prot · G30982 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:82 § 1 Justerades protokollet för den 1 innevarande månad. § 2 Om begränsning av vapenexporten, m. m. Handelsministern erhöll ordet för att besvara () anmäldainterpellation, 1979/80:119, och anförde: har frågat mig vilken synregeringen har på krigsmaterielexportens utveckling och omregeringen är beredd att medverka till en kraftfull begränsning. Han har vidarefrågat om regeringen genom ämnar delta i ytterligare utställningarför att öka krigsmaterielexporten och slutligen om det ingår i regeringensplaner att förbereda och ersätta delar av vår vapenindustri med alternativcivilproduktion. I motiveringen till dessa frågor pekar interpellanten påökningen av summorna för beviljade exporttillstånd under de senaste åtta åren.Han säger sig också vara oroad av att det i direktiven till den i höstastillsatta kommittén för översyn av riktlinjerna för krigsmaterielexport (H1979:3) inte sägs något om att denna export bör begränsas. I motiveringen tilltredje frågan åberopas att svenska krigsmaterielproducerande företag i somrasdeltog i en flygutställning i . Av detta drar slutsatsenatt regeringen är inställd på ökad vapenexport. Jag vill genast slå fast att regeringens inställning tillsvensk krigsmaterielexport grundas på de riktlinjer som antogs av år1971 (prop. Enligt dessa bör, främst av beredskapsskäl, en vissexport tillåtas. Den skall vara underkastad sträng kontroll. En rad regler för denrestriktivitet som präglar politiken på detta område anges. Vi följer dem. När i sin interpellation framhåller atthandläggningen av krigsmaterielärenden bör ske i ger detlätt intryck av att skulle vara ensam beslutsfattare. Såär inte fallet. Varje ansökan om exportlicens - med undantag av merrutinmässiga ärenden med ringa utförselvärde - remitteras tillutrikesdepartementet för samråd. Ofta inhämtar UD uppgifter och synpunkter frånberörda svenska beskickningar. Alla större ärenden avgörs av regeringen. De regler som fastställts av och som regeringenföljer täcker emellertid inte alla situationer som kan föreligga. Iblanduppstår svåra avvägningsproblem. Det kan gälla bedömningen av det aktuellaläget och utvecklingstendenserna i ett land eller länderområde. Om begränsning av vapenexporten, m. m. problemsom hänför sig till vapnens eller vapensystemens användningsområden och tillden komplicerade frågan om gränsdragningen mellan civil och militär materiel. Den kommitté som skall göra en översyn av 1971 årsriktlinjer har i uppdrag att gå igenom de erfarenheter som vunnitsvid tillämpningen av de ännu gällande reglerna och föreslå de förbättringar ochpreciseringar som kan vara möjliga. Det är kommittén obetaget att behandla allafrågor som i sammanhanget kan vara av betydelse för analyser och slutsatser. Direktiven, som utgår från riksdagsbeslutet rörande en nyutredning, innesluter således en omfattande prövning av reglerna förkrigsmaterielexporten. Eventuella preciseringar och ändringar kan givetviskomma att påverka både exportdestinationer och exportvolymer. Men i avvaktan påutredningens förslag och eventuella beslut med anledning därav följerregeringen gällande riktlinjer. Siffrorna för tillståndsgivningen i fråga omkrigsmaterielexport redovisas i budgetpropositionen. De är inte identiskamed vad som faktiskt utförs , men speglar ändå en trend som visar enökning under de år som anges i interpellationen. Ökningen i tillståndsgivningeni fjol var osedvanligt hög. Den är dock inte beroende av att några nyaköparländer har tillkommit. Hur stor den faktiska exporten blir för fårvi inte veta förrän den fullständiga statistiken föreligger i vår.Mycket tyder på att dessa siffror blir lägre än de som hänför sig tillutförseltillstånden. Exportutvecklingen på detta område bör under allaförhållanden ses än . Det förtjänar påpekasatt krigsmaterielexportens andel av den totala exporten under åren 1973-1978har legat med variationer från 0,6 till . När det gäller den flygutställning i som åberopas iinterpellationen