prot · G309167 · 1979-12-31 00:00:00 — Jag vill dock påpeka att är etl av de länderi världen som visar den största respekten för människors personliga övertygelseoch olika åsikter. Tyvärr finns det faktiskt, , massor av länderdär människor hamnar i fängelse oeh får betydligt längre fängelsestraff därföratt de ger uttryck för en åsikt. I detta fall sker del åtminstone en ordentligprövning. Och vapenfrilagstiflningen är etl typiskt exempel på all ären rättsstat. Om försvarsförmågan inom totalförsvaret (vpk): Dåvarande vapenfriutredningen föreslog attdet skulle finnas en möjlighet till s. k. samhällstjänst. Den dåvarandeborgerliga regeringen snävade in det som vapenfriutredningen hade föreslagit.Vi tyckte och tycker att del är negativt. Det är fullt möjligt att ha det somman har det i och i en rad andra länder, dvs. att del finns möjlighet förunga människor atl göra tjänst utom totalförsvaret ulan atl därmed behövadrabbas av ovillkorligt fängelsestraff. Försvarsministern kom in på delta alt man i andra ländersätter folk i fängelse för deras åsikter. Om regeringen vore så män alt skyddadem, borde kanske utrikesministern alldeles här ha uttryckt nägonståndpunkt i fråga om de länder där man t. o. m. skjuter ihjäl folk för atl dehar en åsikt, vilket alltså sker vid Coca i . Men dåtiger ni i den borgerliga regeringen. Vi lär fä återkomma till detta ärende i samband medmotionstiden, för det finns fortfarande anledning atl ändra pä lagsliflningen. Överläggningen var härmed avslutad. §37 Om försvarsförmågan inom totalförsvaret Försvarsministern erhöll ordet för atlbesvara () anmälda interpellation. 1979/80:192,och anförde: har ställt tvä frågor lill mig.I den första frågar han om jag anser atl vår säkerhetspolitiska situation harändrats av de senaste månadernas händelser i sådan grad alt del finns anledningalt göra en annan bedömning av behovel av försvarsförmåga i närtid än den manansåg sig behöva ha under 1970-lalel. I den andra frågar han om jag anser atlbehovel av försvarsförmåga i närtid motiverar insatser inom utbildningsområdeteller Orn försvarsförmågan inom totalförsvaret förnödenhelsområdel för militärt försvar, civilt försvareller andra delar av totalförsvaret och alltså inom den period somtäcks av försvarsbeslut. För alt vär alliansfria politik, som syftar lillneutralitet i krig, skall vara trovärdig krävs alt vi har förmåga alt hävdavärt oberoende. Vär beredskap mäsle därför ständigt anpassas lill detinternationella lägel. Del innebär att förändringarna i den säkerhetspolitiskasituationen måsle analyseras och läggas till grund för försvarspolitiska överväganden,såsom helt riktigt gör i sin interpellation. I de försvarsbeslut som fattades under 1970-talel fanns enviss tendens att betrakta avspänningsslrävandena som en given grund förutrikespolitiska och försvarspolitiska bedömningar, trots alt tecknen på eltkärvare internationellt klimat blev allt tydligare fr. o. m. millen av1970-talel. Även försvarsbeslut kom i viss män all präglas av dennainställning, då log ställning till grunderna för den svenskasäkerhetspolitiken oeh till de olika totalförsvarsgrenarnas fortsattautveckling. Den internationella utvecklingen under den senare hälftenav 1970-talel och inle minst den senaste lidens händelser har lett lill atlförhällandet mellan supermakterna har försämrats. Jag delar där Hans Lindbladsuppfattning atl utvecklingen är oroande. I försvarsdebatt sade jag alldet fanns vissa lärdomar som vi borde dra av det som inträffat. Den första äratt det är svårt att bedöma supermakternas kortsiktiga avsikter och pä dengrundvalen försöka förutsäga deras agerande. Vår försvarspolitik måste därförgrundas bl. a. på alt våra bedömningar av supermakternas reaktioner i olikasituationer är osäkra. Den andra lärdomen är att stormakterna har stärkt sinförmåga att snabbt och överraskande föra fram stora militära styrkor. Vi fårdärför inte bygga vår försvarsplanering på antaganden atl vi får läng politiskförvarning, så atl vi då kan ta igen försummelser