prot · G30996 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:96 S 1 Justerades protokollet för den 20 innevarande månad. Om åtgärder inom skolan mot narkotikamissbruket blandungdomar § 2 Om åtgärder inom skolan mot narkotikamissbruket bland ungdomar Statsrådet erhöllordet för att besvara () anmälda fråga.1979/80:307. och anförde: har frågat mig vilka åtgärderjag är beredd att vidtaga för att uppnå en bättre samordning mellan demyndigheter-1, ex. skolan, socialvården och polisen - som skall ansvara för attbarn och ungdomar inte skall kunna knarka ner sig och bli prostituerade. Huvudansvaret för samordning av åtgärder motnarkotikamissbruk och prostitution åvilar framför allt socialministern. Hon harockså besvarat en fråga av om åtgärder motnarkotikamissbruk. Jag begränsar därför mitt svar till att i huvudsak avseåtgärder inom skolans ram. Liksom har jag upprörts av olikatidningsartiklar om narkotikamissbruk bland ungdom.Skolöverstyrelsen (SÖ) kommer att pub'icera sin årligaundersökning av skolungdomens alkohol-, narkotika-, tobaks- ochsniffningsvanor. Vi kommer då att få underlag för mer generella slutsatser omnarkotikamissbrukets utbredning bland skolungdom. Skolans roll i kampen mot narkotikamissbruk är främst avförebyggande art. I undervisningen tas narkotikans sociala och medicinskaskadeverkningar upp till diskussion. I många skolor har man prövat olika sättatt samordna dessa diskussioner eller i övrigt intensifiera det förebyggandearbetet. SÖ kommer på uppdrag av regeringen att publicera enhandbok för skolan i narkotikafrågor, i vilken flera av dessa försök redovisas.Handboken har till syfte att visa hur man i skolan kan arbeta för att hindraatt missbruk av narkotika uppstår och utvecklas. Jag delar uppfattning att samarbetetmellan de organ på lokal nivå som har att svara för åtgärder motnarkotikamissbruk inte fungerar tillfredsställande. Detta gällersåväl åtgärder mot narkotika- och alkoholmissbruk som åtgärder mot olika formerav våld i samhället. Den kommitté mot våldet i skolan som jag i samråd medsocialministern och justitieministern har tillkallat har därför som en av sinahuvuduppgifter att lägga fram förslag till lösningar av de administrativa ochorganisatoriska problem som försvårat en effektiv samverkan mellanskolan, polisen och de sociala myndigheterna. Om åtgärder inom skolan mot narkotikamissbruket blandungdomar Vidare kommer elevvårdskommittén (U 1978:06) att undervåren 1980 publicera en diskussionspromemoria kring samverkan på nivåmellan kommunala och andra organ som sysslar med barn- och ungdomsarbete. Ipromemorian kommer en genomgång att göras av olika modeller för samverkan, ochexempel kommer att ges från kommuner som har ett väl fungerande samarbete. Som en väsentlig del av det förebyggande arbetet ingår attinte låta otillåten elevfrånvaro passera opåtalad. En uppföljning av sådanfrånvaro måste ske, så att skolan kan ta kontakt med de sociala myndigheternanär det finns anledning härtill. Som jag redovisade i 1980 årsbudgetproposition kommer SÖ att få i uppdrag att kartlägga frågor kring skolkoch att föreslå de åtgärder som kan vara påkallade. Jag ber att få tacka statsrådet för svaret. Anledningen till att jag har ställt dessa frågor dels tillsocialministern, dels till statsrådet var de artiklar som för någraveckor sedan fanns i tidningen . Jag blev förvånad över den bild somdär redovisades och frågade mig: Vad gör myndigheterna, när unga flickor på13-15 år skolkar från skolan och driver omkring på ? Socialministernfrågade jag bl. a.: Vad gör socialnämnden? Vi harju instrument. Tillskolministern ställde jag frågan: Vad gör skolmyndigheterna, eftersom dettafillåts? Jag är tacksam för det positiva svar som jag har fått.Skolan är en av de lokala myndigheter som först kommer i kontakt med dessafrågor, när eleverna inte finns i skolan. Därför är det viktigt att vi får ettbättre samspel mellan hemmen, skolan, föreningsverksamheten och de olika myndigheternapå det lokala planet. Skolan har en mycket