prot · G309164 · 1979-12-31 00:00:00 — En onaturligt starklöneutveckling bland de varvsanslällda försvårar dessas möjligheler att gå in iandra jobb oeh innebär också att andra företag kan fä svårare atl ta emot de"löneglidningsrisker" som ligger i att anställa tidigarevarvsarbetare med för dessa företag alltför höga potentiella lönekrav.Löneglidningen brukar generellt bero på ökad effektivitet och därmed höjdproduktivitet, men så är tydligen inte fallet i fråga om varven. Man kan medfog fråga sig vad det beror på. Vissa varvsfrågor, m. m. Vissavarvsfrågor, m. m. Slutligen,fru talman, vill jag slå fast atl vi moderater inte motsätter oss en ambitiösoch omfattande arbetsmarknadspolitik i varvsområdena. Det är nödvändigt för attvi skall kunna hjälpa kommuner och människor att klara denna omställning. Mende krav som vi ställer på dessa åtgärder är att de skall vara effektiva och gesnabba resultat för berörda människor samt inte konservera en besvärande ochproblemfylld situation. Därför yrkar jag bifall till utskottets hemställan isamtliga moment. HUGOBENGTSSON (s) replik: Det var faktiskt inte min avsikt atl delta vidare i den här debatten,men uttalanden av den art som här gjorde tvingade mig atl ändramig på den punkten. Vad han här uttalat kan inle fä stå oemotsagt. Jag tyckeratt debatten börjar tangera det verkliga lågvattenmärket. Vadjag sade, , var atl man förstör förutsättningarna förÖresundsvarvets fortbestånd om man driver kraven som ställs i strukturplanenoch i propositionen och kanske framför allt i de uttalanden som gjorts dels avvissa personer inom ledningen för Svenska Varv, dels av industriministern. Enhel del kvalificerade medarbetare på Öresundsvarvet har redan tagit sin urskolan och sökt jobb på annat håll. Det är väl inte svårt att räkna ut atldetta - om det får pågå - medverkar lill alt göra det svårare förförelaget att fortleva. Därför är det synnerligen bråttom atl fatta ettpositivt beslut innan företaget har lidit obotlig skada. BengtWittbom kom tillbaka till något som tidigare talare i debatten har åberopat.Man har uppenbarligen lärt sig från det gamla att om man upprepar enlögn fillräckligt blir det en sanning, och sä åberopar manVerkstadsföreningens utredning. Jag har i tidigare anföranden talat om hur detförhåller sig med den utredningen. Den har inget verklighetsunderlag. BengtWittbom anför elt enda exempel. Han nämner i , som efterfrågarett hundratal medarbetare, vilka man emellerfid inte kan få. Jag har tidigarei debatten nämnt att jag har haft kontakt med arbetsförmedlingen i Landskrona.Där sade man alt - och det finns antecknat på arbetsförmedlingen -efterfrågat 18 medarbetare. Man sökte några kvinnliga medarbetare som skullesitta vid etl band och montera. Några skulle stå vid pressar, och några skullestå vid punktsvetsapparater. Så var det med de 100 medarbetare som man sökte! Sedan tycker jag alt det vore lämpligt atl användaen annan ton i debatten och att hålla den på ett litet mera sanningsenligtplan. () replik: Jag talade om rockader i samband med offshoreverksamhe-ten.Naturligtvis kommer denna verksamhet alt vara . Sedan får mangä över till att göra någol annat. Problemet är atl vi icke fär framfillräckligt många nya sysselsättningstillfällen. Det är på den punkten som viskjuter in kritiken mot regeringen. Jag har talat en hel del om anställningsgaranlierna, såjag skall egentligen Nr 164 inle uppehålla kammaren mer med de frågorna. Vihar ju motiverat varför vi Trsdapen den vill ha dessa. För egen del ser jagdel som en försöksverksamhet som vi så j- igon småningommåste fä utvärderad. Vi representerar inle samma synsätt som _ Vissa varvsfrågor, m. m. BengtWittbom oeh , nämligen att så snart ett arbete är slut skallmedarbetaren sparkas ut - man tar inget som helst ansvar för vad som sedanhänder. Jag vet inte hur ni från moderata samlingspartiet har fälldel av brevet från . Är det möjligen så att det är ställt till GöstaBohman? I varje fall kan inte jag finna att vi inom den socialdemokratiskapartistyrelsen