prot · G309163 · 1979-12-31 00:00:00 — Vi socialdemokrater betonade i ettsärskilt yttrande alt avgiftsdifferentieringen icke borde utformas sä atlkonkurrensen mellan olika råvaruproducenter snedvrids på etl sätt som står imotsättning såväl till jordbruksnäringens egna som till allmänt samhällsekonomiskaintressen. har sedan redovisat ett system förstyrning av animalieproduktionen som ligger i linje med de riktlinjer somriksdagen uttalade sig för. LRF har utarbetat etl annal system, enligl vilketdifferentierade avgifter ersätts med elt differentierat pristillägg, som skulleutgå till producenter med högst 1 500 levererade svin . Pristilläggetskulle enligt LRF:s uppfattning vara permanent och sålunda i kraft även när detinte råder något prislryckande överskott på fläsk. Tyngdpunkten i LRF:s förslagär lagd vid atl genom en inkomstfördelning främja en produktion inomfamiljejordbruket, sålunda inte vid vad som var del ursprungliga motivet, attminska risken för ett icke önskvärt överskott. Regeringen har i propositionen anslutit sig till del avLRF utarbetade förslaget. Även om jordbruksminislern förordar atl depristillägg som delta förslag bygger på bör tillämpas bara när prislryckandeöverskoll råder, sä riskerar rnan med delta system enligl vår mening en ickeönskvärd ökning av fläskproduktionen som permanentar överskotten och därmedockså pristill-läggen. Med sill förslag i den föreliggande propositionenmedverkar regeringen lill atl främja en ytterligare utbyggnad avfläskproduktionen i elt läge då hälsovårdande organ ullalar sig för alt man börförbättra kostvanorna genom alt minska konsumtionen av animaliskt fett. Om, somnu är fallet, slakterierna fortsätter all ge större rabatter till de sloraproducenterna än till de små -del gäller även jordbrukskooperalionens slakterier - och staten sedan i sin turgenom grispremier stimulerar de små producenterna, blir det sammantagna resultateten ökad fläskproduklion i stället för en begränsad. Vid den hearing vi hade medrepresentanter för bl. a. producenlsidan framgick det också atl del var dettasom man hoppades på. Vi kan därför för vår del inte ansluta oss lillregeringens förslag. Vi förordar i stället det av statens jordbruksnämndutarbetade förslaget. Detta system står i överensstämmelse med riksdagensbeslut och syftar till all minska risken för icke önskvärda överskott. Jagyrkar därför bifall till reservation 1. När LRF förordar och regeringen ansluter sig till dennanya typ av grispremie som man vill införa motiverar man i första hand detta medall det skulle innebära en omfördelning av inkomsten frän större till mindreproducenter. Vi har från socialdemokratins sida i samband med attriktlinjerna för jordbrukspolitiken diskuterades års beslut uttalatatt vi vill främja en inkomstutjämning även mellan olika jordbrukarkategorier -en solidarisk lönepolifik inom jordbruket. Men en sådan inkomstpolitik börenligt vär mening inte få åstadkommas med åtgärder som strider mot andra målför vår jordbrukspolitik, bl. a. en väl avvägd inriktning av värjordbruksproduktion. Vi anser inte att regeringens förslag uppfyller dettakrav. För att främja en inkomstutjämning förordar vi i stället att statensjordbruksnämnd ges i uppdrag att i samband med kommande prisförhandlingaravsätta etl visst belopp av det utrymme som jordbruket kollektivt tilldelats iprisuppgörelsen fill en låginkomslsatsning. Jag yrkar därför bifall till vårreservation nr 4. Med anledning av bl. a. socialdemokratiska motioner harutskottet enats om behovet av en mer övergripande och parlamentariskt förankradöversyn av stödet till jordbruket i norra . Vi socialdemokrater är ocksåväl medvetna om att del finns vissa jordbrukare som sitter utomordentligtbesvärligt till på grund av den ekonomiska politik som den borgerligaregeringen har fört. Inte minst nyetablerade jordbrukare som inte haft förmånenatt ärva sin gård kan på grund av de snabbt stigande räntekostnaderna ha slorabekymmer. Därför har vi kunnat ge vär anslutning till utskottets skrivning