prot · G309122 · 1979-12-31 00:00:00 — lighetföljderna av den borgerliga regeringens ekonomiska politik. De alltmer försämrade statsfinanserna - där bara statsskuldräntorna motsvarar ca två tredjedelar av sjukförsäkringens kostnader - leder till försämringar av den sociala tryggheten. Detta åren utveckling vi fiån socialdemokratiskt håll sannerligen har varnat för. ' Den reservation vi fogat till utskottsbetänkandet markerarvikten av att slå vakt om den sociala reformpolitik vi byggt upp här i landet,men den markerar också det ansvar vi känner för samhällsekonomi ochstatsfinanser. Därtill komrner att den ur tandvårdssynpunkt är så avvägd attden inte försämrar ersättningen från tandvårdsförsäkringen på de områden avvården som för de många människorna är allra viktigast. Med dessa ord ber jag, herr talman, att få yrka bifalltill den socialdemokratiska reservationen i detta betänkande. EVAHJELMSTRÖM (vpk): Årets budget präglas av försämringar förbreda grupper i vårt samhälle. Inte minst gäller detta den sociala sidan.Pensionärer och barnfamiljer har under de borgerliga regeringarnas framfart påskilda sätt fått se sina förmåner försämrade. När tandvårdsförsäkringen en gång infördes framhöllsmycket starkt från vpk:s sida att initiativet var bra. men att reformen varhelt otillräcklig mot bakgrund av de behov som fanns inom området. En reelltandvårdsförsäkring borde enligt vår mening präglas av tandvårdens ordnandesom en hela samhällets angelägenhet. Tandhälsovården borde liksom sjuk- ochhälsovården i övrigt vara kostnadsfri. Inte minst för arbetarklassen skulle ensådan reform vara av stor betydelse. Det är främst inorn arbetarklassen tandstatusen ärdålig. Det är de som tillhör denna grupp som har det lägsta antalettandläkarbesök - de förlorar sina tänder i högre utsträckningän andra. I en rad svenska undersökningar har påvisats vilkafaktorer som påverkar befolkningens tandtillstånd och tandvårdskonsumtion.Låginkomstutred-ningen t. ex. visade att klasskillnaderna var synnerligenmarkanta och systematiska i fråga om alla typer av tandproblem. Akutatandproblem var mer än fyra gånger så vanliga bland låginkomsttagarna. Andelenmed dåliga tänder var mer än dubbelt så hög bland dem som bland höginkomsttagarna.Egna tänder i gott eller någorlunda skick beskrevs enligt följande: isocialgrupp I, i socialgrupp 2 och i socialgrupp 3hade egna tänder i någorlunda skick. De här siffrorna är skrämmande. Till skillnadfrån vad som gäller för sjukvården visar det sig också i dessa undersökningaratt personer med högre andel av besvär av tänderna inte har tätare kontakt medtandvården än andra människor har. Det finns alltså oerhört eftersatta behov inomtandvårdsområdet, som det kommer att ta att reparera, behov som kräveratt tandvården görs så billig som möjligt. De lidanden som många under åratalhar fått genomgå Människor skall inte dra sig för att söka tandvård på grund av de högakostnaderna. vill regeringen i budgetpropositionen höjabeloppsgränsen för förebyggande arbeten och protesarbeten från . Vi har i en motion kommunisternas sida hävdat altvi inte kan acceptera det. Vi tycker att det är fördelningspolitiskt heltoacceptabelt. Det är i praktiken så att regeringen med det här förslagetmedvetet försämrar hälsotillståndet för stora befolkningsgrupper. Det visar påregeringens asociala politik och det dominerande inflytandet frånhögerkrafterna, som väl helst skulle se att den sociala sektorn än mernedrustades. Med det vill jag yrka bifall till vpk-motionen. NILSCARLSHAMRE (m): höll ett stort tal i den här kammaren om tandvårdsförsäkringen. Det var ettmycket längre tal än , minst så långt, och det var minst sagtengagerat. Många som var med den gången minns det kanske fortfarande, framförallt därför att det nog betecknade en sorts rekord