bör nämnas att den omfattade både civil och militär flyg- ochrymdteknik. Enligt vad jag har inhämtat hade ett flertal svenska företag medtillverkning av såväl civila som militära produkter inom detta område införutställningen önskat ge en mer samlad information om var svenskindustri står i fråga om teknisk utveckling och därför begärt och fåttexportrådets medverkan på de grunder som gäller för rådets arbete. En praxissom har utbildats hos rådet är att inte medverka i utställningar med enbartmilitär inriktning och materiel. I övrigt gör rådet, som självständigt fattarsina beslut, prövningar från fall till fall under beaktande av vilken materieldet gäller, hur den skall presenteras, till vilka man vänder sig m. fl.kriterier. Svaret på direkta fråga är att det ankommer påexportrådet att ta ställning till i vilka utställningar rådet anser sig kunnamedverka. Interpellanten frågar om det ingår i regeringensplaner att förbereda och ersätta delar av vår egen vapenindustri med alternativcivilproduktion. I direktiven till krigsmaterielexportkommittén framhållsatt den i sitt arbete bör hålla kontakt med försvarskommitté (Fö1978:02), militära flygindustrikommitté (Fö 1979:02),flygindustridelegationen (I 1978:09)samt utredningen (11979:02) om planering av alternativ produktion ochsysselsättning inom de delar av försvarsindustrin som inte omfattas av denmilitära flygindustrin. I direktiven understryks här bl. a. vikten av ensamordning av olika åtgärder som är av betydelse för att kunna upprätthålla enhög beredskap. Där förtecknas också de kommittéer som arbetar med de frågorsom tas upp i interpellationen. Ett omfattande utredningsarbete är såledesredan i gång. Regeringen avvaktar de resultat som kan komma ut av detta. Om begränsning av vapenexporten, m. m. Jag har två tack att framföra, dels tillhandelsminister för svaret här , dels till f. d.handelsministern , som gav mig ett brevsvar på ett öppet brev frånmig om krigsmaterielexporten. var då inte samlad, och jagville fästa uppmärksamheten på den kraftiga ökning som var på gång. Det som oroar mig och andra är att tillstånden förkrigsmaterielexporten har fördubblats , från 815 milj.kr. 1977 till 1 680 milj. kr. Enligt den sifferserie som jag har angett imin interpellation har tillstånden ökat från 323 miljoner 1973 till nu angivna1 680 miljoner. Det är en kraftig ökning, och det måste naturligtvis inge orohos dem som menar att vi så långt det är möjligt bör begränsa vapenexporten.Detta tyder inte på stor restriktivitet, som riktlinjer påfordrar,vilket också handelsministern säger i sitt svar. Det var bl. a. denna utveckling som var orsaken till densocialdemokratiska motionen och som ledde till att regeringentillsatte en utredning . Riktlinjerna för tillståndsgivningenskall ses över, sade regeringen i ett pressmeddelande. Det var precis vad densocialdemokratiska motionen begärde. Utredningen har redan, enligt vad jag harhört, påbörjat sitt arbete. Vapenhandeln i världen är något av det mest osunda vi harinom den internationella handeln. Det finns restriktioner här och var, menvapenhandeln ökar ändå starkt. Enligt 1978 rör det sig nu om80-90 miljarder kronor . De stora exportörerna är , som har ungefär50 % av denna handel, och , som har . Det är deras sätt attagera världspolis och stärka sitt inflytande, inte minst i tredje världen, somju har ökat sin import betydligt . Där är detstörsta området för denna export. Helst borde vi, herr talman, inte alls delta i dennahandel, men jag kan förstå att det av olika skäl kan finnas motiv för enbegränsad export, bl. a. därför att vi också importerar. Jag skulle vilja prövatanken att i detta avseende ökade sitt samarbete med de s. k.likasinnade och neutrala staterna -t. ex. och Schweiz-och inskränktehandeln på annat håll, kanske helt avstod från handel med vissa länder. Frestelsen att öka vår vapenexport ligger som jag ser detpå två plan. Dels har vi hög teknik - både och ligger väl framme -,dels är vi ett neutralt land, och många vill handla