prot · G30967 · 1979-12-31 00:00:00 — Vidgad kunskap om invandrare kan emellertid enligt minuppfattning inte enbart vara en fråga om att säkra elt visst innehåll i utbildnings-och läroplaner. Minst lika viktigt är att se till all invandrarfrågor i vidmening behandlas i planerings- och personalkonferenser, att de tas upp ifortbildningen och alt de får en objektiv och balanserad bild i läromedlen.Ccntrajt och lokalt utvecklingsarbete har också en viktig uppgift att fylla föratt skapa ett bättre utgångsläge för undervisningen. Jag har här uppehållit mig vid de delar avutbildningsväsendet där staten genom sina förordningar, läroplaner elleranvisningar kan påverka undervisningens inriktning. Det betyder inte att deutbildningsformer där denna möjlighet helt eller delvis saknas skulle varabetydelselösa för strävan att vidga kunskapen om invandrare. Jag tänker då iförsta hand på folkhögskolan och det fria och frivilliga bildningsarbetet. Avtradition har man inom dessa utbildningsformer ägnat stor irppmärksarnhet ålmångkultursarnhället och hävdat vikten tw tolerans gentemot och förståelse förminoriteter med annan etnisk och kulturell bakgrund. I vissa avseenden har devarit modellbildande för vad som sker inom det mer formella utbildningsväsendet. I detta sammanhang vill jag också nämna alt regeringen iårets budgetproposition föreslår all statens invandrarverk får 1,5 milj. kr.för ett särskilt projekt, "Ökad invandrarkunskap bland svenskar",Projektet, sorn skall genomföras i samråd med diskrimineringsutredningen,syftar bl, a, just till att ge invandrarkunskap den självklara roll i olikautbildningssammanhang sorn efterlyses i interpellationen. Sammanfattningsvis vill jag väga del omdömet att detambitiösa arbete som inletts av myndigheterna och som redan delvis börjatförverkligas står i god överensstämmelse med de riktlinjer som i skildasammanhang getts av regering och riksdag. Jag finner det därför inte nupåkallat att aktualisera ytterligare åtgärder. Jag kan emellertid försäkra EvaWinther att jag och statsrådet , som .jag har samrått med i anledning avdetta svar, uppmärksamt följer denna fråga och ätt vi är beredda att vidta deytterligare mätt och steg som kan erfordras. Jag tackar utbildningsministern för det utförliga svaret. Jag är gltid över de insatser som görs på det här området.Jag är också glad över att vi är överens om alt vi svenskar behöver lära ossnågot om invandrarna och alt del , som utbildningsministern säger, är"hög lid" alt vi "ser till att kunskap om invandrare ingår iutbildningen i alla skol- och utbildningsformer". Jag har läst SÖ:s genomtänkta invandrarpolitiska program,och jag noterar nu som positivt UHÄ:s olika initiativ, bl. a. att man skallförsöka öka rekryteringen av tvåspråkiga personer till högskoleutbildningen,särskilt till utbildningen för yrken där tvåspråkighet är alldeles specielltbehövlig. Jag förutsätter att man dä tänker på bl. a. lärare, vårdpersonal avolika slag, socialarbetare och poliser. Man behöver hår också se övermeritvärderingen och räkna som plus dels kunskaper i det för oss främmandespråket, dels den unika kulturella erfarenhet som invandrarna har och som gerfördelar i samvaron med andra invandrare och även med oss svenskar. Jag hoppas att man i del här projektet också kommer attfundera över hur vi på elt bättre sätt skall kunna ta till vara den yrkeskunskapsom invandraren för rned sig från sitt hemland. Alltför många invandrare harhamnat i okvalificerade jobb - de har blivit arkivarbetare, städare, diskareeller har hamnat vid det löpande bandet, inle bara under en kort övergångstidulan , I stället borde de få en komplettering av sinutbildning så att denna kan användas här. Vi måste ta reda på vilket innehållutbildningen i deras hemländer har och försöka ge möjligheter tillkomplettering om delta behövs. Det betyder myckel för självkänslan ochidentiteten alt få fortsätta i det yrke man haft hemma. För vårt land betyderdet alt vi tar till vara en resurs som vi har