har anledning alt lämna någol svar till vare sig . Del här får väl vår partiledare klara ut, och del gör hansäkert också utan inblandning från er sida. Det talas om att man skulle sparka undansysselsättningsgarantierna därför att lönerna vid varven är för höga. Ja, detär myckel möjligt att det är där skon klämmer. Men vem skulle i så fall vägaanställa i fortsättningen om han skulle få sparken från ? Eller hur skall själv få fortsaltsysselsättning därest han inte blir omvald här? Detta resonemang tycker jag är sådumt all det tangerar del dummaste. BENGTWITTBOM (m) replik: Jag vill först vända mig till säga att jag tyckte det var viktigt att göra etl grundläggandekonstaterande att förutsättningarna för den stora produktionsvolym inomvarvssektorn som vi har i detta land inte längre finns. Det är därför vi hardenna diskussion . Vi måste söka komma fram till elt beslut som ärrealistiskt oeh står i proportion till vad marknaden kan absorbera och vad vimed lönsamhet kan avsätta på denna marknad i form av fartyg och andra produkterfrån varven. Det talas om risken för att personalen lämnarLandskronavarvet. Men enligt många kvalificerade bedömningar börLandskronavarvel vara avvecklat , och dä är det väl ganskanaturligt alt personalen lämnar varvet. Bara en kort kommentar när det gäller det gamla Tyskland.Jag tycker del var atl ställa sig pä en mycket låg nivå i debatten atl anföranågonting sådant. Till atl börja med var jag inte ens född när man i det gamlaTyskland drog upp linjerna för de principer man där verkade efter. Till vill jag säga atl det inte alls ärfråga om atl handla efter en filosofi enligl vilken man så snart någonfriställs i etl förelag är beredd att sparka ut vederbörande pä gatan. Manbehöver bara läsa in de beslut som fattats i den här kammaren på grundval avförslag frän regeringen för all få klarl för sig att vi aldrig bedrivit en såomfattande arbetsmarknads- och regionalpolitik i det här landet som under denborgerliga regeringens tid till fromma för människors trygghet. Vissa varvsfrågor, m. m. säger att man skallkoncentrera anställningsgarantin till de stora arbetsplatserna. Dä vill jagfråga honom helt kort; Om elt förelag som har kanske 50 anställda i en litenort eller kommun men som är huvudarbetsplatsen där lägger ned och samtliga jobbförsvinner - vad är skillnaden ur trygghetssynpunkl för människorna mot om i t. ex. läggs ned? Det har redan sagts i debatten atlsocialdemokratisk varvspolitik innebär alt vi stöder den omvandling som skerinom varvsindu-strii). Vi är medvetna om att kapaeitetsminskningar ärnödvändiga. Men vi kräver samlidigl alt neddragningarna skall ske på elt sådantsätt och i en sådan takt att de varken skadar företagens förmåga alt överlevaeller utsätter de anställda och berörda regioner för oacceptabla påfrestningar. Men det är naturligtvis klart alt efter en nödvändigomställnings- och utvecklingsperiod så måste varven få en sådan styrka alt dekan bära sina kostnader och bli lönsamma. För egen del tror jag på varvens framtid. Självfalletkommer det att byggas bålar även framöver. Vi har ännu i minne vad som hände 1973, då en överkontrakleringav enorma mall ägde rum. Den totala ordervolymen i världen var detta år 73miljoner ton från atl året förut ha varit och för att åretdärefter sjunka igen till . 1973 ärs kontraklering vid varven var otvivelaktigt i myckethög grad spekulationsbetonad oeh ledde självfallet till myckel högaleveranssiffror . Naturligtvis var det detta somtillsammans med oljekrisen skapade den krisartade situationen för varven. Genomoljekrisen sjönk tonnagebehovet oeh kontrakteringen av båtar vid varven.Tonnagekontrakteringen nådde sin bottennivå 1978 med men ökade1979 till nära . F. n. finns det ett stort intresse för produkttankers ochbulkfartyg. Det visar orderböckerna vid världens varv iår. Vad som också talar för en förbättring pä varvsfronten är altnedskrotningen nu är större än på tio är. Den uppgår nu till 10 miljonerbruttolön. Svårigheterna för de svenska