med oss, inte minst länderi tredje Om begränsning av vapenexporten, m. m. världen.När vi så råkar in i en lågkonjunktur ligger det nära till hands att öka där såär möjligt på exportens område. Det är väl också anledningen till att tolvföretag som tillverkar krigsmateriel - jag tror de var tolv - gjorde engemensam monter vid flygutställningen i . Grunden förexportrådets verksamhet är ju också att finna nya marknader. Industrin är således ute på en försäljningsdrive som måstestoppas, om inte den restriktivitet som vi vill ha och som gäller enligt 1971års beslut skall upphävas. Handelsministern säger att självt fåravgöra huruvida det skall biträda industrin eller inte. För min del menar jagatt regeringen genom sitt inflytande i har alla möjligheter att gevinkar om hur regeringen ser på de här frågorna. Varför skall annars regeringenutse representanter i och varför skall rådet till hälften ägas avstaten? Handelsministern säger att regeringen följer gällanderiktlinjer. Det är möjligt och kanske troligt att regeringens tillståndsgivningskulle godkännas vid en konstitutionsgranskning, men mycket beror naturligtvispå regeringens allmänna inställning i ett givet ärende. Faller regeringensutslag för eller emot en ansökan när det råder tveksamhet? I det avseendet kanden våldsamma ökning av tillståndsgivningen som skett bara peka åt ett håll:regeringen fäller sitt utslag för tillstånd. Sedan till de utrikespolitiska bedömningarna. Det är ju desom är avgörande i denna fråga och som ligger till grund för att vi har ensärskild tillståndsgivning. I den socialdemokratiska motionen förra åretframfördes kravet på utrikespolitisk rådplägning inför beslut av meraprincipiell betydelse. Jag har framfört i min interpellation atttillståndsgivningen i första hand borde ske inom utrikesdepartementet.Självfallet kan denna fråga lösas på olika sätt, men det är enligt min meningviktigt att prövningen inte i första hand sker av handelspolitiska skäl utan istället av utrikespolitiska. och utrikesnämnden är därvidde organ som ligger närmast till hands. deltar som bekant mycket aktivt och på ettförtjänstfullt sätt i nedrustningsförhandlingarna inom FN. Det är klart attvapenexporten i det sammanhanget utgör en trovärdighetsfråga för oss. Vi kaninte gärna å ena sidan plädera för fredliga uppgörelser och för att gå tillförhandlingsbordet och å andra sidan ge parterna vapen för att bekämpavarandra. Även om andra länder för en sådan politik bör vi avhålla oss fråndet. Det anges också i bestämmelserna att endast vapen för defensivt bruk skallfå exporteras, men när ett vapen övergår från att vara defensivt till att blioffensivt är svårt att avgöra. Lika svårt är det att avgöra hurframtiden för ett land blir. Det kan vara lugnt i ett land , men i morgonkan där pågå ett inbördeskrig. Det är alltså svåra avgöranden som regeringenhar att fatta -det är jag på det klara med. I stort sett utgör krigsindustrins produkter naturligtvisinte någon större del av vår svenska export. Men på vissa orter ärkrigsindustrin helt avgörande för sysselsättningen - jag tänker t. ex. påKarlskoga. Också har som vi vet en betydande export. Såvitt jag förstårtänker man där utveckla denna Imaj sade också verkställande direktören : "Alternativ produktion - glöm det! Fördubbla vapenexporten istället!" Som väl är, herr talman, har fackföreningsrörelsen en annaninställning. Vi måste söka efter alternativ produktion. Det finnsockså, som herr handelsministern anför, en utredning om detta. Men mycket berorju på vad en koncernchef har för inställning, och från är såvitt jagförstår i det avseendet inte mycket att vänta. När så de andra företagen sluterupp vid en utställning i inför den internationella vapenmarknaden, kanman första resten. Utvecklingen kan bara gå åt ett håll. Det blir ökadvapenexport. Svaren på mina frågor ger mig inte mycket hopp om enrestriktivare hållning från regeringens sida. Regeringen har för det förstasagt att den följer gällande bestämmelser. Såvitt jag förstår, skulle detbetyda