här. Utbildningsministern säger att en grund är lagd för ettrealiserande av dessa önskemål om invandrarkunskap. Själv är jag noglitet mer pessimistisk. Jagtror att det här tar tid, och jagtror alt detverkligen är viktigt att och skolministern den här frågan och försöker skynda på behandlingen av den. Orsaken till min fråga är egentligen Vård 77 och denproposition om vårdutbildningen som behandlades av . I dedokumenten antyds inte med ett ord att vi har en miljon människor i vårt landmed invandrarbakgrund och att det därför är viktigt med kunskap hos vårdpersonalenom invandrarna och deras kultur. Utbildningsutskollel tog inte upp någonting omdelta, och i debatten i kammaren påpekades det inle heller. Eftersom jag inlehade tillfälle att la del i den debatt sorn fördes i kammaren har jag velat taupp denna problematik genom den här interpellationen. Min rädsla för att vi missar någonting här har förstärktsav möten med nyutbildade sjuksköterskor, som redovisar att man i utbildningeninte på något sätt har tagit upp denna problematik. har gjort en enkät för attutröna vilket utrymme de olika högskoleregionerna ger invandrarkunskapen i deolika utbildningarna. Undersökningen visar alt det är mycket olika. Otn utbildning i invandrarkunskap Nr 67 onrfatlningen av denna utbildningpå om det finns en intresserad lärare eller Måndaeenden P "' någon i kursen ärintresserad. Samma förhållanden gällde i fråga om 21ianrrari 1980 vårdutbildningen - fanns det enintresserad lärare som var medveten om denna problematik, så togs den upp. Ominbildning i Invandrarkunskap är viktig intebarti för att motverka diskriminering och invandrarkunskan ' förståelsenutan också för att vi själva skall kunna ge den information som de olikainvandrargrupperna behöver. är det gott och väl att vi är överens otn att detbehövs invandrarkunskap. Del saknas emellertid utbildare. Väldigt få människori kan så nrycket om invandrarproblematiken och om de bekymmer -och kanske även glädjeämnen-som invandrarna möter närde kommer hit, alt de kananvändas som utbildare. Därför ser jag det som mycket viktigt att vi snabbtsatsar på att frigöra personer med invandrarkunskap för att utbilda utbildarerunt om i . I den utbildningen måste också invandrarna finnas med föratt förklara sin kultur, sina värderingar, sin uppfostran, kvinnornas ställningi hemlandet, osv. Jag tror alt det är myckel viktigt all vi inte försöker redaut de begreppen ulan all vi tar med invandrarna i delta arbete. Jag vill fråga om utbildningsministern vill medverka tillatt vi får flexibla lösningar i tre avseenden sorn jag tror är väldigt viktigapå detta område; när det gäller komplettering av invandrarnas utländskayrkesutbildning, när del gäller meritvärdering-så all erfarenhet av landetssedvänjor och kultur samt tvåspråkighet kan vägas in som något positivt vidantagningar- och när det gäller all utbilda utbildare. Den fråga som denna interpellationsdebattbehandlar är ulan tvivel en mycket viktig framtidsfråga. Det handlar om hur detfaktum att håller på att utvecklas till ett samhälle med många kulturer- med människor som har många olika slags bakgrund - skall kunna utnyttjas tillnågonting positivt för hela vårt land. Det är naturligt alt skolan har en central roll att spelai detta arbete och i hela utbildningsväsendet. Det handlar om att vi skallkunna ha människor i olika funktioner i samhället med en ordentligkunskapsbakgrund när det gäller invandringen, invandrarkulturerna ochnaturligtvis också språken. Men det är även så alt i synnerhet det som händer ivår ungdomsskola bestämmer mycket av framlidens kunskapsnivå på detta områdeoch de framlida attityderna till människor med annan kulturell bakgrund än denvanliga i , Det som meddelas i skolan når dessutom i många fallföräldrarna och kan påverka deras attityder. Men lika väl som det är viktigt att vi ser till alt inomvårt utbildningsväsende ge ordentliga kunskaper om invandringen ochinvandrarnas bakgrund, så är det viktigt med information