i konsten att beskrivameningsmotståndare - och meningsmotståndare var den gången varje person somville ändra ett kommatecken i proposition - på ett sätt somknappast deras bittraste fiender, långt mindre de själva, skulle ha kant igen. Det var ett långt och engagerat anförande, men om dedelar, de detaljer, i tandvårdsförsäkringen som dagens debatt handlar om fannsinte mycket att säga. I protokoll, många sidor långt i den de' somupptar anförande, får uttalandet rörande kompensationsnivån förförebyggande vård och för vissa protesarbeten, sorn det heter, plats på tvårader. Jag har roat mig med att skriva av de två raderna. De år enkla och raktpå sak. Det står bara: I fråga om förebyggande åtgärder och vissa proteserkommer försäkringen att svara för av kostnaderna, - Det är allt i ettlångt och intill vildsinthet engagerat anförande. därför att redan då betecknades bestämmelsenorn den högre ersättningsnivån för protesarbeten såväl i som i utskottsbetänkandet och i riksdagsbeslutet som en övergångsbestämmelse.Och den 75-procentiga ersättningen för förebyggande vård var någonting somsocialförsäkringsutskottet hade lagt till mot propositionsförfattarens, herrAsplings. För i propositionen -den har nr 45. om det är någon som glömt- står det enkelt och rakt: "Förslaget om högre försäkringsandel förförebyggande vård vill jag f. n. inte biträda." Det var allt vad SvenAspling hade att säga om det i propositionen ar 1973. har det plötsligtblivit en stor sak, en viktig sak. som skulle innebära en betydande försämringav tandvårdsreformen. Denna "betydande försämring" avtandvårdsreformen, som upptar större delen av , återför reformen till vad själv föreslog 1973. är det emellertid så, herr talman, att det finns ingeni utskottsmajoriteten heller som är särskilt glad för de här förslagen. användaungefär samma uttryckssätt för någon vecka sedan i ett annat, liknande ärende.Det är ingenting särskilt att glädjas ät. Försäkringen blir inte bättre av dethär. Det innebär utan tvivel vissa kostnadsökningar för de försäkrade - det ärvi helt medvetna om. Skälet är att vi behöver begränsa kostnaderna, och detkommer vi att tvingas göra på många områden framöver. Jagvill upprepa vad jag i ett annat sammanhangsadehäromdagen: Skall vi inom det sociala området och socialförsäkringsområdet överhuvud taget finna vägar för att begränsa kostnadsökningen, som växer oss överhuvudet, skall de åtgärder vi vidtar vara av den arten att de med minstamöjliga skadeverkningar för förmånstagarna ger största möjliga effekt påkostnadssidan. Det gör det här förslaget. När det gäller proteserna handlar det alltså om vad som påodontologiskt språk heter avtagbara proteser- på vardagssvenska löständer. Härbestämde man 1973 att vi som en övergångsregel skulle ha en ersättning på 75 %från försäkringen för att icke hamna - för att vara noga - högre än dågällande folktandvårdstaxa. Det var alltså närmast en fråga om att få kongruensoch likformighet mellan två taxor. Det fördes över huvud taget inget resonemangrörande det sakliga behovet. Det var en övergångsbestämmelse. Det har gått sjuår sedan beslutet fattades, och försäkringen har varit i kraft . Andraövergångsbestämmelser har upphört att gälla. Det är inte direkt småpengar det rör sig om för denförsäkrade. Men man kan dock lägga märke till att den enda typ av proteser förvilken vi gett denna högre ersättning trots allt är de billigaste proteserna.För de verkligt dyra proteserna - de fasta - har man inte kunnat få mer än 50 %plus metallen. När det gäller de förebyggande åtgärderna är vi allamedvetna om att den förebyggande vården är viktig, och vi vet att den kommer attbli något dyrare. Men här rör det sig verkligen om småpengar för denförsäkrade. Det rör över huvud taget icke barn- och ungdomstandvården - den