medanledning av motion 1383, i vilken det föreslagits att kostnadskompensationenför räntekostnader skall fördelas så, att kompensationen tillfaller deverkligt utsatta. Jordbruksministern för i varje sammanhangfram familjejordbruket som - så har jag uppfattat det - den för honom snartsagt enda tänkbara företagsformen inom näringen. Vi socialdemokrater har förvår del slagit fast att familjejordbruket kommer att vara den dominerandeföretagsformen inom svenskt jordbruk. Vi har i vår jordbrukspolitik arbetatmed sikte på att få till stånd bärkraftiga familjejordbruk. Men detta får äandra sidan inte innebära att vi till varje pris skall hindra andraförelagsformer atl utvecklas. Även inom jordbruksnäringen måste utrymme ges förmöjligheter att pröva nya rön och alternativa företagsformer. Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. rn. Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. skallkunna utövas i mindre företagsenheter inom områden av vårt land där sädanaföretagsenheter är den enda miiijligheten och della skall kunna ske utan allkonsumenterna eller skattebetalarna belastas med stora merkostnader, sä måstenäringen i områden där detta är möjligt drivas med metoder som ökar näringenskollekliva lönsamhet. Detta skall självfallet ske utan atl man ger avkall pävad som från odlings- och miljösynpunkt kan vara lämpligt. En stagnation av jordbruksnäringens utveckling pä ettstadium som för dagen kan te sig acceptabelt kan för framtiden bli en svärbelastning för hela näringen. Även från den synpunkten ärdet angeläget atljordbruksministern försöker se på näringens situation och framtid ur ett litetvidare perspektiv än del som vanligen framskymtar i hans propositioner. Jag yrkar sålunda bifall till desocialdemokratiska reservationerna 1 och 4. PERISRAELSSON (vpk): I betänkandet nr 47 frän jordbruksutskottetbehandlas en fråga som har intresse för alla människor här i landet, nämligenfrågan om regleringen av priserna på jordbruksprodukter. Jordbruksprodukter äroftast delsamma som livsmedel och därmed av särskilt intresse för de familjersom har en hög konsumtion av livsmedel. Så är fallet i familjer med flera barnoch i familjer där de vuxna har ett krävande kroppsarbete. Men livsmedelsprisernahar intresse också för den vanliga familjen med den vanliga nivån pålivsmedelskonsumtionen. Frågan har också ett större intresse för de människorhär i landet som har låga inkomster. Har folk låga inkomster kommer nämligenutgifterna för livsmedelsinköp att ta en myckel stor del av den begränsadeinkomst som står till förfogande. i familjebudgeten blir då entung och kännbar post. Vpk:s livsmedelspolitiska hnje är att slå vakt om främstlåginkomsttagarnas läge på livsmedelsmarknaden. Det gör man genom att ta bortmomseffekten på livsmedlen. Vpk:s livsmedelspolitiska linje erkänner ocksåjordbrukarnas rätt till en med jämförbara grupper likvärdig inkomst. Menjordbrukarna måste tillförsäkras denna inkomst på ett sätt som ärfördelningspoliliskl godtagbart. Jag skall övergå fill atl kommentera motionernasbehandling i utskoltets betänkande. I motionen 306, yrkandet 3, påtalas de negativa effekternafrån miljö- och djurhälsosynpunkt av vissa utvecklingsdrag inomanimalieproduktionen. Krav reses på en utvecklingsinriklning mot störstamöjliga direktanknytning till jordbruket i måttligt stora anläggningar medspridning över landet. I motionen 388 ställs liknande krav. Här reses krav på imöjligaste mån inhemsk foderförsörjning, en avelsinriktning som tillgodoserdjurens välbefinnande och en begränsning i användningen av antibiotika för attundgå ogynnsamma effekter. Utskottels skrivning med anledning av dessa yrkanden är såpass positiv, atl jag för kan avstå från att yrka bifall lillmotionerna. Vi kommer i stället att noga följa utvecklingen i fortsättningen. Vad sedan gäller motionen 2037, som väckts med anledningav proposi- Nr 163 tionen 1979/80:162, så innehåller den de slora ochkontroversiella kraven i Onsdaeen den detta sammanhang. Det första kravetär atl momseffekten på livsmedel skall 4 -..j.