som går ut direkt tillde vuxna, som når dem som inte omfattas av utbildningsväsendet. Härvidlag harnaturligtvis invandrarverket elt särskilt stort ansvar. har deinformationsinsatser som invandrarverket haft möjlighet att görti framför alltriktat sig till invandrargrupperna, syftat till alt ge dem större kunskapom det svenska samhället. Man har inle haft möjlighet - trots all man önskatdel - att göra särskilt myckel för alt upplysa svenskarna. föreslog i en motion att rnanskulle ge invandrarverket dessa möjligheter. Den gången fick vi inget gehörför vårt förslag. konstaterar jag fill min stora tillfredsställelse alt deti den budgetproposition som skall behandla i vår finns sådanaresurser för en till allmänheten riktad information om invandrarna. Statsrådetnämnde också i sitt svar detta projekt som skall genomföras. Såvitt jag förstårär avsikten att dessa informationsinsatser skall göras i samarbete medstudieförbund och folkrörelser. Sonr en komplettering till vad som kan ske iutbildningsväsendet ser jag detta som något oerhört viktigt. Det är ganskabråttom alt öka den svenska allmänhetens kunskap om invandrarna, deras villkoroch deras kulturella bakgrund. Det handlar ju inle bara om att anpassainvandrarna till , utan det handlar i lika hög grad om att anpassaSverige till denna situation -alt vara ett mångnationellt samhälle. Misslyckasvi med delta arbete har vi mänga och svåra problem framför oss. Men lyckas vimed det och lyckas vi att skapa en harmonisk, fungerande relation mellan olikakulturer i värt land är det någonting som kan komma all berika hela vårtsamhälle i mycket hög grad för framtiden. Om utbildning i invandrarkunskap Med anledning av vad sade vill jaggärna tillägga att jag delar hennes uppfattning att del är viktigt att hittalösningar för att komplettera invandrarnas yrkesutbildning. Kanske man ändå kansäga att, även om delta är ett problem, det knappast finns något land som harså många utbildningsmöjligheter att erbjuda som . De står ju öppna ocksåför invandrarna, och en viss anpassning kan ju alllid ske. När del gäller meritvärderingen söker rnan redan nu tahänsyn till invandrarnas egen studiebakgrund. Det läggs ned ett omfattandearbete vid bedömningen av enskilda invandrares ansökningar till utbildningar o.d. för att undersöka vilken deras reella studiebakgrund är. Slutligen frågade ornåtgärder för att utbilda utbildarna. I program utgår rnanfrän alt invandrarkunskap obligatoriskt skall ingå i all lärarutbildning ochfortbildning. Men det är klart att det tar tid innan den utbildningen har nåttalla som är verksamma i skolan. EVAWINTHER (fp): Jag skall be all få tacka för det här svaretsom innebär en komplettering till det svar som lämnadetidigare. är del inle bara lärarutbildningen som del gäller, utandet gäller alla utbildningar. Det är också väldigt viktigt all invandrarkunskapingår i värdpersonalens utbildning. Vårdpersonal kommer ju i myckel hög grad ikontakt med invandrarna som patienter. Det är viktigt inte minst inför den 2 protokoll 1979/80:67-72 Nr 67 öppna förebyggande värden titt detfinns tväspråkig personal eller - onr vi MånHaoen den '"'" '''" ''* '"'' ' f*""*'' taget - attdel finns tolkar, sa all vi har nröjlighet att TI ;r, o.-; rocn lillaodose invandrarnas behov avhälsoupplysninn och deras behov av hjiilp alt sköta sina barn och sin familj. För sociahirbelanra, lirktirna och Om fortbildningen V)lo\ogerna - ja, på alla dessa onrråden- är del viktigt med invairdrar- Jag kan också niimna enannan grupp, som väl inte harhuvudansvaret för, nämligen poliserna, som behöver mer invtind- rarkunskapi sin utbildning. Det räcker inte med något seminarirrm pä en eller ettpar dtigar. utan det inåste bli nrer. Det år trllvarligl all lärare som lämnar lärtirhögskolornaför till börja sitt arbete bland invandrarbarnen inle har den här kunskapen.Jagar glad otn det nu snart kommer att hända någonting på del området. Del ärockså allvarligt all vårdpersonal lämnar sin utbildning ulan att vela någontingorn invandrare. Vi svenskar är över huvud tagel myckel dåligt informerade ominvandringspolitiken. Blir det alltför mångti missförstånd bidrar del tillmisstroende mellan svenskar och invandrare, och det måste förebyggas. Att vikan leva tillsammans på ett bra sätt är en av våra viktigaste framlidsfrågor. Det jag sade om lärarutbildningen skallnaturligtvis mutatis mutandis gälla såväl vårdpersonal som poliser och andrakategorier. Överläggningen var härmed avslutad. § 7 Om fortbildningen av lärare Statsrådet erhöllordet för all besvara () anmäldainterpellation. 