas av delängre framskridna diskussioner som på detta område har förts med . är naturligtvis medveten om att gas harfördelar från energi- och miljösynpunkt men att också en hel del nackdelar ärförknippade med gasen. Som handelsminister har jag anledning att peka på enspeciell nackdel, nämligen sårbarheten i gasleveranssystem. talasdet mycket om sabotagerisker när det gäller kärnkraft. Jag vill framföra denuppfattningen att dessa sabotagerisker är ytterst blygsamma jämfört med derisker som kan finnas för sabotage mot gasledningar. Det visas också av attländer som har gassystem av betydelse, t. ex. , har tvingats till mycketomfattande kontrollapparater för att hindra sådant som kan skada dessa system.Jag tror mig också kunna säga att det med gas är svårt att klara denfredskrislagring som vi vill ha av energi. Det är i alla fall svårare att lagragas än att lagra olja. Detta är överväganden som också måste till och somfaktiskt är ganska besvärliga. Jag vill också göra följande iakttagelse beträffande vårtsamarbete med . Det riktades mycket stor uppmärksamhet på ochde satsningar skulle göra i . Mycket mindre uppmärksamhet harriktats på de mycket mer omfattande satsningar som, utan större buller och bångi rubriker, har vuxit fram genom svenska företags investeringar och därmed sysselsättningsskapande åtgärderi . Jag har inte några siffror tillgängliga, men jag hartidigare haft anledning att studera frågan och funnit att det ärutomordentligt stora satsningar som har gjorts - pä normala, kommersiella villkor,såsom satsningar alltid måste göras - av svenska företag i . Och det ärnågonting som bör vägas in i bilden, både när man betraktar vad vi har gjortfrån svensk sida och när det gäller att fortsättningsvis söka metoder för attskapa ett intresse inom svenskt näringsliv att avancera i den riktning vibedömer som betydelsefull, nämligen att vidga samarbetet mellan de nordiskaländerna såväl på handelns som på industrins område - vad gäller särskiltpå energisidan. Utrikes- och handelspolitisk debatt MATSHELLSTRÖM (s) replik: När det först gäller det som handelsministerntog upp om samarbetet med , kan väl inte en redovisning av att detfinns svenska institutioner av typ Swedcare och Swedec utgöra bidrag iden globala nord-sydrunda som startar. Detta är ju det år när den nyanord-syddialogen skall gå i gång på allvar i FN och få nya utgångspunkter -ävenutgångspunkter som själva har drivit fram. Det finns alltså ingabesked i vare sig handels- eller utrikesdeklarationen om hållning här.Handelsministern förbigår också det som är själva poängen i densocialdemokratiska uppläggningen och den solidaritetspolitik i fråga omnord-syd som vi vill föra. Dessa institutioner - Swedec. -måstesättas inom ramen för samarbetsavtal med där man också inventerar densvenska resursbasen - vad vi kan ställa upp med. vilka typer avregeringsgarantier som kan ges osv. Det är nödvändigt för att detta samarbeteskall kunna växa, struktureras och bli till ömsesidig nytta för både u-länderoch oss själva. Det är i den diskussionen som regeringen är så passiv. Detillustrerar också den handelsdeklaration som har avgivits. Handelsministern säger sedan att den svenska regeringeninte är ointresserad av gas och att man också har fört diskussioner. Men dåmåste det ha varit oerhört vaga diskussioner. Om nu den norske oljeministern,som ju är nordiske samordningsminister, hävdar att ärpassivt och att man inte vet om det finns ett svenskt intresse när det bara ärett år kvar, så kan ni ju i den borgerliga inte ha varit såtydliga i diskussionerna att ni har lyckats klargöra era avsikter för dennorska regeringen. Då måste min konsekvensfråga rimligen bli: Planerar densvenska regeringen någon ny framstöt, eller är handelsministern nöjd med dekontakter som man har haft med ? Eller är det så att det finns andrakontakter, eftersom handelsministern inte vill gå in på detta, som den nordiskasamordningsministern har med norrmännen och som handelsministern intekänner till? Är samordningen i den så dålig? 