stor restriktivitet, som det står riksdagsbeslut. Mentillstånden till vapenexport, herr talman, har fördubblats . För detandra är regeringen inte beredd att medverka till en kraftfull begränsning ochinte heller beredd att via sitt inflytande i hindra rådet attmedverka till att öka exporten av krigsmateriel. Jag har uppmärksammat att den utredning som är tillsatt omvår vapenexport är fri att behandla alla frågor som i sammanhanget kan vara avbetydelse för analyser och slutsatser, som herr handelsministern säger i sittsvar. Jag förmodar att det däri ligger att utredningens ledamöter är fria attkomma med de förslag som de anser riktiga. Det betyder att utredningen är, somdet heter på riksdagsspråk, förutsättningslös. Det noterar jag till slut, herrtalman, med tacksamhet. Om begränsning av vapenexporten, m. m. Handelsministern : Herr talman!Evert återkommer till att tillstånden har fördubblats . Man får dock betrakta utvecklingen över , och under desenaste fem ä åtta åren har det varit variationer. Vapenexporten har underdenna tid uppgått till mellan 0,6 och av den totala exporten. Det finnsalltså inte någon utpräglad trend uppåt, vilket vill göragällande. Går man ytterligare litet grand tillbaka i tiden, t. ex. till år1971, finner man att vapenexportens andel av den totala exporten det året utgjordeinte , alltså en mycket stor andel av den totala exporten. Detvisar det vanskliga i att haka upp sig på ett enda års situation. Jag tycker också att försöker göra alltförmycket av flygutställningen i . Jag har sagt klart ifrån i det svar somjag har givit att på en sådan utställning finns både militär och civilmateriel. predikar om civil alternativ produktion,och det är bra om man kan hitta en alternativ produktion. Men börkomma ihåg att då får man lov att visa upp sig i sammanhang där det finnsavsättningsmöjligheter för en produktion nära angränsande till den direktmilitära. Hur skall man annars komma i gång med en alternativ produktion? Attplötsligt ta upp tillverkning av helt andra produkter är ju inte så enkelt. Om begränsning av vapenexporten, m. m. är väl medveten om att alltför stora delarav svensk industri f. n. är i färd med att försöka hitta alternativ produktion.Men det är mycket lättare att stå i talarstol och kommendera framalternativ produktion än det är att vara företagsledare och hitta på något.Evert kunde kanske pröva på den sistnämnda rollen ett slag - det voreintressant. Det kan tillfogas att inte ger några bidragför deltagande i rent militära utställningar. Vapenhandeln är osund, säger . Ja,åtminstone är den ett tecken på att världen är osund. Att det förekommervapenhandel beror ju inte på att man tycker om vapen i sig, utan det beror påatt det finns militära hot från det ena eller andra hållet. Vi ser en hel delav det f. n. Det är detta som är osunt. Om vapenhandeln i sig själv kan man naturligtvis säga attden är osund -den är ett tecken på att vi lever i en dålig värld. Men man fårdärför inte sätta sig på alltför höga hästar och fördöma den. ärsjälv med på att vi skall importera vapen. Om vi t. ex. gör somsocialdemokraterna vill och mer eller mindre lägger ner svenskflygplansindustri, blir om sju, åtta eller tvungen atthär i ställa sig bakom att vi skall köpa flygplan av någon stormakt.Det vore verkligen osunt, och därför tycker jag att vi skall ha kvar enkapacitet när det gäller vår flygindustri. Därmed kommer vi över till en mycket betydelsefull fråga,som jag tycker att springer ifrån. Det gäller anledningen tillatt vi i har en vapenexport. Det är så bekvämt att stå och predika, somEvert gör här, och låta mera moralisk än man i själva verket är. Menhan förbigår varför vi faktiskt har regler som gäller en vapenexport. Om detvore så enkelt att man fick säga nej till alltihop, behövdes inga sådanaregler. Vi har en viss vapenexport därför att det är ett starkt nationelltintresse. Vi vill av våra alldeles egna skäl behålla en vapenproduktion i vårtland. För att kunna göra detta till en rimlig kostnad behöver vi