-. avskaffasgenom alt den mervärdeskatt som härrör frän försäljning av livsmedeli sin helhet skall återföras lill konsumenterna i form av selekliva Reglering av nri-livsmedelssubvenlioner. Det andra kravet, som är en följd avdet första, är erna oå iord-att en översyn görs av vilka varor som skallanses vara livsmedel från bruksprodukter skatlesynpunkt och vilka livsmedelsom från näringssynpunkt och från andra synpunkter skall ges en högresubvention vid fördelning av de medel som slår till förfogande för ändamålet. Inget av dessa två krav grundas pä någon ny princip. Bådaprinciperna är redan i tillämpning . Vad de handlar omär atl höja subventionsnivån, så atl hela momseffekten på livsmedel återförstill konsumenterna. Enligl uppgift i utskoltets belänkande var livsmedelsmomsenår 1979 ca . Av denna summa gick dä, enligt utskottet, 3,4miljarder tillbaka lill konsumenterna i form av livsmedelssubventioner. Omdessa uppgifter är korrekta skulle ca avlivsmedelsmomsen ha stannat kvar i statskassan. Det fordras sålunda en radikalhöjning av livsmedelssubventionerna, om momseffekten på livsmedel helt skalltas bort. Vid én sådan höjning är det viktigt att en riktig fördelning görs, såatt näringsrikfiga livsmedel gynnas på bekostnad av mindre näringsrikliga.Därför måste en radikal höjning av livsmedelssubventionerna åtföljas av enordentlig genomgång av vilka livsmedel som skall subventioneras och till vilkennivå. Det är självklart också nödvändigt att fastställa vad som frånskattesynpunkt skall förstås med livsmedel. Utskottet gör i sin skrivning ett märkligt konstaterande,som jag inte kan underlåta att bemöta. Man skriver mitt på s. 12 i betänkandet;"Utskottet noterar att kommunisterna i motionen 2037frånfallii de krav på avveckling av mervärdeskatten pä livsmedel som mantidigare framfört vid upprepade tillfällen." Har vpk verkligen gjorl det? Ja, formellt kan det synassä. Men det gäller bara formellt. Det är ju, som vi också säger i motion 2037,möjligt att ta bort momsen på livsmedel på två sätt. Det ena är att helt enkeltta bort den. Det andra sättet är att, som föresläs i motionen, lillkonsumenterna återföra hela momsintäkten från livsmedelsförsäljningen tillkonsumenterna. Den senare metoden kan ha fördelar, därför att viktiga ochnäringsriktiga livsmedel dä kan ges en högre subvention, som mindreviktiga eller umbärliga livsmedel ges en lägre eller ingen subvention. Vid bådametoderna blir det nödvändigt atl avgränsa vad som skall anses vara livsmedelfrän skattesynpunkt. Det handlar sålunda inte om något frånfall av ställda kravfrån vpk:s sida. I själva verket har dessa alternativa krav rests ett flertalår. Vi har aldrig krävt både borttagande av livsmedelsmomsen ochlivsmedelssubvenlionerna. Det har förekommit alt båda alternativenaktualiserats i motioner till samma riksdag, men avsikten har varil den jag häroch angivit. Utskottetyrkar avslag på motionen med hänvisning till att motionärerna 215 Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. inteanvisat hur förslagen skall finansieras. Som etl litet oppositionsparti har viinte de utredningsresurser som skulle behövas för att framlägga en heltäckandestatsbudget. Jag anser därför att det är den sittande regeringens sak alt lösafinansieringsfrågan. Jag vill bara antyda att ett slopande av indexregleringenav skatteskalorna förmodligen skulle räcka för genomförande av den härtilltänkta reformen. Det skulle vara en reform som fördelningspolitiskt gynnadelåg- och mellaninkomsttagare, vilka nu under flera är fält vidkännas ensänkning av sina reallöner. I motionen 306, yrkande 2, krävs skärpt övervakning ochkontroll av prisutvecklingen på jordbrukets produktionsmedel.Samhällsingripanden skall övervägas om de kan tänkas få en hämmande inverkan pådenna prisutveckling. Det är viktigt att hålla tillbaka en prisstegring pådessa produktionsmedel, eftersom den slår igenom vid förhandlingarna omprissättningen pä jordbrukets produkter. Utskottet