prot · G309121 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:121 § 1 Justerades protokollet för den 8 innevarande månad. § 2 Föredrogs och hänvisades 1979/80:157till kulturutskottet § 3 Föredrogs och hänvisades § 4 Föredrogs och hänvisades 1979/80:1964och 1965 till arbetsmarknadsutskottet 1979,/80:1966till jordbruksutskottet § 5 Föredrogs men bordlades åter Skatteutskottetsbetänkanden /80:40 och 41 betänkande 1979/80:30Kulturutskottets betänkande 1979/80:26 betänkanden1979/80:17-19 och 28 § 6 arbetsformer, m. m. Föredrogs konstitutionsutskottetsbetänkande /80:44 med anledning av dels i propositionen 1979/80:100framlagda förslag om vissa anslag för /81 under huvudtitelnRiksdagen och dess verk m. m. jämte motioner, dels motioner angående riksdagensarbetsformer m. m. I fråga om detta betänkande hålles gemensam överläggningför samtliga punkter. Under den gemensamma överläggningen får yrkandenframställas beträffande samtliga punkter i betänkandet. I det följande redovisas endast depunkter, vid vilka under överläggningen framställts särskilda yrkanden. Punkt 22 (Den inre riksdagsförvaltningen: Nytt riksdagshusm. hade föreslagit under punkten B 5 iproposition 1979/80:100 bil. 19 att för /81 anvisade arbetsformer, m. m. till Den inre riksdagsförvaltningen: Nytt riksdagshus ettreservationsanslag av . I detta sammanhang hade behandlats motionerna 1979/80:463 av m.fl. (vpk), vari hemställtsatt skulle besluta att, med upphävande av tidigare fattat beslut,avbryta arbetet på en återflyttning till och uppdra åt riksdagensförvaltningskontor att uppta förhandlingar med med syfte attriksdagen skulle kvarstanna i nuvarande lokaler vid . 1979/80:590av m. fl. (m) och 1979/80:1562 av m. (m, c), vari hemställtsatt beslutade i enlighet med vad som i motionen anförts angående nyttriksdagshus. Utskottet hemställde att skulle 1. beträffandenytt riksdagshus med avslag pä motionerna 1979/80:463 och 1979/80:1562 /81 till Den inre riksdagsförvaltningen: Nytt riksdagshus anvisaett reservationsanslag av , 2. beträffandesekreterarhjälp åt riksdagsledamöter avslå motionen 1979/80:590. 1. avDaniel Tarschys och (båda fp) som beträffande husansett att utskottet under 22 bort hemställa att skulle 3. ge riksdagensförvaltningsstyrelse i uppdrag att vidta de åtgärder som föranleddes av reservanternasuttalanden rörande senareläggning av återflyttningen. Punkt 28 (arbetsformer m. I denna punkt behandlades de under allmänna motionstidenvid /väckta motionerna 1979/80:258av (), 1979/80:340 av (), 1979/80:457av (), 1979/80:764av i (m). 1979/80:1046 av WiggoKomstedt rn. (m),vari yrkats att uttalade sig för att i stort sett återgå till dettidigare tillämpade ceremonielet vid öppnande, bl. a. innebärande att huvuddelenav programmet förlades till rikssalen, 1979/80:1048 av Mariin (), 1979/80:1049 av (båda m), vari yrkats att uttalade 1. att öppnande vid början av varje nymandatperiod borde äga rum i rikssalen under former som i stort anslöt till dem som tidigare tillämpades vid högtidliga öppnande, 2. att öppnande under mellanliggande år bordeske i riksdags huset under former som fastställdes av talmannen i samråd med vice talmannen. arbetsformer, m. m. 1979/80:1557 av , vari yrkats 1. att riksdagensom sin mening uttalade att offentliga utskottsutfrågningar borde införas, 2. att riksdagenbeslutade uppdra åt talmanskonferensen att utreda de praktiskaförutsättningarna för ett snabbt införande av offentliga utskottsutfrågningar,och 1979/80:1561 av m.fl. (fp), vari yrkats att skulle anta av motionärerna föreslagenändrad lydelse av 4 kap. 12 § RO, innebärande att möjlighet infördes förriksdagsutskott att anordna offentliga utskottsutfrågningar. Utskottet hemställde att skulle 1. beträffandeanvisning i motioner om utgiftstäckning avslå motionen 1979/80:258, 2. beträffandeanteckning på propositioner om remittering till utskott avslå motionen1979/80:340, 3. beträffande frågeinstitutetavslå motionen 1979/80:457, 4. beträffandeinrättandet av ett konsekvensinstitut avslå