viktig roll i det förebyggandearbetet för att i undervisningen ge en allsidig information ommissbruksfrågorna och de sociala konsekvenserna. Vi vet att det finns skolor där narkotikalangare driveromkring både innanför och utanför skolområdet för att ständigt jaga nya offer,och dä menar jag att vi måste vara oerhört observanta. Och det är alltså fråganom skolans ansvar som jag tagit upp. Jag vill inte säga att förhållandena överallt är som jagbeskrivit. Jag har kommit i kontakt med kommuner där det finns ett mycket fintsamarbete och där det tas många bra initiativ i skolorna för att komma tillrätta med de här problemen. Och jag tror att vi är på väg att få ett bra arbeteuträttat. Jag vill som sagt tacka för det svar som jag fått. och jaghoppas att man med SÖ:s hjälp verkligen följer upp förhållandena ute i landetsskolor så att alla kan hjälpas åt att komma till rätta med detta oerhört svåraproblem. Överläggningen var härmed avslutad. § 3 Om strukturrationaliseringen inom Industriministern ordet för att besvara () anmälda fråga,1979/80:314, och anförde: har frågat mig om jag är bereddatt ompröva min tidigare inställning att inte blanda mig i denstrukturrationalisering som pågår inom , sedan varsel omnedläggning nu utfärdats även vid pappersbruket i . Enligt vad jag erfarit från beslötstyrelsen i företaget att inleda MBL-förhandlingar omnedläggning av Delary Bruk i kommun. Förhandlingarna skulleemellertid inte avslutas förrän en lösning avseende driften vid det närbelägnapappersbruket i hade presenterats. Detta hade sin bakgrund i attDelarys hela massaproduktion levereras till . Styrelsen i beslöt iår efter visst utredningsarbete att inleda MBL-förhandlingar om nedläggningäven del av verksamheten i , Förhandlingarna avser företagetsplaner på en nedläggning av pappersbruket, vilket f. n. sysselsätter ca 300personer. Företagets säckfabrik i , vilken sysselsätter ca 170personer, avses enligt företaget fortsätta sin produktion. Jag har i tidigare frågesvar i om framhållit att det ankommer på styrelsen i företaget att ienlighet med konsortialavtalet mellan delägarna vidta sådana struktur- ocheffektivise-ringsätgärder som den bedömer erforderliga för att ge företaget enlångsiktig konkurrenskraft. Jag har härvid förutsatt att företaget tar med isina bedömningar effekter av olika strukturalternativ på sysselsättning och regionalutveckling på berörda orter. Jag har vidare utgått från att företaget aktivtmedverkar till att lösa de sysselsättningsproblem som kan uppstå till följd avvidtagna åtgärder. Jag har även framhållit att , liksomandra företag, enligt gällande lag skall MBL-förhandla vid genomgripandeförändringar i driften. Varken eller regeringen kan, som jag tidigarehar påpekat, ingripa i sådana förhandlingar. Vid dessa förhandlingar diskuterasföretagets strukturplaner och konsekvenserna av dessa bl. a, frånsysselsättningssynpunkt. Först när förhandlingarna avslutats kan man få enbild av de olika konsekvenser som strukturförändringar inom kan få. Jag kan emellertid försäkra att jag meduppmärksamhet kommer att följa den fortsatta utvecklingen. Jag ber att få tacka statsrådet försvaret. Jag tycker detär bra att industriministern utgår från att företaget aktivt skall medverka föratt lösa sysselsättningsproblem som kan uppstå vid eventuella nedläggningar.Men beträffande den övergripande frågeställningen om samhällets möjligheter attpåverka företagets strukturrationaliseringsplaner innan de går i verkställig- het harindustriministern inget nytt att komma med. Det är synd, för nu sprider sigovissheten och otryggheten på de här orterna i . I går kvälldemonstrerade 1 200 människor, dvs. varannan invånare, i , som ärett av de nedläggningshotade samhällena. Det finns tre starka skäl till att jag ställer den härfrågan till industriministern . För det första har industriministern sedan visenast diskuterade frågan i pä ort och ställe haft tillfälle attbilda sig en egen uppfattning om hur förhållandena är. Jag utgår ifrån att hangjorde det utan