5 protokoll 1979/80:100-101 Utrikes- och handelspolitisk debatt Vad beträffar så äger det rumfortlöpande diskussioner. Nöjd kan jag inte vara, eftersom dessa fortlöpandekontakter på energiområdet inte har avsatt de resultat som man skulle hahoppats på. Men det har i sin tur. , att göra med att det finnsvillkor som måste uppfyllas. skulle väl inte vara särskilt nöjdmed ett avtal i sig. Det måste ju också vara villkor som från svensk synpunktär rimliga, och det har ännu inte varit möjligt att uppnå sådana. Jag vill inteutesluta att den osäkerhet som förvisso har rått i om energipolitikenslångsiktiga utformning har försvårat dessa diskussioner. Men osäkerheten om hurenergipolitiken skall utformas gäller ju faktiskt alla partier i somi så fall har sitt eget ansvar. Vad sedan gäller de samarbetsavtal med olika somherr efterlyser en redogörelse för, vill jag påpeka att vi ibudgetpropositionen har lämnat en lång sådan redogörelse. Vi har alltså därgjort en handelspolitisk exposé, där vi mera katalogmässigt går igenom de olikainsatser som görs, t. ex. i fråga om samarbetsavtal. Det vore ju tjatigt att ien regeringsdeklaration, som bör ligga mera på det idémässiga planet, upprepaen mängd fakta. Ambitionen vad gäller samarbetsavtal är att försöka slutasådana med ett antal länder där det är möjligt att utöka de ekonomiskarelationerna. Det är ingen idé att sluta samarbetsavtal med en läng rad länder,när avtalen bara innebär internationellt resande och en mängd administrativakostnader och när det är fråga om länder med vilka det i själva verket ärmycket svårt att fä till stånd ett vidgat handelsutbyte. Det skulle kosta merän det smakar, och därför kommer det aldrig att vara möjligt att slutasamarbetsavtal med mer än ett ganska begränsat antal länder. har av denanledningen varit tvunget att noga pröva vilka länder vi vill sluta avtal med. Vad sedan beträffar själva nord-syddialogen harutrikesministern och jag gjort den överensk'ommelsen att han skall besvara herrHellströms fråga på den punkten. klagar på att det inte stårnågonting i deklarationen om de ekonomiska frågorna och omnord-sydrelationerna. Det måste bero på att han lyssnat dåligt eller lästdeklarationen dåligt. Där finns faktiskt tvä och en halv sida just om detta.Där pekas pä sambandet mellan de säkerhetspolitiska frågorna som brukar stå iförgrunden vid de utrikespolitiska diskussionerna och de ekonomiska problem somhela världen lever med f. n., men som särskilt hart drabbar just de oljefattigau-länderna. Jag pekar också på behovet av att åstadkomma vad som har kallatsmassiva resursöverföringar till , dvs. möjligheter att etablera ensorts global konjunkturpolitik, om man sä vill. Det innebär att man utgår fråndet faktum att industriländerna för sin ekonomiska utveckling är beroende avköpkraft i utvecklingsländerna. Med utgångspunkt i det resonemanget pekar viockså på i vilken utsträckning fattiga och rika länder är beroende av varandra.Man kan inte längre se det vi har brukat kalla utvecklingshjälpeller biståndspolitik som ett de rika ländernas givande till de Nr 100 fattiga,utan vi skall se det som en del av ett internationellt ekonomiskt den sammanhangdär vi alla är lika beroende av varandra. Vad sedangäller de mera detaljerade krav som önskade att vihade återgivit i deklarationen är det kanske ändå rimligt att ochhan-Hellström väntar till den debatt som ". 'i skall ha och som äravsedd att delspolitisk debatt handla om just detta. Dä kommer vi att redovisahur vi ser på den s. k. globala rundan och på andra frågor som hör samman meddetta. Men eftersom nämnde teknologiöverföringen och undradevilka avtal mellan svenska staten och utvecklingsländerna som kan garanteradessa länders tillgång till den svenska industrins teknologi, så vill jag någotkommentera detta. Den teknologi det i praktiken gäller, ,handlar inte bara om några idéer som regeringen eller industriverket sitter ochruvar på, utan vad det handlar om är just att etablera industriellt samarbetemellan industriländerna och utvecklingsländerna. Och det är i industrin somden här teknologin finns. Det finns också en mängd elegant skrivnaresolutioner, program och sådant, men detta har man inte stor nytta av. Vad dettill sist handlar om är att på ett konkret sätt kunna överföra teknologi från idet här fallet svensk industri till . För att bara ta ett exempel på vad regeringen har gjortför att åstadkomma detta kan jag nämna att det i finns en särskild fondför industrialisering i . Jag minns inte alla turerna i samband medetablerandet av den fonden, men jag har ett alldeles bestämt intryck av att manfrän socialdemokratiskt håll i hög grad motsatte sig att fonden inrättades. Mansäg att det här skulle etableras relationer med , som också