varven ligger naturligtvis iatl de har stora besvärligheter när del gäller atl konkurrera med världensövriga varv, framför alll när det gäller standardfartyg. Men värt storakunnande inom varvsnäringen bör ge oss en fördel när det gäller specialfartyg.För min del tror jag därför atl det fordras uthållighet när det gäller all nälönsamhet vid varven, och det har nämnts tidigare under denna diskussion. Menjag vill ändå gärna säga att det egentligen är denna uthållighet som jag saknari varvspropositionen och i utskottsmajoritetens betänkande. För vidkommande innebär propositionen oehutskottsbetankandet kraftiga nedskärningar av produktionsvolymen. Antaletsysselsatta vid varvet kan enligt förslaget komma att minska med drygt 1 800under . Företagsledningenoch de anställda vid äröverens om atl en sä kraftig nedskärning av produktionsvolymeninnebär att företaget inte kan uppnå lönsamhet enligt de planer som avses iförslaget. Konsekvenserna av elt riksdagsbeslut enligt propositionenoch utskotts-betänkandet innebär med all sannolikhet en avveckling avverksamheten vid varven i både och . För innebär detta nära nog katastrof. Jag tycker atlindustriministern är nästan cynisk när han i propositionen avfärdarnedläggningshotet genom att säga att arbetsmarknadsläget i påtagligt harförbättrats i jämförelse med situationen när fattade beslut ivarvsfrägan 1978. Jag vill påslå alt detta är fel. 1978 hade vi drygt 4 000arbetslösa i , och är fortfarande drygt 4 OOOarbets/ösa. Jag tyckerdärför af t allt tal om förbättrade siffror när det gäller sysselsättningen iMalmö och bör upphöra. som denna debatt om varvenpågåll här i kammaren har jag fått etl meddelande om att arbetslösheten iMalmöhus län har ökat . Antalet arbetslösa uppgick till7 834, och för maj månad redovisas för en uppgång iarbetslöshetssiffran fill 8 529, dvs. en ökning av arbetslösheten med 695.Situationen blir inte bättre av alt merparten av denna ökning av arbetslöshetengäller ungdomar. Dessa siffror visar att är del enda län därsysselsättningen försämrats månad. I arbetsmarknadsutskottets yttrande lill näringsutskottelär man ganska klurig, för att ge sken av att sysselsättningssituationen i Malmöär bättre än den egentligen är. talar om all del finnslediga platser- men del är ju ingen tröst för den som är arbetslös oeh inle kanfå del lediga jobbet. Jag sade för drygt sedan i den regionalpolitiskadebatten att det i fanns mer än dubbelt så många sökandesom lediga platser inom tillverkningsindustrin. Vid det tillfället sade jagockså -och jag vill gärna upprepa del här - att det är vanskligt atl görajämförelser mellan antalet lediga platser och antalet arbetslösa. I realitetenär nämligen bilden något mer komplicerad. Inom varje redovisad yrkeskategorifinns det ju flera olika kompetensområden. En arbetslös verkstadsarbetare t.ex. kan därför ha svårt att finna etl passande arbete bland de lediga platsersom finns för hans yrkeskategori. I arbetsmarknadsutskottets yttrande gör man ytterligareelt klurigt uttalande. Man godtar alt regeringsförslagel innebär att antaletanställda vid kommer att minska med 1 800 , ochdel är i och för sig gott och väl att man erkänner det. Men sedan gör utskottettillägget atl detta motsvarar drygt 350 personer per är under fem är, ochdärefter går man in på att tala om att det skulle finnas ett behov av atlrekrytera ca 400 personer vid verkstadsförelag iMalmöregionen. Jag vet inte om arbetsmarknadsutskottet vill ge sken avalt del här med att 1 800 skall friställas vid inte innebär atl delblir några problem. Vissa varvsfrågor, m. m. Nr 164 fall drar man en felaktig slutsats,och det verkar som om man inte riktigt T H n den förstod vidden av vad somegentligen håller på atl hända i . igon Omriksdagen beslutar med en rösts övervikt enligt näringsulskottets linje sä innebär det inte bara att 1 800 personerskall bort från , utan V vsfråpor ' t ytterligare minst 10 000 löntagare, anställda iföretag som är underleverantörer lill ,kommer att drabbas myckel hårt. Det är