på försvarsområdet. Den tredje lärdomen är att del inle går att grundasäkerhetspolitiska bedömningar på enkla framskrivningar av lill synes stabilaförhållanden och tendenser. måsle ha elt försvar som på värnpliktensgrund snabbt kan öka sin beredskap och som snabbt kan utveckla full styrka. Etlsvenskt försvar som på kort fid kan nå full operativ styrka är ett av deviktigaste bidragen vi kan lämna till en fortsatt lugn och stabil utveckling idel nordiska området, karakteriserad av bl. a. låg slormaklsnärvaro. Den internationella utvecklingen är ett av skälen till atlregeringen givit tilläggsdirektiv lill 1978 ärs försvarskommitlé. Elt annatskäl är alt 1977 ärs försvarsbeslut bl. a. pä grund av prisutvecklingen i fleraavseenden innebar en överinteckning i förhållande lill de resurser som avdelades.Elt tredje skäl är del slatsfinansiella läget. I regeringens tilläggsdirektiv till 1978 årsförsvarskommitté påpekas bristen pä stabilitet i den internationellasituationen särskilt i fråga om förhållandel mellan de bägge supermakterna. Delär emellertid, som påpekar, alltid svårt att dra entydigaslutsatser av observerade förändringar i supermakternas militära dispositioneroeh all korrekt bedöma olikamakters politiska avsikter i ett spänt läge och vilka kontrollerade ellerokontrollerade handlingar delta kan utlösa. Försvarskomrnitlén har i sittförsta betänkande angett att försvarsutformningen i ökande omfatlning måstestyras av en eventuell angripares möjligheter till operationer som inledsöverraskande. Kommittén anser alt försvar skall kunna las upp i varje del avlandet, oavsett varifrån angreppen kommer. Enligl kommitténs mening göremellertid ekonomiska och andra förhållanden det nödvändigt med prioriteringar,och kommittén föreslår bl. a. en viss geografisk prioritering. Hit hör fråganom hur de ekonomiska resurserna skall satsas i syfte alt erhålla försvarseffeklunder skilda tidsperioder, dvs. hur vi skall fillgodose väsentliga krav påoperaliv styrka både i det korta och i det långa perspektivet. Enligt min mening går det inte att ställa upp någolmotsatsförhållande mellan kortsiktig oeh långsiktig beredskap. Bägge faktorernamåsle väga tungt i en konsekvent försvarspolitik. All försvarspolitik innebären risklagning, eftersom vi omöjligen med säkerhet kan förutsäga alla desäkerhetspolitiska påfrestningar vi kan ställas inför. De ramar inom vilkalyngdpunklsförskjulningen i risktagningen kan varieras i del längre ellerkortare perspektivet är snäva. I tilläggsdirektiven åläggs försvarskomrnitlénalt under sitt fortsatta arbete analysera den säkerhetspolitiska utvecklingenoch överväga om det finns skäl att ändra eller komplettera de bedömningar somhar redovisats i kommitténs första belänkande. Kommittén bör vidare ägnasärskild uppmärksamhet åt dels hur kraven på förbättrad beredskap och ökadmobiliseringsberedskap skall tillgodoses inom ramen för elt värnpliktsförsvar,dels hur kraven på att kunna avvisa kränkningar under fred och neutralitetskall mötas. Vidare skall den militärtekniska utvecklingen beaktas såalt hänsyn tas lill denna när försvaret utformas. Jag vill inle föregripa dettautredningsarbete genom att uttala någon färdig mening. Så myckel kan jag docksäga att jag delar uppfattning, att den internationellautvecklingen är oroande och atl stor uppmärksamhet måste ägnas frågan om vårberedskap inför och vid försvarsbeslut. hävdar atl problemet med att förslärkaförsvaret på kort sikt hänger samman med vår mobiliseringsförmäga. Han anserall vi behöver fler förband som kan sättas in snabbt, var i landet vi än villha dem. Som jag har nämnt har regeringen i tilläggsdirektiv lill 1978års försvarskommitlé bl, a. tagit upp just della problem. Kommittén bör ägnasärskild uppmärksamhet ål all skapa förutsättningar för snabb styrkelillväxl isådana delar av landet som bedöms kunna bli utsatta för angrepp . Isärskilt hög grad gäller della övre med sin relativt sett fåtaligabefolkning. Jag vill i delta sammanhang erinra om att regeringen