avstyrker motionen medhänvisning till att man utgår frän att denna prisutveckling kommer att ägnasskärpt uppmärksamhet. Jag kommer inte att hemställa om bifall tillmotionsyrkandet, men vi kommer uppmärksamt att följa utvecklingen. Vid denkommande voteringen kommer vi att stödja reservationen 3, som tar upp ettliknande krav. I yrkande 4, motion 306 slufligen, tas frågan om stöd tillsmåbruk, främst i landets norra delar, upp. Vi menar också att det är viktigtatt kunna bo kvar pä småbruk i dessa delar av landet och atl det tillskapaskompletterande sysselsättningar. Här förordar utskottet en översyn av förhållandena försmåbruket i dessa områden av landet för att nå likställighet ilevnadsvillkoren. Utskottet hamnar slutligen på etl tillkännagivande tillregeringen med anledning av fem motioner, däribland motion 306. Därför har jagi dag inget yrkande på den punkten. Med det nu anförda yrkar jag bifall tillmotion 306, yrkande 3, och motion 2037, båda yrkandena. Jag vill sluta det här anförandel med atl ställa en direktfråga till jordbruksutskottets ordförande, . När vi debatterade prisregleringenför fisk sade alt livsmedelssubventionerna efter den 1 juli 1980skulle komma alt höjas till en nivå som ganska precis motsvarade enåterbetalning av den livsmedelsmoms som staten får in. Jag hade dä intetillgäng till sifferuppgifter om storleksordningen pä den nödvändiga höjningenför att uppnå en sådan återföring lill konsumenterna, men redovisarutskottet i sin skrivning siffror för . Jag har tidigare i mittanförande berört dessa och funnit att höjningen av livsmedelssubventionernaskulle behöva bli så stor som 5,6 miljarder. Här måste det väl föreligga ettmissförstånd från någon part. Det vore bra om ville klara ut hurdet förhåller sig med denna fråga. Jag tror inte alt han är beredd alt gå medpä en sådan höjning av subventionerna. Jag skulle faktiskt gärna vilja inleda detta anförande med alt ge enkomplimang till Per för hans sätt att diskutera dessa frågor. Det äri regel på reellt sakunderlag som förslag framförs och frågor ställs. Därför ärdet också angelägel att jag får tillfälle alt svara på den fråga som PerIsraelsson ställde just . Man kan möjligen säga att vårt belänkande kunde hainnehållit några rader till, vilka givit en klarare bild av läget. 1den summa på 8,9 miljarder som här nämndes ingår allt möjligt som kallas förlivsmedel. Om jag nöjer mig med alt ta bort den momseffekt som uppslår vidförsäljning av malt- och läskedrycker, återstår för övriga produkter endast 4,9miljarder. Tar jag ytterligare bort en del andra produkter, som inte är direktkomna frän jordbruket, har vi kvar en summa på litet över 4 miljarder. Medhänsyn till vad som har framkommit i pressen om pågående förhandlingar om deneventuella miljard som det kan röra sig om i kostnadskompensalion är jag frammevid något över 5 miljarder. Det, Per , motsvarar ganska precismomseffekten på baslivsmedel frän svensk jordbruksproduktion. Jag är tacksamför att jag gavs tillfälle att göra denna beskrivning. Viär då inne pä frågan om bedömningen av vad som är baslivsmedel. Det är föremålför en viss diskussion. Jag tycker, herr talman, att man har anledning attuttrycka glädje över den, vägar jag påstå, i nordisk och internationelljämförelse ovanliga enighet som råder kring jordbrukspolitiken. De nyanser ochskillnader i bedömningen som kan utläsas av exempelvis detta utskottsbetänkandeär vid internationell jämförelse försumbara eller mycket marginella. Jagkan endast uttrycka glädje över detta. Därför är jag litet förvånad över attutskoltets vice ordförande i sitt anförande ändå försöker skruva debattendithän alt här skulle finnas betydande klyftor. Jag vill bestämt bestrida attså är fallet. Det som vi har diskuterat här och som man kan tycka litetolika om är, säger ,frågan huruvida jordbruksministerns proposition och ulskottsmajoritetensförslag syftar mer till producenternas än till konsumenternas intressen. Det ärnaturligtvis alltid en väldigt svår och mycket grannlaga balansgäng att