förutfattade meningar,och jag trodde faktiskt att han skulle haen något ändrad inställning till problematiken efter det besöket. För det andrahar här i väckts en motion, som är undertecknad av ledande centerpartisteroch där man kräver långtgående insatser från samhällets sida för att rädda ettav de nedläggningshotade bruken. Jag trodde faktiskt att den motionen varåtminstone något förankrad även hos industriministern och att han senare ändratinställning. För det tredje har, sedan vi senast diskuterade frågan,ytterligare ett bruk blivit nedläggningshotat, nämligen iMarkaryds kommun. Tätorten har 2 500 invånare. Ca hälften avdessa är för sin utkomst direkt beroende av bruket. Dessutom har Markarydskommun satsat stora pengar på den här tätorten för att bygga upp en omfattandesamhällsservice. Det gäller t. ex. tillkomsten av skolor, daghem ochanläggningar för fritidsändamål. Det är här alltså fråga om ett synnerligenvälfungerande lokalsamhälle som riskerar att direkt dö ut. Jag vill fråga industriministern; Vill industriministernverkligen medverka till att så sker? Är det inte möjligt gå in med någon formav regionalpolitiskt stöd till dessa orter och dessa industrier - om inte förnågonting annat, så för att skapa någon form av rådrum för de anställda, förkommunen och för företaget? Jag erinrar om attMBL-förhandlingar pågår. Industridepartementet har fortlöpande kontakter medföretaget, facket, kommunen och länsmyndigheterna. Vi följer alltså uppmärksamtutvecklingen. Det är för tidigt att fälla några omdömen omkonsekvenserna i detta avseende samt om den slutliga utformningen avstrukturplanen för . Den diskussionen återstår. Men jag kanförsäkra - och jag har också nämnt det i mitt svar - att viuppmärksamt följer utvecklingen. På den direkta frågan om regionalpolitiskt stöd skulle kunnautgå som en kompensation samt för att fördröja nedläggningsprocessen kan jagsvara att till företaget kan självfallet inte något regionalpolitiskt stud utgåför att upprätthålla driften vid enheter som inte bedöms kunna blilönsamma. Huruvida man måste ta regionalpolitiskt stöd i anspråk för att skapaalternativ sysselsättning är en fråga som jag för dagen inte är beredd attsvara på. När det gäller Fridafors har jag sagt att kommunenuppfyller kriterierna för regionalpolitiskt stöd för att skapa alternativsysselsättning. Det gör inte övriga orter. Men det utesluter inte att vi i enframtid kan behöva ta en diskussion även i det avseendet. Detär värdefullt att industriministern säger att Fridaforskan komma i åtanke och få någon form av regionalpolitiskt stöd. Men jag harlitet svårt att se någon skillnad mellan Fridafors och övriga orter när detgäller principen för regionalpolitiskt stöd. Enligt förordningen om regionalpolitisktstöd 11 § skall sådant stöd kunna utgå till orter där man förutser avsevärdasysselsättningssvårigheter. Så är ju fallet när det gäller samtliga drabbadebruksorter och kommuner i . har nämligen tagit fram prognoser förbefolknings- och sysselsättningsutvecklingen i och kommit framtill att just dessa kommuner kommer att under resten av 1900-talet drabbas avmycket stora sysselsättningssvårigheter. Antalet sysselsatta över huvud tagetsjunker katastrofalt, liksom antalet industrisysselsatta. Detta gäller alladrabbade kommuner. visar man hur de två största tätorterna iKronobergs län, och , växer i motsvarande mån. Det är alltså fråga om en centralisering i länliksom också om en väldig centralisering av hela pappers- och massaindustrintill ett fåtal orter vid kusten. Jag undrar verkligen om en centerpartistiskindustriminister kan medverka till någonting sådant. Jag tycker lika litet om centraliseringen iindustrin som om centraliseringen i andra delar av samhällslivet. Tyvärr är detinte som anger marknadsförutsättningarna för cellulosa ochpapper. Det är helt enkelt den internationella utvecklingen som har tvingatsvensk cellulosaindustri in på en utveckling mot större integrerade enheter. Får jag sedan som en komplettering till mitt tidigare