nyligenbeslutat om all anskaffa ytterligare transporlflygplan för flygvapnet för allbl. a. öka vär förmåga att snabbt transportera förband inom landet. Jag villockså erinra om att principbeslutet om att ersätta Viggensyslemet på 1990-taletbedöms ge möjlighet all behälla tre till fyra divisioner av J 35 Draken iluftförsvaret längre än vad som var planerat. Om försvarsförmågan inom totalförsvaret Om försvarsförmågan inom totalförsvaret föreslår vidare långtgående förändringar iutbildningssystemet för atl vid behov snabbt kunna höja förmågan hoskrigsorganisationens förband. Jag delar givetvis uppfattning attsådana förändringar inte kan genomföras fullt ut . Del skulle fä omfattandekonsekvenser för hela samhället förutom för den militärautbildningsorganisationen. Man måste också väga in alt en åtgärd som frän snävekonomisk synpunkt är positiv kan verka negativt i fråga om utlandetsuppfattning om våra avsikter. Jag vill i delta sammanhang framhålla atl jag päolika sätt strävar efter atl öka repetitionsulbildningen, så all krigsförbandenär användbara efter mobilisering. Jag anser del vara av stor viktför att upprätthålla tilltron lill vårt värnpliktsförsvar. I överväganden om försvaret måsle enligt minuppfattning också ingå all försöka skapa ett rner flexibelt syslem förvariation av beredskapen än det som vi har . Variationer i beredskapen börkunna vara en normal företeelse, så alt man därigenom dels uppehåller förmåganalt smidigt anpassa beredskapen till ändringar i den säkerhetspolitiskasituationen, dels häller en eventuell angripare i ständig osäkerhet om vilkenaktuell beredskap det svenska försvaret håller oeh därigenom tvingar honom altföre elt anfall vidta sädana förberedelser alt vi kan få en förvarning. Den andra frågan i interpellationen behandlar problemetmed atl vidta åtgärder före är 1982, inom utbildningsområdet ochförnödenhetsområdet, för att höja vär försvarsförmåga. Som ett led iförberedelserna försvarsbeslut studerar myndigheterna bl. a. vårutbildning oeh tillgängen pä olika förnödenheter. En del åtgärder har redanvidtagits, t. ex. beträffande sättet atl genomföra repetitionsulbildning ochomfattningen av den samt i vad gäller försörjningsberedskapen beträffandedrivmedel och på sjukvärds-området. Vi följer utvecklingen noga och häller enberedskap inom och vid berörda myndigheter, så atl åtgärdervid behov kan vidtas med kort varsel. Om situationen skulle kräva det, kan vi trots vissabrister mobilisera etl efter våra förhållanden starkt försvar. Del beror i höggrad på alt vi har ett arv , som ger god effekt. Under senare århar omfattande rationaliseringar gjorts i försvarsorganisationen. Möjligheternaatt genom fortsalt rationalisering komma lill rätta med de ökade driftkostnadernaför fredsorganisalionen är ytterst begränsade inom en i stort oförändradorganisation. Tilltron till det svenska försvaret, utomlands och här hemma, ärberoende av all försvaret ges en sådan inriktning och utformning som gör delmöjligt all lösa pålagda uppgifter inom säkerhetspolitikens ram. Deninternationella utvecklingen, det samhällsekonomiska och statsfinansiella lägeloch de avvägningsproblem som försvarsorganisationen brottas med kommer altkräva svåra ställningstaganden vid nästa försvarsbeslut. Vi kan inte bortsefrån atl 1980-talel - bl. a. till följd av konkurrensen om viktiganaturresurser, t. ex. olja - med stor säkerhet kan komma atl präglas av storamotsättningar mellan supermakterna. Detta förhållande måste vägas in i kommandesvenska bedömningar. Det gäller att åstadkomma effektivaste möjliga användningav de resurser vi satsar på vårt försvar. densittande försvarskommiltén skall lyckas arbeta fram förslag som optimalt Nr167 utnyttjar möjlig svensk försvarsförmåga. HANS (); Som interpellant har jag anledning att varaglad över det här q försvarsförsvaret,eftersom del i myckel innehåller samma tankegångar som dem som mågan inomtotaljag har. Jag noterade att försvarsministern redan i försvarsdebatten togupp försvaret en lång rad av de här