ärhelt avgiftsfri i snart hela landet . I övrigt gäller det alltså vissa åtgärder i entandbehandling. Det vanligaste är åtgärder som sker i samband med annanbehandling. Den konkreta situationen är alltså den att när man har varit hostandläkaren så får man en räkning, ofta på många - det kan vara . Av alla de poster som står på den räkningen finns det ettpar tre stycken som knappast någonsin räknas i hundralappar utan i tior och somgäller de förebyggande åtgärderna. Det är viss information, det är borttagningav tandsten och sådant. För dessa de billigaste åtgärderna har vi gett75%. Det har inte varit omotiverat. Men det är helt klart att någon försämringav tandvårdsförsäkringen av sådan innebörd att den gör tandvården svåråtkomligeller näst intill oåtkomlig för de försäkrade handlar det inte om. Det kanhandla om att jag för en tandläkarbehandling, för vilken jag själv skullefå betala , i stället får betala . Det är densortens belopp det handlar om. Men sammantaget gör detta 120 milj. kr. Det är alltså precis den modell sorn jag efterlyser, 11 protokoll 1979/80:121-122 dvs, attmåttliga försämringar för de försäkrade kan vara betydande kostnadsbesparingarför försäkringssystemet, och det är viktigt. Denna fråga om de ädla metallerna, som de socialdemokratiskareservanterna vill ha betalt för för att kompensera att man inte kan sparapengar någon annanstans, skulle verkligen kunna diskuteras. Det finns inångaskäl för att överväga om guldet - det handlar om guld - verkligenskall vara helt gratis. Bl.a. kontrollskäl och kanske också behovet av attpröva om det verkligen är denna, kanske den dyraste formen av reparation sombehövs talar för att man kan fundera över den saken. Men vi minns kanske allahur det var med guldpriserna när utskottet behandlade denna fråga. De rusade ihöjden, och ingen visste var de skulle stanna. lär de visst ha stannat, ochde har kanske t, o, m. börjat sjunka. Man kunde inte undgå att se att prisetredan hade blivit sådant att kostnaden för den ädla metallen i tänderna skullebli en mycket betydande kostnad för den försäkrade. Det skulle också, enbartmed de man skall betala själv enligt det socialdemokratiska förslaget, hakunnat bli fråga om många hundra, kanske för den som verkligenbehöver guld i munnen. Vi i utskottsmajoriteten tyckte att det vore litet förhastigt att utan vidare fatta ett sådant beslut och därmed åsamka rätt mångapatienter en så stor kostnadsökning som det kan bli tal om utan att ordentligtfundera över saken och utreda den först. Det ter sig ju väldigt egendomligt omman är beredd att lägga en sådan kostnadsökning på patienterna somman tvekar inför en eller annan tia för vissa förebyggande åtgärder. Men jagupprepar att vi gärna kan diskutera frågan om hur vi skall ha det med de ädlametallerna , men frågan bör undersökas litet närmare än vad desocialdemokratiska reservanterna haft tillfälle att göra. Jag tror att detta må räcka. Jag yrkar bifalltill hemställan i socialförsäkringsutskottets betänkande nr 14, SVENASPLING (s) replik: När och den borgerligautskottsmajoriteten söker motivera sin försämring av tandvårdsförsäkringensäger man att åtgärderna inom den förebyggande vården hör till dem som är minstkostnadskrävande för den enskilde patienten. Detta är icke en riktigbeskrivning. Med utgångspunkt i patientstatistiken kan man räkna fram attkostnadsöverflyttningen av de av regeringen föreslagna ändringarna aversättningsreglerna för förebyggande vård och helprotes för ett ar blir så storsom omkring 86 milj. kr., dvs. huvuddelen av den besparing på ca 120 milj. kr.som regeringen nu räknar med. Man måste också hålla i minnet att tandvårdsförsäkringenmedfört en ändrad inriktning av vården, helt i enlighet med denna reformssyfte. Den förebyggande vården har sedan försäkringen