svarsäga att industridepartementet noga analyserat situationen på de orter somskulle drabbas om Södra Skogsägarna AB:s förslag till strukturåtgärderförverkligades. Vi har då funnit, att om vi följer intentioner, ärdet Fridafors som kan sägas uppfylla kriterierna för åtnjutande avlokaliseringsstöd, dvs. näringslivsutveckling, centralitet, avstånd till andraorter som kan erbjuda arbetstillfällen osv. Men jag är öppen för en fortsattdiskussion när vi kan bedöma konsekvenserna av Södra Skogsägarna AB:sstrukturbeslut. Överläggningen var härmed avslutad. Om användningen av jornalistiskt material som bevis irättegångar $ 4 Om användningen av Journalistiskt material som bevis i rättegångar Justitieministern ordet föratt besvara () anmäldafråga. 1979/80:298. och anförde: har, under hänvisning tillett mål som f. n. handläggsvid , frågat mig vilka åtgärderjag ämnar vidta för att hindra att journalistiskt material används som bevis irättegångar. Frågan om vad som får åberopas som bevis i mål vid allmändomstol regleras i . Regleringen bygger på principen om fribevisvärdering och fri bevisprövning. Den innebär dels att det inte ställs uppnågon begränsning i fråga om det material eller de kunskapskällor som fåranvändas för bevisningen, dels att värderingen av bevisningen skall göras avrätten efter en fri prövning och inte grundas på legala bevisregler. Domstolens faktiska möjligheter att få tillgång till vissaupplysningskällor kan dock vara begränsade, bl. a, pä grund av regler omtystnadsplikt. Som exempel kan nämnas bestämmelserna om tystnadsplikt itryckfrihetsförordningen och radioansvarighetslagen när det gäller bi. a. vemsom är författare eller meddelare eller vem som har framträtt i ett radio-eller TV-program. Reglerna kompletteras av ett förbud för myndigheterna attgöra efterforskningar, som stär i strid med tryckfrihetsförordningen ellerradioansvarighetslagen. Redan dessa regler hindrar i viss omfattning attjournalistiskt material kan komma i fråga som bevisning i ett mål, I det mål som har hänvisat till har detgjorts gällande att möjligheterna att åberopa journalistiskt material som bevisi en rättegång kan vara begränsade även på grund av regler i denupphovsrättsliga lagstiftningen. Genom bestämmelserna om en upphovsmansensamrätt till sitt verk skulle myndigheterna vara förhindrade att frittutnyttja annans verk eller alster för exempelvis bevisningsändamål i enrättegång, I det aktuella målet har tingsrätten beslutat tillåta enåklagare att åberopa en inspelning av ett TV-program som bevis. Frågan kanemellertid komma att prövas på nytt i samband med sakens fortsattahandläggning. Jag vill därför inte nu gä närmare in pä frågan om vilket skyddgällande bestämmelser ger journalistiskt material. Jag utesluter inte att detsenare kan finnas anledning att återkomma till dessa frågor. Härvid får enförnyad avvägning ske mellan å ena sidan intresset av att utredningsmaterialetvid rättegångar blir så fullständigt som möjligt och å andra sidan behovet avskydd för författare och meddelare m, fl, och de intressen som i övrigt gör siggällande på massmedieområdet. Eventuellt kan det finnas skäl för en eller flerautredningar att se närmare på problemen, exempelvis upphovsrättsutredningen,yttrandefrihetsutredningen eller tvångsmedelskommittén, vilka samtliga hararbetsuppgifter som gränsar till de nu aktuella frågorna. Såvitt jag kan se ärdet dock inte f, n. erforderligt med ytterligare direktiv för dessautredningars arbete. BONNIEBERNSTRÖM (fp): Jag tackar justitieministern för svaret på min fråga, I min fråga ryms en besvärlig konflikt mellan två viktigaprinciper, dels den fria bevisprövningen, dels pressens fria roll, eller merpreciserat i det här fallet: nyhetsrapporteringens förutsättningar. Anledningen, herr talman, till att jag är kritisk mot attprincipen om den fria bevisprövningen skall ta över i det här fallet och därmedkritisk mot att TV:s nyhetsmaterial skall kunna användas som bevis irättegångar är att detta allvarligt kan försämra