hittavad som är den rätta avvägningen. Vi känner nu till att många jordbrukare - dåkanske speciellt unga jordbrukare, som har startat i rationella och bärkraffigaföretag - ändå har betydande ekonomiska bekymmer och i stor utsträckning rentav är konkursholade. Det tycker jag inte ger belägg för atl det skulle ha givits någon särskild favör åt producentsidan. Jagvill tvärtom säga att det finns anledning atl med glädje konstatera att 1977 årsprincipbeslut börjar slå igenom pä olika sätt. Det råder en ganska hyggligbalans mellan produktion och konsumtion. Kanske finns del små tendenser tillöverproduktion av några produkter, men det observeras, oeh i propositionen ochi utskottsbetankandet diskuterar man också att åtgärda det. När att våra åtgärder Regleringav priserna på jordbruksprodukter, m. m. 15 protokoll 1979/80:162-163 Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. specielltskulle ha gynnat producenterna, vill jag säga att i socialt hänseende finns detalltjämt kvar en mycket stor skillnad mellan i jordbruket arbetande befolkningoch jämförbara grupper. Jag tänker på möjligheten att få ledighet i samband medsjukdom eller att rent av la litet semester. Det har tagits små försiktiga steg pä vägen mot en viss jämställdhetdärvidlag, men jag tycker att det är ganska orättvist atl påstå attjordbrukarna skulle ha några favörer i del avseendet. Om päallvar menar det, är han mycket illa informerad om den dagliga rutinen hos denaktiva jordbrukarbefolkningen. Det handlar inte om någon åttatimmarsdag ellernågon fyrtiotimmarsvecka eller några fyra å fem veckors semester. Det handlarheller inte alllid om de timlöner som kunde vara berättigade. Jag vill i det sammanhanget avvisa den reservation som ärbetecknad med nr 3 och som ännu inte är kommenterad. Där finns en mycketunderlig formulering: "Några ökade kostnader med anledning av avtalenuppstår knappast förrän tidigast . Dessutom har företagen iallmänhet redan i sina kostnadskalkyler avsatt erforderliga medel för att täckalöneökningarna." Den formuleringen vittnar verkligen inte om någon särskildinsikt i hur det går till i ett jordbruksföretag. Tvärtom måste man kanske år iförväg förskottera kostnader för produktionen, och sedan får man ta emot vaddet kan bli i prisutveckling. Det är inte så lyckligt att man avsätter i någonkostnadskalkyl. Det kan tvärtorn vara sä att när året är slut blir det mycketmindre över än det var . Det har man nog upplevt ofla. Jag vill också något kommentera de små skillnader som jagantydde. Oppositionspartierna har accepterat att man ser till alt ha en vissstyrning av animalieproduktionen. Det är väldigt bra att vi är eniga på denpunkten. Ingen är gynnad av alt vi får ett prislryckande överskott. har vi haft en viss diskussion om vilka styrmedeloch metoder man skulle använda. Jag vill gärna bekänna att jag personligenalllid har trott mest på etableringskontroll i samband med andra åtgärder. Dethar emellertid inte varit möjligt att få gehör för det. Andra metoder harutarbetats under ganska stor vånda, oeh man tycks inte vara särskilt lyckligöver den teknik som jordbruksnämnden föreslår. I propositionen har jordbruksministern valt en teknik medpristillägg, och den har utskoltets majoritet accepterat, vilket emellertidreservanterna inle har gjort. Vi får väl se hur det fungerar. Jag tycker nogalt slog in en del öppna dörrar när han sä klart i förväganser sig veta att metoden måste fungera illa. Jag tror inte att det är såsäkert, utan jag tycker att det är värt all prova den tekniken, i all synnerhetmed tanke på det resonemang som förs i en av de andra reservationerna, där dettalas om en viss låglönesatsning. Jag tror faktiskt att etl pristilläggssystemkan bli mycket effektivt. Jag vågar påstå detta mot bakgrund av kännedomen omatt marginalerna i nettoeffekt från ett stort animalieföretag ofla är ganskasmå, och alt de påverkas ganska snabbt av förändringar i prissituationen mellanolika företag. Jag tror atl det också kan vara en riktig låglönesatsning