kunde hanågon sorts betydelse för den svenska industrin och för sysselsättningen iSverige. Så dök man ned på detta och sade att det inte får vara på det viset. Jag skulle vilja påstå att detta är ett mycketomodernt betraktelsesätt. var det vi som skulle ge av vårt överflöd tillde fattiga länderna. Men det är inte så jag vill se saken. Jag vill se det helasom ett reellt samarbete. Ett samarbete värt namnet innebär att båda parterdrar nytta av det. Relationerna mellan i-länder och skall ses som endel i ett internationellt ekonomiskt och industripolitiskt sammanhang. Det ärdet som regeringen försöker göra, ofta i strid med, som jag tycker, ganskaotidsenliga socialdemokratiska doktriner. () replik: Jag tycker att både handelsministerns ochutrikesministerns inlägg väl visar på vilket allmänt plan regeringen rör sig när den diskuterarde här frågorna. 1980 är alltså det år då den stora nord-sydrundan i FN skall inledas. Inte på någon punkt får vi ett beskedom hur regeringen ser på saken. Det finns ingenting om detta i regeringsdeklarationen. I ett stycke understryks att tar upp viktiga områden, men det finns ingenting som talar om regeringens uppläggning inför den stora nord-syd- 67 Nr 100 rundan. Det är sannerligen ingatvå och en halv sidor som gäller de , ekonomiska aspekterna på samarbetetmellan nord och syd. ,» -laon 1 själva verket illustrerar utrikes- och handelsministrarnas senaste anföranden om svenska institutioner därbiståndspolitiska mal och kommer- ., ., , , siella mål ii/(7M(7.v//;o/;, just den passivitet man lätthamnar i, om man inte vet , / /v h h tt vad man vill, om maninte har målsättningarna klara för sig. om man inte kan skilja ut å ena sidanvad som är exportfrämjande och driva detta utifrån exportfrämjandeutgångspunkter och å andra sidan vad som är bistndsmoti-verat och driva dettafrån biståndsmotiverade utgångspunkter. Har man målsättningarna klara för sig,kan man också skapa samarbetsavtal. Då kan man gå in i ett samarbete medu-länderna där man vet vad man vill åstadkomma. Men den vetinte vad den vill, och det är därför som dess handlande präglas av passivitet.När det gäller agerandet i internationella organ är det ju ingen tillfällighetatt den handlande just beträffande de ekonomiskanord-sydfrågorna har kritiserats, t. ex. av fristående institut somRIO-institut. Sedan till handelsministern. Efterdet svar som jag fått måste jag slå fast att den harillustrerat sin passivitet när det gäller den norska gasen. Det blir tydligeninga nya initiativ - det är ju det besked som ipraktiken har gett. Han hänvisade till svenska företags industriellaaktiviteter i . Men på vilket sätt räknar ni med att vi skall kunnatillgodogöra oss dessa investeringar vid förhandlingarna om olje- ochgasleveranser till ? Sanningen är väl att kräver störreindustrisatsningar, kopplade till olje- och gasavtal, och här måste regeringenvara aktiv. Regeringen visar inte den viljan till aktivitet. hade ingenting att säga om nya svenska initiativ - ändå är det bara ettenda år kvar till dess att den norska regeringen måste fatta beslut om i vilkenriktning gasledningarna skall dras. Jag tycker att såväl handelsdeklarationensom handelsministerns inlägg . som bara ser och som en marknadoch inte ser samhällets roll, visar att regeringen inte förstått behovet avtekniskt, teknologiskt och industriellt samarbete och energisamarbete samtsamhällets ansvar för att koppla ihop de frågorna. Det har helt enkelt integått upp för den borgerliga regeringen att ett tekniskt, ekonomiskt ochindustriellt samarbete med våra nordiska grannar på är enlivsnödvändighet också för . HandelsministernSTAFFAN : Fru talman! har en viss benägenhet attlyssna precis så mycket att han kan fortsätta med samma påståenden som hantycker om att göra. Om jag säger att det pågår en förhandlingsprocess för attkomma överens om energisamarbete med , då säger genast atthandelsministern har sagt att det händer ingenting. Jag vet inte hur tydligtman skall uttrycka sig för att skall vilja uppfatta vad somfaktiskt har sagts och vad som är sant. Vad sedan gäller svenska företags satsningar i ärdet mycket betydelsefullt att poängtera dessa. Jämför t. ex. de förhandlingarsom drivs från fransk och tysk sida med , där norrmännen lagtupp samtalen på samma sätt som man gjort med , nämligen så, attde vill ha långsiktiga bindningar vad gäller oljeleveranser. I utbyte