m. m. ' förelag,företrädesvis i Sydvästskåne, sorn mer eller mindre lever på att ha Det är därför ganska naturligt alt vi som bor i inför vad som håller pä att hända med sysselsättningen där. Om densocialdemokratiska reservationen nr 3 bifalls, innebär det alt gesmöjligheter lill en sådan produktionsnivå alt varvets framlida ulveckling påett bällre sätt tryggas än om det förslag som framförs av utskottet bifalls. Pådetta borde alla riksdagsmän frän , oavsett partifärg, kunna ställa upp. Menså tycks inte vara fallet. Detta beklagar jag mycket. Etl sådantställningslagande skulle ha betytt mycket för löntagarna när det gäller derasanställningstrygghet. Jag var tidigare hell övertygad om att , somju kommer att della i debatten senare, skulle slå vakt om sin hemort oeh röstaför vår reservation. Hon sade nämligen följande vid etl opinionsmöle som varanordnat av de anställda vid och som hölls pä Amiralen iMalmö: "Jag vill bara knyta an till vad som har sagts härvid flera fillfällen om gasprojektet. Det är ju det alternativ som nämnts flest gånger. Men först vill jag deklarera att jag anser det som enmycket väsentlig uppgift för de politiska partierna att arbeta för atl hällakvar pä en nivå som innebär att inte kommer att avveckla sigsjälv. Det är nödvändigt både för kommun, för dom anställda, för varvetsskull och för underleverantörernas och för hela regionens skull, att Kockumsförblir elt livskraftigt varv." Jag vill säga atl delta uttalande heltöverensstämmer med vår uppfattning från socialdemokratiskt håll. Som jag nämnttidigare har vi givit uttryck för den i vår reservation nr 3. Jag hoppas därföratl stöder vårt förslag för att upprätthälla sysselsättningen iMalmöregionen, och jag kan på slående fot lova att det kommer all uppskattas avlönlagarna i regionen. I delta anförande instämdeAnna-Greta Skantz, , , , GretheLundblad, Per och (alla s). Den talarlista som gäller vid dagens debatt belyser pä sätt och viss i ettnötskal hur varvsdebatten i stor utsträckning förts. olikautskotlstalesmännen har ledamöterna grupperats ort för orl. är tydlig:representanter från i lur och ordning , , 108 , och sist - i dethär sammanhanget - förväntas deklarerahur förträffligt just deras hemmavarv är oeh hur viktigt det är alt just detvarvet fär överleva. Jag kritiserar inle den talarordning som kammarkansliethar uppgjort, och jag påstår inte att det är fel av olika ledamöler attframhålla förtjänster hos varvsenheler som ligger i deras hemmaregion. Men jagvill ändå hoppas att de ortsrundor som skall följa inte gör denna debatttill en ny hembygdens dag, utöver den sedvanliga, som vi hade . Skälet till denna förhoppning är naturligtvis all deproblem som svensk varvsindustri brottas med inte är regionala problem. Det ärinte ens nationella problem, utan det är problem som är internationella tillsin karaktär. Den omstrukturering och neddragning av varvskapacitelen .somknappast nägon seriös internationell bedömare kan förneka nödvändigheten avmåste med naturnödvändighet komma att drabba vissa orter. Om ingenting görs ätde allvarliga problem som varvsindustrin brottas med, om vi i ställetfortsätteratt pumpa in miljard efter miljard i denna starkt olönsammaverksamhet, ja, dä inte bara undergräver vi vär ekonomiska ställning, utan vilöper dessutom en stor risk att helt undergräva förutsättningarna för en svenskvarvsnäring . Det är, fru talman, mot denna bakgrund lätt alt stödjaregeringens förslag i varvsfrägan - även om man råkar komma från en varvsorl.Förslaget är enligt min uppfattning det första allvarligt menade försöket attpå ett genomgripande sätt förändra varvsnäringen så att den skall kunna blilönsam och kunna överleva i ett längre perspektiv. De ledamöler här i kammaren,från varvsorlerna och från andra håll, som inte är beredda att medverkatill en sådan strukturrationalisering spelar en farlig hasard medvarvsindustrins hela framlid. De ledamöter som främst tar hänsyn tillkortsiktiga arbets-marknadsmässiga synpunkter lar på sig etl ansvar för