infördeshaft en stigande andel av de totala vårdkostnaderna. Det är denna utvecklingsom nu bryts. Det är i hög grad olyckligt och understryker på vilketkortsiktigt och felaktigt sätt den borgeriiga regeringen och den borgerliga utskottsmajoriteten konstrueratdet förslag nu skall ta ställning till. Även om all den verbala talang han besitter så talar han för ett förslagsom både ur sociala och ur vårdpolitiska synpunkter är felaktigt. Reaktionenhar varit häftig mot förslaget, och jag vågar påstå att den inte kommer att blimindre om denna kväll skulle förkasta det förslag som vår reservationinnesluter. Till de unika inslagen tandvårdsreform hördeatt försäkringen även innefattade ersättning för den förebyggande vården.Socialförsäkringsutskottet framhöll att det var med tillfredsställelse mannoterade att tandvårdsförsäkringen omfattade förebyggande åtgärder och därvidäven åtgärder som utfördes av tandhygienist och specialutbildad tandsköterska.Man underströk att detta i jämförelse med förekommande utländska system innebären viktig principiell skillnad, som ger den svenska tandvårdsförsäkringen ensärskild, framåtsyftande innebörd. Man var enig om att försäkringsandelenredan vid försäkringens införande borde utsträckas från till ,' Tänk,, om samma vilja till samförstånd om de förebyggande åtgärdernasstora betydelse hade förelegat . Då hade de borgerliga partiernasrepresentanter inte behövt försätta sig i den föreliggande situationen, sominnebär att man uppenbart är beredd att medverka till en direkt försämring avvillkoren för den viktiga förebyggande vården, 1 borgerliga motioner har man också uttalat stor oro förden försämring som blir ett faktum, om skulle godkänna utskottetsborgerliga majoritetsförslag. Det socialdemokratiska förslaget innebär att vislår vakt om försäkringens huvudprinciper och därmed om den förebyggandevården, och detta inom i stort sett samma kostnadsram på grund av en annanprioritering. Tyvärr måste vi konstatera att någon vilja till konstruktivsamverkan i denna viktiga sociala fråga inte har förelegat på borgerligt håll. EVAHJELMSTRÖM (vpk) replik: Jag tänker inte ge mig in på några vildsintabetraktelser med anledning av vad sade utan helt kort anknytatill själva kärnfrågan. Kärnfrågan är ju denna: Innebär detta en försämring förmänniskorna i vårt land eller ej? konstaterade mycket ärligt,klart och koncist att det inte blir bättre. Nej, det blir sämre. HerrCarlshamre sade sedan att vi på många områden kommer att tvingas till sådanahär försämringar. Jag tycker, herr talman, att detta klart visar regeringensreaktionära politik i dessa avseenden. Vad man ger sig in på är alltså detsociala området. Man undrar litet grand vad egentligenhotfulla uttalande de facto kommer att innebära . År detbarnbidragen eller pensionerna som man kommer att ge sig på härnäst? NILSCARLSHAMRE (m) replik: Jag är övertygad om att siffra ärkorrekt, dvs. att delen förebyggande åtgärder representerar 86 miljoner av de120 miljoner sorn sparats. Räkna sedan i huvudet: Det rör sig om någontingmellan 15 och . Det var exakt vad jag sade. Det gälleralltså ganska små effekter för de försäkrade men en stor effekt påkostnadssidan. Jag bestrider inte, , att detta innebär enförsämring, men en försämring som inte är större än att vi har ansett att mankan ta den för att nå det viktiga målet att få kostnadsutvecklingen underkontroll. Sedan talade om vilja till samförstånd, SvenAspling, plocka fram protokollet från och läs det långaanförandet av den dåvarande socialministern och försök att hitta ell ord i detanförandet som andas någon vilja till samförstånd. Jag har läst igenomanförandet , och jag kunde inte hitta något sådant ord. Men om det är såatt det är samförstånd och enighet som eftersträvar, borde hanvara nöjd nu när