nyhetsrapporteringen.Journalisterna tvingas spela en polisiär roll, eftersom deras alster kan kommaatt utgöra ett hjälpmedel i lagens kontroll av medborgarna. Försämringen kan ta sig olika uttryck. Journalisternariskerar bl, a, att utsättas för våld från exempelvis demonstranter, som blirskrämda av TV-kamerorna, Detta strider mot målsättningen att i alla sammanhangförsöka garantera journalister trygga arbetsförhållanden för att nyhetsrapporteringarskall kunna nå ut till allmänheten även från våldsamma händelser. Det finns också en allvarlig risk för att händelseförlopppåverkas av det faktum att nyhetsmaterialet kan komma att bli bevismaterial.Även fredliga demonstrationer kan exempelvis komma att avbrytas, omdemonstranterna är osäkra på rapporteringens syfte. Det kan också leda till konflikter för den enskildejournalisten, vilket kan resultera i att han eller hon starkt sovrar i sinrapportering och därmed förmedlar en skev bild till allmänheten. Det faktum att en journalist vet att hans eller hennesrapportering kan användas som bevis i en rättegäng kan tyvärr också komma attutnyttjas för mindre goda syften och andra syften än nyhetsrapportering. Det är viktigt att pressens fria ställning inte hotasgenom att statsmakterna ålägger den uppgifter av den här karaktären. Det hörinte hemma i en demokrati. Nyhetsrapporteringen är en viktig förutsättning fördemokratin. Därför bör hot mot den avvärjas. Justitieministern har i sitt svar nämntupphovsmannarätten. Det är den har stött sig på i brist på annatnär man inte har lämnat ut filmmaterial till tingsrätten. Det här är inteprimärt en upphovsmannarättslig fråga. Det hoppas jag att justitieministern kanbekräfta här i kammaren. Om användningen av jornalistiskt material som bevis irättegångar Qm jag skall lägga till något är det att jagdelar synpunkter att de här problemen innehåller mångaaspekter som verkligen är av komplicerad natur. Det är riktigt att det från TV-bolagets sida har uttrycktsfarhågor för att företagets uppgift att producera program kan komma att äventyrasom företaget och medarbetarna uppfattas som insamlare av material, som kankomma att användas för efterforskningar av de niedverkandes identitet eller förbevisändamål eller andra liknande ändamål. Jag delar att det är av mvcket stort intresse att underlätta för Om rätten att företa kroppsvisitation och blodprovstagning massmediernaatt bevaka olika händelser och företeelser här i samhället. Störst betydelsehar dä skyddet mot all förhandsgranskning och skyddet för massmediernasnyhetskällor. Det skyddet är starkt. Det finns i grundlag såvittgäller pressen och i vanlig lag såvitt gäller radio och TV. Men sedan har vi konflikten som var innepå: En rättegång av det här slaget skall ju så mycket som möjligt spegla vadsom verkligen har hänt. Det är därför vi har den fria bevisprövningen. Å andrasidan har vi undantaget: Man vill få fram allting i rättegången därför attviktigare intressen tar över. Det är det som är konflikten i dessa mål - det ärtvä mål som är aktuella. Jag vill inte konkret gä in på de här målen och vad somgäller, eftersom de inte är avgjorda. Vi har alltså ingen helt klar bildav rättegången, men så snart vi får den kan det, som jag sade i svaret, finnasanledning att fundera vidare. Jag har ingen anledning att polemisera motHåkan . Jag ser att vi har många gemensamma utgångspunkter för vårbedömning av det här problemet. Jag hoppas få återkomma i frågan när denhandläggning som pågår har avslutats. Överläggningenvar härmed avslutad. § 5 Omrätten att företa kroppsvisitation ocb blodprovstagning Justitieministern ordet för att besvara () anmälda fråga.1979/80:320. och anförde: har frågat mig om jag ärberedd att medverka till att gällande lag ändras så att rätten att företakroppsvisitation och blodprovstagning enbart knyts till vissa yrkesutövare utanhänsyn till kön. Enligt 28 kap. 13 § får kroppsvisitationeller kroppsbesiktning av en kvinna inte verkställas eller bevittnas av någonannan än en kvinna eller en läkare. I