denoerhörda arbetslöshet och de stora ekonomiska problem som kan bli följden avatt de svenska storvarven - om de inte nu anpassas till den marknad de lever i- helt slås ut. Del är en fördel, både näringsmässigt oeharbetsmarknadsmässigt, om vi kan skapa en varvsnäring som kan leva vidare avegen kraft. Men då måste vi vara beredda att anpassa varvsslrukturen så altnäringen kan överleva. Del är en sanning som gäller inte bara här i Stockholmulan också på de stora varvsorterna, ja, t. o. m. pä de varvsorter som drabbasav nedskärningar. Om de skånska varven kan mycket sägas oeh haroerhört myckel sagts i debatten här . Mycket talar för att det hade varitlill stor fördel både för och Öresundsvarvet i om demoderata förslagen om en uppdelning av de svenska storvarven på ett västvarvoch ett sydvarv i ett tidigare skede hade vunnit gehör. De resonemang omsamverkan mellan som förts i utskottsbetankandetoch i debatten visar att en samordning mellan dessa två enheter kunde havarit till fördel, framför allt om den kommit till stånd i ett tidigare skede.I den situafion som föreligger är del emellertid knappast möjligt att brytaupp Svenska Varv. Deförändringar som varvskoncernen står inför kan inle organisatoriskt Vissa varvsfrågor, m. m. Vissa varvsfrågor, m. m. oeh administrativt belastas med en uppdelning av den enhetsom nu finns. I elt framtida perspektiv bör det dock igen kunna bli aktuelltatt ta upp frågan om en uppdelning av Svenska Varv. En sådan åtgärd skulleockså kunna möjliggöra en framtida tvåvarvslösning, vilket de olikakonsultrapporler som föregått propositionsskrivandet förordat både frånföretagsekonomiska och samhällsekonomiska utgångspunkter. Vad beträffar de krav som uppställs för har detgjorts gällande att den kapacitelsnivå pä som förelagetskall ha med utgången av skulle omöjliggöra lönsam produktion iframtiden. Men det måste dä understrykas att siffran inleär uttryck för någon politisk målsättning eller styrande önskan. Det är denproduktionsnivå som företaget skall ha om det inle i mellantiden kan finnalönsam produktion som motiverar en större kapacitet. Jag vill understryka attutskottet i sill betänkande framhåller att som sent tillkommande i denstatliga varvskoncernen bör ges särskilda möjligheter att förändra sinproduktion med hänsyn till det marknadsläge som råder. Det finns därför ingengrund för de påståenden som gjorts om att propositionens förslag skulleinnebära elt indirekt beslut om nedläggning av . Det är inte på detsättet. blir, även om neddragningen till kommertill stånd, vid utgången av 1982 det storvarv som har störst kapacitet. Även omKockums varv i samtliga de bedömningar som gjorts - det finns skälatl understryka det - har ansetts som det bästa svenska storvarvel, finns delalltså ingen anledning atl motsätta sig propositionen på denna punkt. Sant äratt en högre produktionsvolym skulle vara till fördel för . Men altkräva en väsentligt högre produktionsvolym, oavsett om företaget kan finnalönsamma projekt eller inte, är att bortse från behovet av att varvsnäringen isin helhet omstruktureras och nedbantas. Och man frågar sig vad del betyder närsocialdemokraterna i sin reservation 3 skriver alt skall gesmöjligheter till en sådan produktionsnivå alt varvets framtida utveckling inlesätts i fara. Det är alldeles uppenbart att - med den marknad vi har förstorvarv- samtliga storvarvs framlid är i fara. Det kan vi inte trolla bort genomatt skriva på det ena eller andra sättet i utskottsbetänkanden ellerreservafioner. Att kräva oförminskad produktionsvolym, oberoende av om delfinns något vettigt att göra med kapaciteten, är och förblir att sällaskygglappar för ögonen och atl skapa förutsättningar för än större problem iframtiden. Jag vill yrka bifall till utskottetshemställan på samtliga punkter. Idelta anförande instämde Per Stenmarck och (båda m). ERICJÖNSSON (s) replik; Fär jag bara helt kort säga att alla äröverens om atl utskottets förslag innebär alt det blir en neddragning vidKockums med 1 800 anställda. Såvitt