frågeställningarna. Problemet är ju atl vi behöver etl starkt försvarsamtidigt som det naturligtvis finns starka skäl atl hälla kostnaderna nere.Det gäller alltså all få ut sä myckel som möjligt för pengarna, all få störstamöjliga effektivitet. En tanke som fanns redan på 1920-talel, framför allt påsocialdemokratiskt håll men även hos liberaler, var atl man skulle tillämpanågot som kallades elasticiletsprineipen. Tanken var att vi skulle försökahålla kostnaderna låga när hotet var litet men i stället öka försvaret närhotel ökade. Det var i linje med della som försvarsbeslut fattades. Omman t. ex. konstaterade att den svenska flottan var starkast i ,vilket var fallet dä, ansåg man sig ha ett ganska gott skydd. Den dag störreflottor byggdes upp - om t. ex. eller skulle bygga upp sinaflottor - måste vi vidta åtgärder, sade man. Man kan kritisera den här politiken - inte själva tankenatt man ville följa utvecklingen utan det faktum att man sedan inle gjordesärskilt mycket när hotet mot oss ökade. Tanken var naturligtvis riklig,nämligen att man skulle förslärka försvaret när behovel av försvar ökar och pädel sättet kunna hälla kostnaderna så låga som möjligt menändå öka vär beredskap när så behövdes. Det ligger mycket i elasticiletsprineipen. Det är bara detatt den har blivit svårare och svårare alt leva efter, pä tvä sätt. För det första är den situation som vi har och har haftända sedan präglad av myckel stora militära resurser iEuropa. De fysiska angreppsmöjligheterna har varit mycket slora och vad man ivårt land har bedömt har mer varit den politiska viljan atl använda dessamedel. Och därvidlag är det fundamentalt annorlunda än . Enpolitisk vilja kan ju ändras snabbt under det att det lar atl byggaupp styrkor. Det blir således svårare än tidigare atl förändra styrkan i värtförsvar utifrån det hot man bedömer finns - eftersom hotet kan förändrasoerhört snabbt, om man med hot menar den polifiska möjligheten att ta styrkornai bruk, krigsrisken. Jag tror alt insikten om de här svårigheterna har blivitstarkare och starkare. När någol har hänt, i näromräde eller längre bort, har vi ofta kunnat konstalera hur litet vi visste i förväg, hur litet förvarnade vi var om vad som skulle hända. Som exempel kan tas . Och eller dagar före stora händelser i har vi nästan ingenting vetat. Det är vikfigt att ta lärdom av detta. Vi måste vara beredda på att det sker snabba förändringar och att vi inte kan följa med och bygga upp en organisation lika snabbt. Om försvarsförmågan inom totalförsvaret För del andra är det svårare all kunnaanpassa sig, eftersom det tar förhållandevis lång lid att förändra vårförsvarsorganisation. Del lar lång lid all skaffa ny materiel. Jag minnsexempel som är gamla. Man talade kring 1972 om att låta en del av vårastridskrafter, då kallade skytleregernenten, innehålla ganska litet av modernmateriel. Tanken var alt man skulle kunna skaffa materiel vid behov. Men en välinsatt person visade vad som skulle hända om vi exempelvis ville skaffa flerterrängbilar. är elt ganska stort förelag, där kan vi då skaffa osssådana, antog man. Det visade sig all del skulle la mycket . Hanräknade med att det skulle ta att få fram en enda bil, därföratt dessa bilar innehåller mänga komponenter, varaven del importerade. Om manför en ganska enkel granat skulle vilja forcera tillverkningen genom alt körafler skift, sä skulle del ändå dröja sex-åtla månader atl fä fram mer, eftersomsystemet är ganska komplext. Vi måsle alltså notera för det första alt förändringarna iomvärlden kan ske snabbt, för del andra atl del lar ganska lång lid för oss atlhinna reparera brister. Del gör alt elasticiletstanken blir mycket svårare atttillämpa. Jag är glad ål atl försvarsministern i mycket delar denhär synen. Del åren annan syn än den som statsmakterna har haft under senareär. Går vi års försvarsulredning, som föregickförsvarsbeslutet , finner vi att den präglas av tanken alt vi hade enavspänning, alt hotet i föreföll ganska litet - och detsamma