villnorrmännen ha vissa industrisatsningar. Vid den jämförelsen är det mycketintressant att observera att under det att svenska företag hargjort mycket omfattande satsningar i och har ett stort antal norrmänsysselsatta i sina företag där så har man frän fransk och tysk sida inte allsgjort motsvarande satsningar. Det är utomordentligt betydelsefullt att göra deniakttagelsen, bäde för att få perspektiv på vad som diskuteras mellan ochSverige och för att förstå hur man bäst kan avancera i den riktning som är tillfördel för båda länderna, dvs. att skapa bästa möjliga förutsättningar förnäringsliv att fatta olika investeringsbeslut med en inriktning som är avintresse för båda länderna. Beträffande samspelet mellan och gör MatsHellström gällande att regeringen rör sig på ett mycket allmänt plan. Jagfattade tidigare repliker så, att regeringen rör sig på ettalldeles för konkret plan. I den handelspolitiska deklarationen talar jag om desatsningar vi gör på det praktiska planet, de olika organ som vi har skapat föratt underlätta teknologiöverföring och kunskap.söverföring osv. Enligt MatsHellströms resonemang borde vi tydligen ha yttrat oss på det mer allmännaplanet. När utrikesministern svarar heter det att regeringen bara rör sig pådet allmänna planet. I själva verket är det väl på det viset att det är dubblaansträngningar som försiggår. Vi har från regeringens sida redovisat dessadubbla ansträngningar, bl. a. insatser man kan göra i olika internationellafora för att skapa en vidgad förståelse för de synpunkter som länge haromfattat och som åtminstone i stor utsträckning också sammanfaller medu-ländernas. , , om det skall göras något måstedet också bli praktiska resultat. Vi har funnit det mycketsvårt att komma långt i olika internationella konferenser. Därför är detavgörande att kunna redovisa vad vi rent praktiskt gör i form av olika ansatser. Låt mig här nämna en sådan praktisk insats som iblanddiskuteras. Det gäller frågan om svenskt medlemskap i , något som oftakritiseras från socialdemokratisk sida- motsvarande kritik som den somförekommer från socialdemokratiskt och kommunistiskt håll här i landetförekommer inte i något annat land. Det är mycket intressant att seBrandtkommissionens papper som just är en genomgång av hur man skall kunnaförbättra förhållandena för . har en passage, därdet talas synnerligen väl om de regionala bankerna och där man även nämner IDBsom en sådan. Man talar om att de bör spela en mera betydelsefull roll i frågaom långivning på det internationella planet. Det är väl knappast någon idé atthär räkna upp allt det som här står. kanske inte har fler repliker till sittförfogande, varför jag inte vill gä in på någon debatt med honom. Han sitter juäven med i den utredning som granskar denna speciella fråga. Men det behövsegentligen inte någon replik på vad jag har sagt om IDB, i synnerhet som ävenherr Utrikes- och handelspolitisk debatt Nr 100 har skrivit under på vad somhär sägs om just de praktiska insatser som , j görs frän svensk sida i fråga omu-landssamarbetet. () replik: ,, ., , , Fru talman! Handelsministern sersken av att svara, men han svarar inte , ... , , , alls. Han hävdar iitt det pågårdiskussioner med den norska regeringen, och delspolitiskdebatt ' = » - det lärman väl inte kunna förneka. Men det anmärkningsvärda är att den norskeminister som är ansvarig för såväl den nordiska samordningen som den norskaenergifrågan i tidningsintervjuer i svensk press menar att han inte fått någonuppfattning om vad den vill, utan att det råder vad kallar "en handlingsförlamning"" på svensk sida. Dåmåste det ändå vara så att det är någonting som inte fungerar särskilt bra i dekontakter mellan den svenska och norska regeringen som hänvisar till. Vad är det då som inte fungerar bra i dessa kontakter? Istället för att gå in på vad som är en fullständigt avgörande fråga för denframtida energiförsörjningen diskuterar nu . Jagdiskuterar gärna den frågan med handelsministern: vi har diskuterat den mångagånger, och i kommer jag förhoppningsvis att få ytterligarematerial som stöd för min uppfattning. Men att ta upp denna fråga just nu visarju hur svagt regeringen är i den fråga som är akut för . Vi harett är på oss att bestämma om vi skall ta upp förhandlingar om en svenskanslutning till den norska gasfyndigheten eller inte. Det rör sig om en avvärldens största gasfyndigheter.