1979/80:101, och anförde: har i en interpellationsiitllt följande frågor till mig: Finns del någonsamlad bedömning av hur myckel lärarnas B-avdragsledighel för studier kostarstat och kornmun? att denna form av fortbildning i relation till kostnaderna ger detbästa utbytet för all stärka lärarnas förmåga till effektivitet och förnyelse iundervisningen? Vilken framtida utformningav lärarnas fortbildning anser statsrådet bör ligga till grund för de fortsatta överläggningarna med lärarorganisationerna, och i vilket skede befinner sig dessa överläggningar? I samband med överläggningar mellanulbildningsdepartemerrtel och () rörande B-avdragsfragorhar vid olika tillfällen försök gjorts att beräkna kostnaden för lärarnasB-avdragsledighet för studier. Vid dessa beräkningar har del varit naturligtatt i första hand söka få en uppfattning om de merkostnader pä lönesidan somuppkommer niir en lärare är ledig rned B-avdrag, Den merkostnad somuppkommer utgörs av kostnaden för lön till vikarie minskal med det B-avdrag,som görs på den tjänstledige lärarens lön. Enligt en beräkning som gjordes 1973 uppskattades deårliga kostnaderna för ändamålet till i runt tal 35 milj, kr. Denna siffra ärav flera skäl självfallet för låg och torde nu behöva mer än fördubblasför alt stämma med verkligheten. Såsom svar på den andra frågan vill jag framhållaföljande. För att en lärare skall kunna beviljas lön med B-avdrag undertjänstledighet för studier skall studierna enligt gällande kollektivavtal varaangelägna från tjänstesynpunkt. Reglerna för bedömning av vad som kan ansesvara angeläget från tjänslesynpunkt är grundade på en mångårig praxis. Detta förhållandehar medfört alt det varit svårt att i någon större utsträckning åstadkomma ioch för sig önskvärda moderniseringar. Försök att hitta vägar ut ur denrelativt låsta situation som råder har emellertid gjorts. Såväl inom SÖoch arbetsgivarverket som i kanslihuset har övervägts olika lösningar för attbättre anpassa möjligheterna att studera med B-avdrag till behoven i dagensskola. Att åstadkomma förändringar på detta område är emellertid en mycketgrannlaga uppgift som kräver elt nära samarbete medarbetslagar-organisationerna. De överläggningar i saken som ägt rumhar inte lett till resultat. Som svar på den tredje frågan vill jag erinra om attutbildningsutskottet i sill betänkande med anledning av propositionen omläroplan för jämte motioner kom in på frågan om en översyn avfortbildningen i samband med läroplansreformen (UbU 1978/79:45 s. 68). sida underströks härvid att vid översynsarbelel borde tas medstudiedagarna, personallagsutbildningen, skolledarutbildningen,speciallärarutbildningen och de fortbildnings- och vidareutbildningsmöjlighetersom finns för skolans personal. Vid översynsarbelel, som påbörjats inomregeringskansliet, tas sålunda ett samlat grepp rörande fortbildningen päskolans område. Självfallet kommer härvid också B-avdragsfrågan att behandlas. Låt mig slutligen också nämna att 1974 årslärarutbildningsutredning (LUT 74) i sitt förslag behandlat fortbildningensinnehåll och uppläggning. Förslaget remissbehandlas f, n. Att vidta någragenomgripande förändringar beträffande fortbildningen blir möjligt först vidbehandlingen av förslagen från LUT 74, Om fortbildningen av lärare MARIANNEWAHLBERG (fp): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret.Jag vill gärna lägga till några synpunkter. Framför