praxis har det uppstått olika meningar omhur regeln skall tillämpas vid blodprovstagning på en kvinna. Det har sålundahävdats att blodprovstagning inte faller under begreppet kroppsbesiktning. Enligt min mening saknas det anledning att vid en sä fögaingripande förrättning som blodprovstagning ha en särskild ordning för kvinnor.Gällande regler kan behöva ses över så att det blir helt klart attblodprovstagning faller utanför den särskilda ordningen. kanövervägas om inte även legitimerad sjuksköterska oberoende av kön bör fåverkställa eller närvara vid kroppsvisitation eller kroppsbesiktning av enkvinna, I övrigt finns det knappast några skäl att frångå nuvarande ordning, Kroppsvisitationoch kroppsbesiktning torde i allmänhet vara av den art att den undersöktakvinnan har ett berättigat intresse av att undersökningen sker utannärvaro av någon annan manlig person än en läkare eller en sjuksköterska, Jag tackar justitieministern för svaret på min fråga. Anledningen till min frågeställning är att jag finner detnegativt att en lagtext är så utformad att tolkningarna på något sätt ärtvetydiga. Två organ som med takt och förnuft samverkar i en uppkommen olyckligsituation står plötsligt i ett visst motsatsförhållande till varandra. Här rördet sig om sjukvården kontra polismyndigheten. Det blev en plötslig storm avutskickade PM. Det tycker jag är mycket negativt. Det blev också en vissförvirring om hur man skulle handla. Jagskall inte uppehålla mig länge häri talarstolen.Jagvill barasäga att jag är tacksam för frågesvaret och glad att frågan harkommit fram i ljuset. Jag är också nöjd med vad som står i svaret - att deteventuellt kan bli ett förtydligande av reglerna. Om hänsynen till regionalpolitiska synpunkter vidstrukturrationaliseringar Överläggningen var härmed avslutad. § 6 Om hänsynen till regionalpolitiska synpunkter vidstrukturrationaliseringar Justitieministern ordet för att besvara Elvv () anmälda fråga.1979/80:321. och anförde: har frågat mig om jag villredogöra för vilka konstitutionella möjligheter regeringen har att tillmötesgåriksdagens uttalande om att särskild hänsyn till regionalpolitiska synpunktertas när det gäller strukturrationaliseringar. Av den inledande förklaringen till frågaframgår att hon vill veta vilka möjligheter statsmakterna har att påverka iförsta hand statsägda aktiebolags handlande i samband medstrukturrationaliseringar. Ett aktiebolag är ett fristående rättssubjekt - enjuridisk person -oberoende av vem som äger aktierna i bolaget. Statsmakternakan således inte genom ett beslut i det enskilda fallet direkt bestämma överett aktiebolags verksamhet. Bestämmelser om aktiebolag finns i aktiebolagslagen. Deninnehåller regler om vilka olika organ som skall finnas i ett bolag, hur beslutfattas inom bolaget m. m. Av särskild betydelse är de regler som avser attskydiia bolagets långivare och övriga fordringsägare. Det överordnade organet i ett aktiebolag är bolagsstämman,som sammanträder minst en gång . Vid stämman utövar aktieägarna sin rättatt besluta i bolagets angelägenheter. Förvaltningen av bolaget ankommer påstyrelsen och verkställande direktören. Av dessa svarar verkställandedirektören för den löpande förvaltningen, medan ledningen och förvaltningen iövrigt tillkommer styrelsen. Nr 96 För varje aktiebolag skall finnasen bolagsordning. Av denna skall framgå Torsdaeenden vilken verksamhet bolaget driver.Bolagsordningen kan också innehålla 78 februiri 1980 bestämmelser som styrelsen och andra företrädare för bolaget ärskyldiga att följasa länge bestämmelserna inte strider mot aktiebolagslagen eller någon n hänsvnpntill annan författning. Bolagsordningen kan ändras av stämman. Styrelsen och ipcionalnolitiska verkställande direktören är i princip också skyldiga atträtta sig efter de synpunkter vid direktiv som bolagsstämmanmeddelar. Stämman får emellertid inte dirigera strukturrationalise- förvaltningeni sådan utsträckning att styrelsen förlorar sin ställning som ansvarighandhavare av förvaltningen.