motionen 1979/80:764, 5. beträffandeformerna för öppnande avslå motionerna a) 1979/80:1046, b) 1979/80:1049, 6. beträffande tidpunkten för utskottsvalen avslå motionen 1979/ 80:1048, 7. beträffandeoffentliga utskottsutfrågningar avslå motionerna a) 1979/80:1557, b) 1979/80:1561. arbetsformer, m. m. 2. av Per , i och (alla rn) som beträffande formerna för öppnande ansett att utskottet under 5 bort hemställa att skulle förklara motionerna 1979/80:1046 och1979/80:1049 besvarade med vad reservanterna anfört, 3. av Per (), (ni), (). () och () som beträffande offentliga utskottsutfrågningar ansett att utskottet under 7 bort hemställa att skulle med bifall till motionerna1979/80:1557 och 1979/ 80:1561 anta av reservanterna framlagt förslag till lagom ändring i riksdagsordningen. Vid denna punkt hade avgivits ett särskilt yttrande 2. avPer , i och (alla rn) beträffandeinrättandet av ett konsekvensinstitut. i (m): Dagens första överläggning gäller bl. Regeringsformens 1 kap. 1 S säger bl. a. att den svenskafolkstyrelsen förverkligas genom ett parlamentariskt statsskick. Parlament ochparlamentarism är ord som härrör ur det latinska ordet för samtal, ochparlament aren församling som i ordnade former överlägger om ärenden av viktför samhället. Det svenska parlamentet har en talman och 349 ledamöter.Av dessa deltar just nu 40 i överläggningen. . Riksdagsordningens 4 kap. 11 § 2mom. föreskriver att utskott normalt inte får sammanträda under pågående kammarplenum.Detta stadgande är rimligtvis avsett att göra det möjligt förriksdagsledamöterna att kunna delta i plenum. Många, både inom och utomriksdagen, tycks mena att detta stadgande är till för att riksdagsledamöternaskall kunna hålla andra sammanträden i stället eller med radion på - sysslamed viktigare ting på sina rum. En förutsättning - om än inte den enda - föratt kunna delta i den parlamentariska överläggningen är emellertid att man ärnärvarande och kan begära ordet. Arbetsrum är en fin tillgång, men kan kanskenjutas till övermått. Jag ställde frågan om det svenskaparlamentet håller på att förvandlas till ett ämbetsverk med 349 flitigabyråsekreterare. Risken att så kan ske blir kanske större ju fler avriksdagsmännen som - efter vad det sagts- är offentliganställda och tar med sigtjänsterummens vanor även hit. Vi kan måhända behöva tala något mera omriksdagens arbetsformer. Detta, herr talman, våren suck ur ett kvalt bröst, men detvar inte detta jag hade i tankarna när jag i gar antecknade mig för ettanförande. Det var i stället en motion, som har föranlett ett särskilt vttrandeav konstitutionsut- skottets moderata ledamöter och som jag nu vill belysa -för ledamöterna i kammaren, för "'radiolyssnarna'" och för våraväljare, nuvarande och blivande, på läktaren. I höstens finansdebatt liksom i motion 1979/80:764 har jaggjort mig till talesman för uppfattningen att vid sin prövning avförslag till större och mera långsiktiga åtgärder - vare sig de kommer frånregeringen i propositioner eller från motionärer i - borde ha bättremöjligheter änf. n. att granska de sannolika långsiktiga konsekvenserna avförslagen. En sådan granskning skulle underlättas, om det till riksdagensförfogande stode organ som hade utvecklat metoder för och hade erfarenhet avkvalificerade framtidsbedömningar. I min motion föreslog jag atttalmanskonferensen borde pröva möjligheten att i detta syfte inrätta ettriksdagens konsekvensinstitut. Därmed avsåg jag inte nödvändigtvis ett nytt.separat riksdagsorgan, utan åtminstone till en början mera enutredningsorganisation, kanske knuten till upplysningstjänsten men inriktad påsaklig framtidsbedömning av de sannolika effekterna av föreslagna nya projekt -och kanhända även av avveckling av redan befintliga. Utskottet har å ena sidan anslutit sig till minuppfattning om behovet av konsekvensanalys, men å den andra tyckt sig finna attallt är bra som det är och därför avstyrkt motionens hemställan. Dettaställningstagande har föranlett utskottets moderata företrädare att foga