allt i budgettider talas det både lokalt och påriksplanet om nödvändigheten av att begränsa utgifterna. kan allapolitiker lätt räkna upp ett antal kostnadskrävande nya reformer som det ärytterst angeläget att genomföra. Det uppstår starka spänningar mellan statenoch kommunerna. Vi ger varandra rådet att ompriorilera, dvs. att noga granskaoch utvärdera de verksamheter som vi kanske för mycket länge sedan har Nr 67 beslutat orn, för att se om det gåratt rationalisera, effektivisera, minsktr eller IVIåndatJpn den kansker-enl av lägga ner någonting som mer eller mindre har överlevt sig J"'"'; Frågan om lärarntrs fortbildning och vidareutbildning, franrför tillt i form Om fortbildningen '' studier rned B-avdrag, tycker jtrgiir ett konkret exempel på hur svårt det nv Inrnrp faktiskt är att ompriorilera. Avdet svar som statsrådet givit mig framgår för det förstaatt man egentligen inle rikligt vet vad den här förmånen för lartirna kostar.Den redovisas niirnligen vtirken i sttitens eller kommunernas budget underposten personalutbildning, utan den döljs i det stora lönekontot. Den skattningstatsrådet gör - att det rör sig otn minst 70 miljoner - är säkert intetilllagen i överkant. Enbart i min henrkommun uppgick nettokostnaderna förstudielediga lärare under /79 till drygt 1,7 miljoner. Och deltaräckte ändå bara för cti 40 lärare av omkring 1 500. Summan bör också jämförasmed del totala anslaget för fortbildning av skolledare, lärare och personal avolika kategorier för skoltins elevvårdande verksanrhet. 1 årets statsbudget utgördelta anslag drvgl67 miljoner, och för nästa budgetär äskas 69,5 miljoner. Förutsättningen för att viss del av lönen skall få utgåvid studieledighet är alltså alt studierna skall vara angelägna urtjänslesynpunkt. Myndigheten har då rätt att förvänta sig all studieresultatetskall kunna komma till nytta i lärarens fortsatta arbete i skolan. Detta bordesåledes, för del andra, pä något sätt kunna objektivt mätas. Det säger sigsjälvt att delta är praktiskt taget omöjligt. Alla seriösa studier är naturligtvisnyttiga som personlighets-utveckling, men här gäller det ju all väga kostnadenmot nyttan också för skolan och eleverna. När den nuvarande praxis rnedB-avdragsreglerna började utvecklas fanns det för statsmakterna ett klartintresse att stimulera framför allt folkskolliirare till änrnessuidier, så attde kunde undervisa på enhetsskolans högstadium. Att genomföra en nioårig skolaför alla barn krävde en så stor ökning av antalet lärare alt del inle gick altsnabbi åstadkomma den nred den vanliga lärarutbildningen. Men det behovet finnsinte alls i samma omfattning längre. Det finns en tredje faktor att ta med i utviirderingen.B-avdragsledighelen är bl. a. pä grund av tillämpad praxis inte en förmån sonralla lärare har lika lätt tillgång till. Pedagogik är det enda ämne som allalärarkategorier kan få läsa med B-avdrag, och det utnyttjas rätt flitigt,framför allt av lågstadiela-rarna. Men om en lågsladielärare vill fördjupa sinakunskaper i svenska eller skulle tycka alten kurs i dramalik kunde bli tillstor nytta i undervisningen, dä får det bli på egen bekostnad. Enteckningslärare kan i vissa län få B-avdrag för att läsa konsthistoria, men iandra län tolkar rnan praxis annorlunda och säger nej. Slöjd- och musikläraret. ex. har mycket svårt alt över huvud taget hitta någonting annat utöverpedagogik att studera, som länsskolnämnden - enligt praxis - kan finnaangelägel ur tjänslesynpunkt. Därtill kommer den geografiska ojämlikheten. Det ärnaturligtvis myckel lättare att ekonomiskt klara av én eller två terminers studier, om man bor så nära en högskola all man fortfarande kan bo hemma . 