ha möjligheteratt exportera vapen. Det är en anledning. Om vi inte har en egen vapenindustri, blir vi utlämnadetill att köpa från stormakter, vilket vore beklagligt ur vårneutralitetssynvinkel. Det är en annan anledning. Om vi inte hade en egenkapacitet på vapenproduktions-sidan i , skulle vi förvisso också hamna isamma läge som en del andra länder befinner sig i, nämligen att det blir svårtatt verkligen få köpa den typ av vapensystem från utlandet som man anser sigsjälv behöva. Det här är ändå motiv som man måste noga begrunda, EvertSvensson. Jag tycker att man gör det för lätt för sig när man anser sig barakunna fara ut i anklagelser mot vapenexporten. Det är ju en metod som ärpopulär i en del sammanhang. Måste inte för att få någon sortsbalans i sin förkunnelse också begrunda en del allvarliga realiteter som görsig gällande i dessa sammanhang? Jag tycker det. Det är så lätt att säga attSverige inte alls skall vara med om detta - huvudnummer var juatt säga att är för fint för detta. Men hur går det då med vårneutralitet? konstaterade också i sitt inlägg, herr talman, att stormakterna agerar världspolis genom att tvinga på enserie andra länder vapen. Men om man följer uppläggning, blirdet så i mycket större utsträckning. skall vi i det neutrala hållaoss för goda för att sälja vapen till andra länder, som ofta just vill slippaatt bli utlämnade till att köpa vapen bara från stormakter. skall integöra det, säger man. Då tvingar vi fram en situation där stormakter ännu meragerar världspolis. Jag tycker att härvidlag har en alltförförenklad världssyn för att den verkligen skall kunna ligga till grund för vadsom är en realistisk svensk politik. Det vore bra om åtminstoneför balansens skull klart markerade att här inte ägnar sig åt någotsnuskeri utan att det är en noga genomtänkt politik, för vilken det faktisktfinns solida skäl. Det är ändå en politik som är fastlagd av de fyra storapartierna. Sedan kan och jag ovanpå dessa resonemangvara överens om att vi ofta hamnar i mycket besvärliga gränsdragningsfrågor,där handelsministern inte sitter ensam och fattar beslut av exportbefrämjandeskäl; det är faktiskt regeringen tillsammans som fattar besluten. Sådan är vårkonstitution, ! Om begränsning av vapenexporten, m. m. EVERTSVENSSON (s): Jag vet inte vem det är som predikar mest ochvem som har den starkaste moraliska indignationen. Jag undrar om intehandelsministern överträffar mig en del i det avseendet. Jag drar denslutsatsen av handelsministerns inlägg att det egentligen är ganska fritt framhär och att vapenexporten kommer att öka. Om våra vapenfabrikanter med hjälp går uthårdare på den internationella marknaden än tidigare - jag utgår från att detär fritt fram för dem att göra det även - är det klart att detta skerför att öka exporten. Sedan kommer frågan om hur regeringen skall bedöma dennaexport. Jag är också medveten om att handelsministern inte ensamär ansvarig. Jag har i detta sammanhang bara sagt att prövningen främst börgöras av utrikespolitiska skäl och att den därför i första hand bör ligga påutrikesdepartementet samt att det även bör vara en parlamentarisk bedömning avtillståndsfrågor. Av handelsministerns andra anförande här får jag som sagten bestämd känsla av att vapenexporten kommer att ytterligare starkt öka.Handelsministern säger att man inte skall bedöma ökningen bara med siffrorfrån ett enda år till ett annat. Jag kan väl medge att det är riktigt. Jag harockså i min interpellafion tagit fram siffror . Detgjorde jag även för att inte bara uppehålla mig vid den dd då vi haft enborgerlig regering. Det är dock klart att en ökning till det dubbla under tvåår är en stark ökning. Och -jag upprepar det-av vad jag hört här förmodar jagatt ökningen också kommer att bli stor. Jag förstår naturligtvis mycket av det resonemang som herrhandelsministern för om behovet av vår export, bl. a. därför att viimporterar. Men jag angav - det sade herr handelsministern ingenting om - faktisktvissa Otn begränsning av vapenexporten, m. m. möjlighetertill