ettsärskilt yttrande till betänkandet. Om talmannen det tillåter, vill jag mednågra ord ytterligare kommentera detta. Utskottet framhåller att utskotten kan belysa ärendena,bl. a. genom att inhämta upplysningar från expertis utanför . Manhänvisar också till upplysningstjänsten, till de resurser ett utökatpartigruppstöd kan mobilisera och till den förbättrade kontakten mellanriksdagens revisorer och utskotten, I övrigt hänvisar utskottet tillkommittéväsendets möjligheter och till regeringens ansvar att inför riksdagenredovisa långtidseffekterna av framlagda förslag. Det framgår också bl. a. av konstitutionsutskottetsgranskningsbetänkande att det är en uppgift för ekonomidepartementet att"bedöma de samhällsekonomiska effekterna av olika beslutade och planeradeåtgärder samt att klarlägga åtgärdernas konsekvenser för övergripandesamhällsekonomiska mål". Att så inte alltid sker framgår av en motion avett förutvarande statsråd till årets - motion 1979/80:71 av IngegerdTroedsson m. fl. - i vilken det om socialtjänstförslaget sägs att "'desamhällsekonomiska konsekvenserna är så kortfattat berörda att ett erforderligtbeslutsunderlag inte kan anses föreligga. därförskyndsamt kompletteras i dessa avseenden." Alldeles harbudgétministern, statsrådet , sett sig föranlåten att instruera samtligakommittéer och särskilda utredare att visa hur kostnadskrävande förslag skallkunna flnansieras, och detta i vad avser icke blott statsverket utan ocksåkommuner och enskilda. Det är en ödets ironi att regeringen intar dennaståndpunkt som - i god tro - avstyrker en motionav i arbetsformer, m. m. arbetsformer, m. m. sammaärende, i det betänkande vi nu diskuterar. Det förefaller mig uppenbart att ett medvetande om attvarje större beslut måste bedömas inte minst mot bakgrunden av dessframtidseffekter, trots allt, börjar kunna spåras. För egen del hade jaghoppats att man inom framtidsstudiesekretariatet skulle ha kunnat utveckla entill de konkreta politiska problemen kopplad konsekvensanalys, mensekretariatets verksamhet har blivit alltmera spekulativ och alltmindre stringent, och det har väl kanske varit i känslan av dess minskandeanvändbarhet som vid förra lämpade över det tillforskningsrådsnämnden. De förhoppningar som och vid att knyta detta organ till blev inte infriade. Enligt minoch-övriga moderata utskottsrepresentanters mening kvarstår dock ett behov aven mera systematisk konsekvensanalys till eget förfogande, om integranskningen av propositioner och motioner av större vikt skall riskera attframför allt bli formell och alltför närsynt inriktad på nuläget. Det är gottoch väl att man har satt i gångs. k. uppföljningsstudier jet/flnbeslut väl har tagits, men det hade kanske inte skadat om en del av dessaresurser kunnat tas i bruk redan före beslutet i form av en bättre analys avreformers sannolika följder på . har vi i vårt särskilda yttrande avstått från att hållafast vid en institutionell form - eller snarare benämning - för dylikverksamhet. Vi har i stället pekat på möjligheten för själv, desstalmanskonferens eller dess utskott att ta för vana att i samhällsfrågor avstörre vikt regelmässigt göra en bedömning av de sannolika konsekvenserna pålängre sikt av de förslag som utskotten i sina betänkanden föreslår riksdagenatt anta. En motsvarande praxis finns, efter vad jag erfarit, i detamerikanska representanthuset. Att en sådan konsekvensanalys görs är viktigt.Hur den kommer till stånd behöver det inte beslutas om; erfarenheten får fällautslaget. Det är min förhoppning att även andra ledamöter av denna kammare, somvill att skall väl fullgöra sin ledande uppgift inom ramen för vårnya författning- vårt nya statsskick, om uttrycket tillåts - skall visa sigangelägna att förse med de verktyg den behöver, inte bara i form utanlika mycket i sak. Det råder en stor och befogad oro över den svenskastatens budgetunderskott. skall svenska staten använda vid pass 400milj. till att ersätta ett fullt fungerande riksdagshus med ett annatriksdagshus, som i några