gällerförsvarsbesluten och 1977. Man har då sagt att man för alt bevarahandlingsfriheten på lång sikt - det år ju mycket svårt all uttala sig om vadsom kan hända på lång sikt - kan göra vissa eftergifter i fråga om denoperativa styrkan i etl kortare perspektiv. I klartext innebär del alt man itre försvarsbeslut i rad har sagl: Vi kan gärna la en del brister, så att värtförsvar inte fungerar särskilt bra . Vi frigör dä en delpengar som gör del möjligt för oss att ha större handlingsfrihet pä sikt.Vilket skälet än var till atl försvarspengarna minskade - om det slog fel päneltoprisindex i förhällande till löner eller anslagen av nägon annan anledningkom snett-var del med denna syn lätt att inskränka pä repetitionsövningarna.Också en del av den materiel som behövdes i närtid kunde man offra litet av ochi slället slå vakl om det som ger handlingsfrihet på lång sikt. Det var riktigt och rimligt atl göra pä det sättet, medden bedömning man hade dä. Vi trodde atl del rådde avspänning och atl dennaavspänning skulle komma all ledas längre och längre. Jag har i min interpellation pekat på vad som hänt ivärlden , inle minst del senaste halvåret. Del står klarl,tycker jag, att vi kan hålla fast vid linjen atl la på oss bristeri närtid. En annan frågeställning är rätt intressant i sammanhanget.Del finns i flera som har sagl ganska öppet: Visserligen kan vi fä enviss förvarningstid, rnen kommer politikerna att utnyttja den? Kommer politikernai atl sätta till de resurser som behövs? Det har öppet sagts även av endel ledande militärer alt politikerna sannolikt inle kommer atl göra det. Omspänningen ökar, drar sig förmodligen svenska politiker för alt göra någontingsom syns tydligt, dvs. man vill inle visa alt vi är rädda, för del bidrar lillatl stärka intrycket av kris. Om man har ett försvar som kan reagera snabbt - och det ärprecis det som försvarsministern talar för i förhällande till en tidigarebedömning - behöver man inle pä samma sätt vidta åtgärder som kanske ärpolitiskt svåra att genomföra. Det tycker jag är en poäng. Skulle vidta en kraftig åtgärd - för första gångensedan - uppfattas del naturligtvis internationellt på delsättet atl vi i har en väldigt pessimistisk bedömning av världsläget.Har vi däremot ett försvar som redan är uppbyggt sä atl del kan reagera snabbt,blir behovel av att improvisera mycket mindre. Del ställs alltså mindre krav päatt politikerna skall försöka dra slutsatser från etl givet läge. Jag vill fråga: Delar försvarsministern min tanke atltrovärdigheten hos den svenska försvarspolitiken - i meningen all försvaretverkligen kan fungera när del behövs - är ytterligare etl skäl för att ta borten del av de brister i närlid som finns i värt svenska försvar? Bland de konkreta saker som försvarsministern nämnde finnsbl. a. atl regeringen nu har givit bemyndigande lill materielverket att fäbeställa ytterligare tre tunga transportflygplan av typen . Del är enfördubbling av vår kapacitet. Del är fortfarande för litet, men jag tror atldel är en viktig sak, därför att det ger oss en möjlighet att betydligtsnabbare än tidigare transportera på långa avstånd, alltså lill Golland ochövre . En sådan åtgärd ökar naturligtvis myckel klarl vär trovärdighet. Jag tycker atl det är en poäng också alt beslutet omHercules kom just . Jag tror inle alt det finns något samband, men jag tyckeralt del är lyckligt atl man visar alt vi vidtar etl antal olika åtgärder.Försvarsministern sade också att vi relativt sett förstärker luftförsvaretgenom atl längre än tidigare avsetls behälla Drakendivisioner. Hade vi haftkvar den inställning man hade på 1960-lalet, att styrkan gärna får gå ner inärtid, så hade man t. o. m. kunnat la ur dem , rnen nu försöker man istället använda dem sä länge det går. Det tycker jag är etl positivt besked. På en punkt tycker jag möjligen alt försvarsministern harmisstolkat mig. Del gäller frågan om, som jag har skissat i interpellationen,all man skulle kunna länka sig att helt enkelt ställa in ett årsgrundutbildning för alt