som ärinbyggd i det systemet. I reservation 4 som har fogals till betänkandet talarreservanterna om att man vill ha samma låginkomslsatsning när det gäller mjölkproduktionen.Men vi har också i utskottsbetänkandet med en formulering som gäller detta ochsom är myckel väsentlig. Vi har nämligen sagt att det gäller atl se uppsä att vi inte får samma bekymmer med mjölkproduktionen som är på väg atl växafram när det gäller ägg- och fläskproduklionen och atl man även bör seupp sä atl denna produktion inte får slagsida i fråga om struktur oehomfattning. Sammanfattningsvis vill jag, herr talman, säga atl SvanteLundkvist slog in några öppna dörrar när han avslutade sitt anförande med attsäga atl man skall behålla nationalitet och effektivitet. Det råder ingenoenighet på den punkten. Jag vill än en gång säga att de reservationer som ärfogade lill detta mycket väsentliga betänkande är av ganska marginell karaktär. Med delta, herr talman, vill jag yrka bifall tillulskotlels hemställan på alla punkter. Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. SVANTELUNDKVIST (s) replik: Jag misstänker att utskottets ordförande ändåhörde att jag sade att i dagens läge är vi från soeialdemokrafins sida välmedvetna om att det finns vissa jordbrukargrupper som är hårt klämda av denekonomiska politik som regeringen fört. Det gäller inte minst de nyetableradeoch de unga, som kanske inte haft tillgäng till egna förmögenheter eller ärvtgårdar och som pä grund av de snabbt stigande räntekostnaderna nu har enutomordentligt svår situation. Men det är pä dem som man skall rikta in sinaåtgärder när det gäller att ge stöd. Man kan inte pä det sätt som generalisera och tala om hela jordbruket när vi diskuterar vilken standardmänniskor lever på. Jag har hela liden försökt påta mig uppgiften atl varnajordbruksministern för att uppträda så, alt man får ett intryck av atl det iförsta hand är producentintressena som han ömmar för. Om vi i detta land skallkunna föra en jordbrukspolitik som blir till gagn för näringen är delutomordentligt angeläget att den kan omfattas med förtroende också avkonsumenterna. När det gäller det exempel som vi har tagit upp ochnu diskuterar, har det ursprungliga syftet varit att försöka begränsa riskernaför överskotlspro-dukiion pä fläsk. Men jordbruksministern vrider i ställetdetta med stöd från LRF:s sida till att i huvudsak bli en fråga om att stödjaen utveckling inom familjejordbruket. Med den uppläggning han har valt riskerarvi alltså att få en perrnanentning av överskottet, som kommer att fortsätta altutlösa de nya grispremierna. Därmed har vi skaffat oss det bekymmer på halsensom vi skulle försöka motverka. hade ett förslag som jag tror skulle haftbättre möjligheter att lyckas. En utebliven avgift innebär nämligen icke sammastimulans som ett bidrag som man plötsligt fär för en produktion. Det tordevara ett oomkullrunkeligt faktum. Därför är jag rädd för att detta systemtyvärr kommer att medverka till - som jag nämnde i milt tidigare anförande - Regleringav priserna på jordbruksprodukter, m. m. att vi får en fortsattrisk för överskottsproduktion. Och har vi ju inte för löst detproblem som vi var ute efter att lösa. PERISRAELSSON (vpk) replik; bekräftade i sitt inlägg det han sade när vi diskuteradeprissättningen pä fisk, nämligen att livsmedelssubvenlionerna efter den 1 juliskall uppgå till samma belopp som inflyter i moms. Förklaringen har kommit.Den sammanhänger med den begränsnings-problemafik som vi tar upp i vårt andrayrkande. Vi säger där att del måste klargöras vad som skall förstås medlivsmedel ur skatlesynpunkt. Jag har fått intrycket att ser päavgränsningsfrägan i mer begränsad omfattning än vi gör. Om gränsen dras vidvissa baslivsmedel är del möjligt atl det säger är sakligtriktigt. SvanteLundkvist tog upp frågan om fläsket, och den har jag berörl i mitt tidigare inlägg.Det kan vara önskvärt med en differenfiering av subventionerna så attnäringsriktiga livsmedel får högre subventioner än andra, mindrenäringsriktiga.