avseenden kan komma att fungera bättre men i andrahelt säkert kommer att fungera sämre. Jag tror att många människor uppfattardetta som ett stötande slöseri, och jag tillhör faktiskt dem som gör det.Liksom den allra största delen av riksdagsgrupp röstade jag 1978emot beslutet om återflyttning, och jag tycker fortfarande att återflyttningenär onödig. aktuella och framtida rumsbehov hade lätt kunnattillfredsställas på ett mycket enklare och billigare sätt. Vi hade t. ex.kunnat köpa några fastigheter väster om , slagit en bro över gatan och därmed fått ett utmärkt, sammanhängande ochkoncentrerat komplex med avsevärt kortare avstånd än vad vi får i denlångdragna kombination av fyra byggnader som växer fram på Helgeandsholmenoch i . Beslutet om återflyttning var och är oklokt, men det ärfattat och får därför respekteras. Vad saken nu gäller är att detta beslutgenomförs på ett vettigt sätt och att resultatet blir det bästa möjliga. Det ärdå två väsentliga omständigheter som har tillkommit , Först och främst har vi fått en överhettning påbyggarbetsmarknaden i . Det fattas 2 000 byggnadsarbetare,och objekt för har t. v. fått skjutas . Omden andra etappen av riksdagshusbygget nu skall sättas i gäng får ett tiotalandra väsentliga projekt vänta - utbildningsanstalter, ämbetsverk, museer ochen vårdcentral. Eftersom knappast kan påstås ha ett särskilt akutbehov av de lokaler som skall byggas, kan det inte vara rimligt att viförsöker tränga oss före i kön. Det är det ena motivet för uppskov. Det andra motivet är att lokalprogrammet faktiskt tycksbehöva en rätt grundlig bearbetning. Man behöver bara tänka på vilkaförändringar som skett i arbetsformer och i riksdagsmännensarbetsuppgifter och för att inse att storaförändringar säkert också förestår under de närmaste decennierna. harenligt den nya regeringsformen en mycket starkare ställning än den hade enligtden gamla. Säkert kommer i mycket större utsträckning änhittills att utöva sin kontrollmakt. Oppositionen har ett mycket större behovav utredningsresurser än man anade 1975 - sades det att socialdemokraternahade 40 anställda på sitt kansli och sin utredningsavdelning. Riksdagsmännensbehov av bistånd med utredningar och utskrifter kommer säkert att öka. För tror jag också att kammarens arbetsformer kommer att förändras väsentligt.Ta kammardebatterna, som inte ens journalisterna gitter lyssna till - skall vifortsätta med alla dessa ledsamma högläsningar i en stor och nästan tom kammare?Skall vi fortsätta att springa benen av oss till voteringar stup i kvarten? Denärmast parodiska vetenskapliga undersökningar som gjordes av defolkvaldas beräknade gång- och springhastighet i det nya är ettindicium på hur statiskt man har gått till väga när man formulerat det nyalokalprogrammet. Man har i alltför stor utsträckning låtit sig fångas av deregler och den praxis som har börjat ifrågasättas och som säkertkommer att visa sig vara helt överspelade om fem . Vi riskerar att flyttain i ett riksdagshus som är hopplöst omodernt. Det räcker därför inte med de mindre justeringar ilokalprogrammet som efter hand har genomförts. Vad vi behöver är tid för engrundligare översyn kopplad till en genomgripande prövning av politikensframtida arbetsvillkor. Ett uppskov med den andra etappen ger oss chansen sådan översyn. Jag yrkar alltså bifall till reservation 1, och jag yrkarockså bifall till reservation 3. som senare skall tala om. arbetsformer, m. m. Nr 121 Låt mig så bemöta eninvändning som framförts i utskottet mot ett uppskov avden andra etappen. Man har sagt att inte skall leka ställföreträdandelänsarbetsnämnd - att bedöma turordningen för olika byggen i Stockholmstraktenär inte en fråga för . Riksdasens arbets- *'sstickande. Men förhöll det sigfaktiskt så. enligt dagspressen, att former, m. m. ansarbetsnämndeni första vändan gav en låg prioritet åt riksdagsbygget, och först efterframstötar frän och gav nian efter och sköt en radandra projekt . Då vill jag fråga: Om inte själv kan angehur brådskande det