använda utbildningsresurserna bara förrepetitionsulbildning. Dä skulle man visa omvärlden alt nu stärker vi verkligenvår förmåga atl reagera snabbt. En lång rad förband som fungerar litetknackigt därför att de inte har fått behövlig repetitionsulbildning skulle dåfä en rejäl förbättring. Jag tror i och för sig inte all man skulle spara någrppengar på det sättet. Del blir sannolikt dyrare, för varje repsoldat kostar perdag myckel mer än en rekryt i grundutbildning - man är ute i fält mera, manskjuter mera, man gör av med mera drivmedel, osv. Jag har en känsla av alt försvarsministern kanske hartänkt på något annal, nämligen alt jag tycker av andra skäl att man pä sikt börha mindre utbildningsapparat över huvud taget och färre i grundutbildning. Mendet är en annan frågeställning, och den tycker jag hör hemma i 1982 års Om försvarsförmågan inom totalförsvaret Om försvarsförmågan inom totalförsvaret Jag vill inte säga att den här åtgärden behöver vidtas ,men det bör finnas med i arsenalen atl vi har möjlighet att med ganska kortvarsel la igen en del av de brister som har uppstått genom atl vi under en långrad av år höll tillbaka repelitionsövningarna. Alt man skar ned på repövningarär i och för sig inte svårbegripligt, eftersom man tyckte att de närmaste åreninte tedde sig orosfyllda. Man sparade pä del sättet en del pengar som mankunde sätta in pä åtgärder som ger effekt först längre fram. Jag noterar också med tillfredsställelse alt regeringen iförhållande till myndigheternas förslag har plussat pä repetitionsulbildningen.Del är verkligen elt memento, för den händelse det beslul som nyligenfattal om planeringsramar pä sikt skulle fä flera effekter, atl inle skära bortrepetitionsulbildningen, alt inle inskränka pä sådant som beskär vårförsvarsförmåga på kort sikt. Möjligen kunde jag önska atl de som ställtförslagen hade uttalat sig litet om avvägningsproblemen. Veterligen har dellahittills inle skelt. Jag är alltså myckel nöjd med det försvarsministern harsagt. Det är klarl att man skulle kunna exemplifiera mer. Tanken alt vi får tidpå oss - alt vi får rejäl förvarning, och kan vi använda för altreparera en del brister-har kanske invaggat många i elt slags säkerhet. Därförär måhända bristerna mycket större än vi ofla tänker på. Låt mig la tvä exempelutöver dem som jag har anfört i interpellationen. Vårt civilförsvar är i verkligheten uppbyggt på det sättetall det förmodligen behövs en månad innan det fungerar ordentligt. De allraflesta som ingår i civilförsvaret övas över huvud laget inle i fredslid. Manövar bara befälet och vissa utvalda förband. Civilförsvarsslyrelsen sägerganska öppet , alt det tar en månad innan det fungerar. Och hur läng tid lardet innan våra skyddsrum kan användas? Hur lång lid tar del innan man hunnitstoppa in filtren oeh innan man har hunnit ställa om från den användningskyddsrummen har i fredstid? Ett annat exempel som inte hör hemma inomförsvarsministerns egentliga handläggningsområde men som han ändå har delsamordnande ansvaret för gäller personalsituationen. Jag tror atl väldigt mångaav våra s. k. K-företag, dvs. företag som har atl bedriva en krigsviktigproduktion eller ulföra krigsviktiga tjänster - det kan också gälla statligaaffärsdrivande verk -naturligtvis vet alt de behöver personal. Men de följerinle upp är eller månad för månad vad som händer med personal sombehövs för alt del skall fungera i krig. Skulle det bli en snabb mobiliseringkallas alla som ingår i del militära försvaret in till detta. Det finns då enmycket stor risk, tror jag, att massor av datasystem, massor av vikligafunktioner pä iransporlområdet, i fråga om oljeförsörjningen osv. inte fungerar,därför att nyckelpersoner försvinner lill försvarsmakten. Myndigheterna har inle upplevt atl man måsle ha enpersonalplanering, sä atl verksamheten kan fungera även om inkallelserna kommerinom några fä veckor eller dag. De räknar nog med att de fär god tidpä sig oeh att de dä kan la upp frågan om anstånd. Jag tror atl mänga agerar pådet