samarbete utanför våra gränser. Jag tänkte då på de likasinnadenationerna, de neutrala och de som står oss närmast. Jag skulle önska att man iframtiden med större kraft inledde ett sådant samarbete därför att det skullegöra det möjligt för oss att tillverka i längre serier, att få billigareproduktion och att vara alldeles säkra på att vi handlar med länder som stårungefär i vår situation, neutralitetsmässigt och utrikespolitiskt. De uppgiftersom vi har och kan få - de är svåra att få tag i - visar att vi exporterar tillländer som vi inte skulle vilja exportera till. Detta utgör detsvära i detta sammanhang. Jag sätter emellertid, herr talman, mitt hopp tillutredningen. Jag sätter inte mitt hopp till regeringen, ty svaret ärtydligt - vapenexporten kommer att öka. Jag är glad att kan sätta sitthopp till någonting. Men för att övergå till mera faktiska förhållanden, så harfrågan om den parlamentariska bedömning, som nämnde på nytr irepliken, tagits upp till behandling av den utredning som ledde fram till 1971års proposition om riktlinjer för vapenexport. Utredningen lade fram en delförslag i den riktningen. Men den dåvarande, socialdemokratiske handelsministernförkastade i sin proposition idén att det skulle vara en parlamentariskbedömning av löpande exportärenden. Han gjorde det på konstitutionellagrunder, som ställde sig bakom i sitt beslut. Jag vill inte, EvertSvensson, säga att en parlamentarisk bedömning är en omöjlig tanke, men att vihar det som vi har det beror på att den dåvarande, socialdemokratiskehandelsministern tyckte att det förslag som nu aktualiserar varett dumt förslag. Beträffande samarbete med och vill jagsäga att vi har sådant samarbete så långt det går. Men det är faktiskt inte såalldeles enkelt. och har bl. a. en helt annan geografi änSverige, och kraven på t. ex. flygplan och vapensystem blir därför i väsentligaavseenden annorlunda. Därför är det svårt att få till stånd ett samarbete, somi och för sig vore utomordentligt önskvärt, det håller jag med . Men för att intealldeles skall förlora hoppet kan vi konstatera att två tredjedelar av svenskvapenexport går, om inte till de neutrala länderna, så åtminstone till andraindustriländer. Vad gäller export till är statistiken visserligenmycket dåhg, men om vi håller oss till finner vi att Sverigeligger på trettonde plats, vilket möjligen kan vara och mig tilltröst. Det är dock olyckligt att det förekommer så stor export och över huvudtaget handel med vapen när det faktiskt råder så bekymmersamma internationellaförhållanden som det gör . EVERTSVENSSON (s); Jag har egentligen, herr talman, bara attreplikera att det beslut som fattades 1971 av dåvarande handelsministern i ochför sig kunde vara riktigt vid det tillfället, men ingenting hindrar juatt man ändrar sig. I den socialdemokratiska motionen finns det nu en annaninriktning på den punkten än när det beslutet fattades. Det skulle vara av utomordentligt stort värde att få tillstånd en prövning där parlamentariker var med och där man tog mer hänsyn tillutrikespolitiska aspekter än f. n. Överläggningen var härmed avslutad. Meddelande om in terpellationss var Om förverkligande av SI A-skolan § 3 Meddelande om interpellationssvar 1979/80:128 om åtgärder för att förbättra lärarnasarbetsiitiljö Jag har att meddelaatt jag på grund av resor inte är i tillfälle att inom föreskriven tid besvarainterpellationen av om åtgärder för att förbättra lärarnasarbetsmiljö. Jag avser att besvara interpellafionen . § 4 Omförverkligande av SIA-skolan Statsrådet erhöllordet för att besvara Letta Hjelm-Walléns (s) anmäldainterpellation, 1979/80:117, och anförde: har ställt följande frågor till mig: Vilka åtgärderär skolministern beredd att vidta för att minska den splittradearbetssituationen för eleverna och personalen på högstadiet? Hur villskolministern aktivt verka för att skolan tillämpar arbetssätt som främjar attskolans mål uppfylls? På vilka sättämnar skolministern stimulera skolpersonalen att arbeta i arbetslag?