är med det här bygget, vem skall då kunna göra det? i darrar litet på manschetten inför landets högstabeslutande organ är kanske begripligt. Men då får själv ta sittansvar och visa återhållsamhet- det kan inte i varje läge vara så, att justriksdagens intressen går före alla andra. Två goda skäl talar alltså för attvi nu väntar litet med den andra etappen. Stöd reservation 1! PERISRAELSSON (vpk): Då lyckadesena sig om enkamniarreformen stod det klart att enkammarriksdagen inte skullekunna arbeta inom det gamla , som ju var byggt för tvåkaniniarsys-teniet.Med kansliresurser för partigrupperna och med rum för ledamöterna var det redanförut dåligt ordnat i det gamla . Det stod därför klart att enenkammarriksdag måste få ett nytt hus för sin verksamhet. Det nya huset - somvi nu är i - vid var från början avsett som ett provisorium för enrelativt lång övergångstid,och det blev därför- som vi nu alla vet här-ett väldigt funktionellt provisorium. Det blev såfunktionellt att nästan halva övervägde om det inte kundefinnas skäl för att man stannade kvar för gott vid . Så blev det nu inte. Är 1975 fattades principbeslut omåterflyttning till , och - således för drygt tvåår sedan -fattade definitivt beslut både om en återflyttning och omutformningen av nya lokaler. har det dock funnits enbetydande minoritet som inte velat godtaga en återflyttning på de föreliggandegrunderna. Till den gruppen har vpk-arna sällat sig. Vi har hävdatatt det borde ha gått bra för att stanna kvar vid ochatt byggnaderna på kunde användas för andra ändamål. Detskulle, har vi menat, också bli billigare. Den meningen står vi fortfarandekvar vid. Därför har vi också till årets lämnat motionen 463, i vilkenvi kräver att , med upphävande av tidigare fattat beslut, beslutaravbryta arbetet på en återflyttning till och uppdrar åtriksdagens förvaltningskontor att uppta förhandlingar med medsyfte att skall kvarstanna i nuvarande lokaler vid . Det kan synas egendomligt att vi. efterriksdagens definitiva beslut, fortfarande för fram detta krav. Men som detredogöi-s för i utskottets betänkande har arbetet med iordningställande avlokaler för på Först är det tänkt att byggnadsarbetena skall sätta igång på bred front. Som vi ser det finns fortfarande möjligheten att riksdagenkan dra sig ur projektet på . Vi har hänvisat tillatt utredningsarbetet varit riktat mot återflyttningsalternativet och att intenågon riktigt jämförbar utredning av alterna- Riksdasens arbetslivetkvaistannande vid har gjorts. Därför vill vi upphäva former m mbeslutet om flyttning. Våra skäl är att alternativet att stanna kvarvid inte har utretts likvärdigt, att det på sannolika skal kanantas bli väsentligt dyrare att göra de tilltänkta byggnadsarbetena påHelgeandsholmen och att det inte övertygande har visats att funktionen därskulle bli bättre än vad den är . Om emellertid inte skulle vara beredd attupphäva sitt beslut . förordar vi i andra hand att byggnationen påHelgeandsholmen senareläggs i tiden och att alternativet att stanna kvarytterligare utreds. Vi är därför beredda att i andra hand stödja reservation 1till utskottets betänkande, som ju kräver senareläggande av flyttningen tillHelgeandsholmen. I reservationen påtalas, mot bakgrund av det rådandestatsfinansiella läget, de kostnadsstegringar som inträffat. Vidare påtalas attett byggande nu skulle kunna tvinga fram senareläggande av andra angelägnabyggen inom . Det är synpunkter som vi tycker att man måste tahänsyn till. Vi finner nämligen inte en snabb återflyttning angelägen - om dennu ändå måste göras i enlighet med beslut. Med det anförda yrkarjag således bifall till motionen 1979/80:463. BERTILFISKESJÖ (c): har i det nubehandlade betänkandet samlat förslag som rör budgeten för och tillriksdagen knutna organ samt en rad motioner, som på ett eller annat sätt harmed arbete att göra. Vad helt allmänt gäller arbetsformerna iriksdagen återstår förvisso mycket att göra för att vi skall få en mertillfredsställande ordning till stånd. Jag har vid