2' På min andra fråaa, om statsrådetanser att denna form av fortbildning - del bordekanske f. ö. med rätt terminologi i stället hela vidareutbildning-i relationtill kostnaderna ger del bästa utbytet för alt stärka liirarnas förmåga tilleffektivitet och förnyelse i undervisningen, har jag egentligen inte fått någotsvar. Och det har jag en viss förståelse för. Jag har ju själv här försökt visahur svårt del är att konkret göra de här jämförelserna. Men jagtror all vi harpä känn, både statsrådet och jag och säkert också skolstyrelser, skolledare ochlärare, att en del av de här miljonerna skulle kunna föras över till andrapersonalutvecklande åtgärder, som skulle kunna bli till nytta för många flera.Låt oss därför hoppas alt det översynsarbete som pågår i regeringskanslietsnabbi leder fram till ett samförstånd med arbetstagarorganisationerna orn alläven tolkningar av kollektivavtal kan bli föremål för omprövning, om man därmedkan uppnå någonting som år bättre för båda parter. Om utbildiungen av ambulanspersonal Jag är lika angelägen som fä frågan om fortbildning och vidareutbildning löst möjligt. Jaghar redovisat en del av de svårigheter som har hindrat en lösning avfrågan om B~avdrag. hyser jag fakfiskt gott hopp om att vi skall få ensamlad syn på det hela, och jag tycker alt del var bra alt all det i hög grad är ett gemensamt intresse för siat och kommun attmed utgångspunkt i skolans behov få ändringar i nuvarande ordning till stånd. Överläggningen var härmed avslutad. §8 Om utbildningen av ambulanspersonal Statsrådet erhöll ordet för alt besvara LarsHedfors (s) anmälda interpellation, 1979/80:102, tillutbildningsministern, och anförde: har i en interpellation ställtföljande frågor till utbildningsministern: När kan en nyläroplan för grundutbildning av ambulanspersonal vara klar? Planeras någonläroplan för vidareutbildning av redan anställd ambulanspersonal? När kan i säfall en sådan vara klar? Arbetet inom regeringen är sä fördelat att del är jag somskall svara på interpellationen. Regeringen gav i uppdrag""all utreda dels frågan om ambulanspersonalutbildningens innehålloch omfattning, dels inkomma med förslag till kompetenskrav i fråga ompersonal, som skall användas i ambulanstjänst samt till erforderligaövergångsbestämmelser och dispensregler för innehav av sådantjänst"". Om utbildningen av ambulanspersonal har överlämnat en inomstyrelsen utarbetad slutrapport med förslag till beskrivning av yrkeskraven förambulansförare till . konstaterar att delinte ligger inom styrelsens kompetensområde alt avge förslag till läroplaneller om utbildningens längd. Det bör ankomma pä vederbörandeulbild-ningsmyndighet - i detta fall () - att med förslagetsom underlag utarbeta en läroplan för grundutbildningen av ambulanspersonal medangivande av förkunskapskrav, utbildningens längd och innehall. 1 frågan hartill inkommit särskilda skrivelser från och sjukvårdens tjänslemannaför-bund. Statsrådet avser alt föreslå regeringen attsocialstyrelsens rapport jämte inkomna särskilda skrivelser överlämnas till SÖför fortsalt handläggning. Enligt vad jag har erfarit har redan ett arbete påbörjatsinom SÖ rned all utarbeta ny läroplan för grundutbildning av ambulanspersonalutifrån . Representanter för socialstyr"elsen ochhuvudmanna- och arbetstagarorganisationer har inbjudits för att bl. a.diskutera utbildningens längd och kraven för tillträde till utbildningen. Jagutgår ifrån att SÖ i detta sammanhang även prövar frågan om behov avkompletterande utbildning för ambulanspersonal med nuvarande utbildning. Den exakta lidpunkten då ny läroplan för grundutbildningav ambulanspersonal kan börja tillämpas kan inte anges. SÖ planerar f. n, inte all föreslå vidareutbildning föranställd ambulanspersonal, eftersom i sin utredningunderstrukit vikten av att systematisk fortbildning samt specialinriktadfortbildning efter lokala behov anordnas av sjukvårdshuvudmännen, ' LARSHEDFORS (s); Jag ber all få tacka statsrådet försvaret pa min interpellation. Jag är emellertid inte helt nöjd med del, avflera skäl; Svaret ger intebesked om när läroplan för grundutbildning av ambulanspersonal kan vara klar, Svaret ärnegativt till tanken pä läroplan för vidareutbildning av redan anställdpersonal. Svaret avslöjaren orimligt lång handläggningstid för en mycket viktig fråga.