jag kan begripa måste det bli svårt, närman får en kapaciletsminsk-ning, atl hälla kvar alla de utomordentliga teknikersom nu finns. gör kapaeiletsneddragningar och får längre leveranslider,då får man också Nr 164 slora fasta kostnader och det blir ännu svårare att konkurrera med omvärlden om de bålar som skall byggas vid olikavarv. JOAKIMOLLEN (m) replik: Det är inget orimligt krav som nuställs på de olika varvsenhelerna och pä den statliga varvskoncernen. Lönsamhetskall inte vara uppnådd . Oeh det finns möjligheter alt hålla enhögre produkfionskapacilet än den som är skisserad i regeringens proposition,som grundar sig på Svenska Varvs strukturplan - om det finns lönsamma projekt.Men om man därutöver vill hålla någon sorts beredskap, för att iframliden kunna fylla varven med vettig produktion, då vill jag ha svar pänågra frågor: När skall lönsamhet i sä fall vara uppnådd? Hur länge skall manligga på en uppenbarligen alldeles för hög produktionsnivå - för hög eftersomdel inte skall finnas lönsam produkfion att täcka in denna produktionsnivå med?Hur länge skall det pågå oeh hur mycket skall det kosta? - Det är de frågor somautomatiskt inställer sig när man studerar socialdemokraternas reservation iden här frågan. Med anledning av regeringens proposition1979/80:165, som innehåller ett förslag om total nedläggning av Öresundsvarveti , har i Röslånga och jag i en motion bl. a.hemställt atl mätte besluta om åtgärder för bibehållande av driftenvid Öresundsvarvet enligt de riktlinjer som anges i motionen. betänkande innehåller dels en skenbaruppmjukning av proposifionen, dels en skärpning av propositionen på treväsentliga punkter. Uppmjukningen består i att utskottet talar om en totalstrukturomvandling av förelaget i stället för en nedläggning. Skärpningen beslår för del första i alt tidpunkten förnedläggningen fastställs till 1985 - i stället för att avvecklingstiden skallbestämmas med hänsyn till möjligheterna för de anställda att få nya arbeten. För det andra får produktionsinriktningen inte skada andraenheter inom koncernen, ej heller de privatägda mindre och medelstora varven. För det tredje avstyrks propositionens förslag ombemyndigande för regeringen atl placera in kommun i istödområde. Öresundsvarvets anläggning och kompetens har optimeratsför farlygsbyg-gande, annan marin produktion samt fartygsreparationer, men kanäven användas för tyngre verkstadsproduktion. gjorda utredningar under medverkan av bl. a.extern expertis understryker nödvändigheten av fartygsbyggande som bas iverksamheten. Marknadsaspekterna förstärker denna uppfattning. En produktionhelt utan fartygsbyggande kan inte upprätthållas med en rimligproduktionsvolym. Betänkandets förslag innebär i verkligheten detsamma som eltförslag om nedläggning. Alternativproduktion av en sådan volym som det här är fråga om kommer Vissa varvsfrågor, m. m. Vissa varvsfrågor, m. m. att kräva lika stora subventioner som fartygsbyggande -ja, kanske rent av större med tanke pä den tidigare nämndakonkurrensbegränsningen, som kommer att markera tillhörigheten lillsysselsältningsseklorn. Detta kan inte ge en meningsfull sysselsättning. Slopandet av möjligheten att placera kommun iLandskronaregionen i stödområde försämrar möjligheterna atl locka nyaindustrier till Landskronaregionen. Om propositionen innehållit konkretaanvisningar om nya företag eller andra sysselsättningsskapande åtgärder iLandskrona, så hade detta medfört att en nedläggning av Öresundsvarvet lättarekunnat accepteras. Några sådana anvisningar finns inte. Visserligen har massmedia informerat oss om den enatänkbara industri-etableringen efter den andra. Det har förekommit nog såsensationella uppgifter om t. ex. aluminiumsmällverk, rörverk och gummifabrik.Signifikativt för dessa nyheter har varit att en dementi har kommit efter entid. inför riksdagsbeslutet om varven har dementin ibland kommit samtidigtmed informationen om den möjliga etableringen. Luftigheten är påtaglig, ochtaktiken har ulan tvivel varit tveeggad.