flera tillfällen tidigaremotionerat om detta och utförligt talat om det här i kammaren, och jag skallinte med anledning av det här betänkandet nu ta upp någon ny allmän debatt. Den nya grundlagskomiiiittén. som påbörjat sin verksamhet,kommer i vissa avseenden att behandla frågor som rör arbete. Vidarehar inom tillkallats en arbetsgrupp, som har i uppgiftatt försöka komma fram till förbättringar i riksdagsrutinen. Det blir såledesanledning att återkomma. Vid behandlingen av en del av de inånga motioner sominnesluts i utskottsbetänkandet hänvisar utskottet till det arbete som såledesär på gång. Pä de flesta punkter år utskottet enigt i sinaställningstaganden, och jag skall inte närmare uppehålla mig vid dessa. I ettpar fall har utskottet helt eller delvis biträtt motionsyrkanden, vilket kanvara värt iitt notera. I det ena fallet gäller det en begränsning av det trvcksom rutinmässigt delas ut till riksdagsledamöterna, och i det andra gäller detatt skapa bättre möjligheter arbetsformer, rn. även för landsortspressen att följa kaniniardebatterna. Som framgått av de tidigare talarnas inlägg här föreliggerdet dock oenighet i några frågor. Den viktigaste av dessa gälleråterflyttningen till , som såväl som PerIsraelsson har berört. För egen del hade jag trott att denna fråga nu varavklarad. har ju vid upprepade tillfällen med stor majoritet beslutatatt återflyttning skall ske, och arbetet har redan påbörjats. Menvänsterpartiet kommunisterna har i en partimotion, som Per här yrkatbifall till, krävt att de tidigare besluten skall upphävas, ochfolkpartirepresentanterna i utskottet har -närmast med anledning av dennamotion, eftersom det inte förekommer någon fp-motion - i en reservation yrkatatt skall besluta om ett uppskov med byggnadsprojektet.Något beslut om att avbryta återflyttningen vill reservanterna dock inteförorda. Vad som rent konkret skulle hända om följdereservanterna är svårt att ha någon bestämd uppfattning om. och det framgickinte heller av anförande. Det vill reservanterna helt generöstöverlåta åt förvaltningsstyrelse att besluta om. Att del skulle blien ganska besvärlig historia är dock uppenbart. Det är ju mycket som redan är igång. Reservanterna anför i reservationen den beräknade kostnadsökningen somett skäl för uppskov. Kostnadsökningen är måttlig. Vi har ju dess värre haft enviss inflation i vårt land. Men bortsett från detta är det svårt att föreställasig att ombyggnaden skulle bli billigare om projektet nu lades ner för att tasupp igen om ett, två eller eller vilken tidrymd som än kan haföresvävat reservanterna. All sannolikhet talar för att det tvärtom skulle blimycket dyrare. Vad gäller arbetsmarknadssituationen så vet vi ju inte hur denär . Den kan vara precis lika besvärlig som nu.Länsarbetsnämnden har ju f. ö. redan sagt ja till ombyggnaden. Vad gäller lokalprogrammet, som kom in på.har detta gåtts igenom i olika omgångar inför tidigare beslut. Det finns såledesgott om utrymme för en expansion. Däremot är det svårt att se hur en expansionskulle kunna i de lokaler som nu disponerar. Utskottsmajoriteten har inte funnit anledning att vare sigförorda att tidigare beslut upphävs eller rekommendera något uppskov. Arbetetbör således drivas vidare rned sikte på att om möjligt klara av återflyttningenhösten 1983, Den andra reservationen, som i utskottet stårför. gäller ceremonierna vid riksdagsöppnandet. De moderatmotioner som är anledningentill reservationen kräver återgång till vad som gällde tidigare. Reservationenär försiktigare, nästan underdånigt hövisk i sin formulering. Reservanternavill sålunda att skall ställa sig bakom ett uttalande att det vore"önskvärt om talmannen ville överväga att i huvudsak återgå till tidigareceremoniel vid öppnande och förlägga huvuddelen av ceremonierna tillrikssalen". Liksom vad gällde den tidigare berörda reservationen ärjag osäker om vad som skulle bli effekten om denna reservation bifölls.Reservanterna kräver inte någon ny ordning eller rättare sagt återgång till dengamla.