socialförsäkringsutskottet med försening föreslårbifall till exakt det förslag som lade fram 1973, SVENASPLING (s) replik: När söker försvara denborgerliga regeringens förslag till en försämring av tandvårdsförsäkringen, såbefinner han sig minst sagt i en egendomlig situation. Han är ledamot avtandvårdsdelegationen, som enligt direktiven särskilt skall inrikta sittarbete på att söka minska den reparativa vården genom en ökad satsning påförebyggande åtgärder. En viss kluvenhet borde känna ifortsättningen, när han dels skall försvara en försämring av den förebyggandevården, dels skall prioritera den förebyggande vården. Pä vilket sätt de här viktiga frågorna numera handläggs isocialdepartementet skall jag inte gå närmare in på. Men nog kan man bli ensmula förvånad, när man i socialhuvudtiteln finner att socialministernföreslår en försämring av villkoren för den förebyggande vården, och sedanfinner att hälsovårdsministern i samma departement i en proposition omutbildningen av tandvårdspersonal särskilt understryker att det gäller att ifortsättningen öka insatserna inom den förebyggande vården. Det är på sin platsatt efterlysa litet bättre samordning av åsikter och insatser. Framför alltvisar detta hur bristfälligt och felaktigt det förslag är utformat somriksdagen nu skall ta ställning till. flyr , Jag har ettlevande minne av den debatten. Då gällde det verkligen att möta inte minstmoderaternas attacker mot den viktiga tandvårdsreformen, för vad moderaternavar ute efter var att mer eller mindre göra tandvårdsförsäkringen tillnågonting annat än vad regeringen avsåg med sitt förslag. Jag skall inte-tiden medger det inte heller-ta upp endiskussion om detta, herr talman, men är säkerligen välmedveten om vad saken gäller. Man kan inte nonchalera att villkoren nuförsämras beträffande den förebyggande vården och att villkoren förpensionärerna försämras när det gäller deviktiga protesarbetena. Om man skär ned ersättningen på dessa viktiga områdenkommer det självfallet att drabba pensionärerna och låginkomsttagarna. Det ärdärför vi har understrukit att förslaget är felaktigt och att det ärkortsiktigt. Och jag kan försäkra att utanför det här husetföreligger det en kompakt samstämmighet när det gäller detta, att det är ettförslag som helt borde förändras i enlighet med det förslag vi har lagt framoch som vår reservation innesluter. (vpk) replik: förklarade att regeringenanser sig kunna göra denna besparing, som han uttryckte det. Men detintressanta i sammanhanget är väl just vad pensionärerna och låginkomsttagarnaanser om denna s. k. besparing - i deras fall en försämring. Dessutom är det här ju bara en del av alla de övrigaförsämringar som pensionärerna och låginkomsttagarna fått uppleva under deborgerliga regeringarnas tid. Jag tycker att detta är en klar socialnedrustning och att det därför helt måste avvisas. Jag kan inte uppleva annat än att den diskussion som försmellan och är litet grand av en strid om påvensskägg. Den socialdemokratiska reservationen är fördelningspolitiskt mertillfredsställande, men man accepterar fortfarande att tandvårdsförsäkringenurholkas. Det gör vi inte från vpk:s sida. () replik: Jag vill bara påminna om att denmoderata "attacken" mot tandvårdsförsäkringen huvudsakligenbestod i ett förslag om kompensation för all tandvård, inte baraförebyggande tandvård och vissa proteser. Det var vårt förslag, och vi anvisadeockså en finansiering i form av höjda avgifter. Det var vår bedömning då attdetta var behövligt och att det var möjligt i det läget. - Det var"attacken" mot tandvårdsförsäkringen. Sedan vill jag bara rätta en sakuppgift: Jag är icke ochhar aldrig varit ledamot av tandvårdsdelegationen. Däremot tillhör jag 1978 årstandvårdsutredning- vilket är något helt annat - som även den har att sysslamed hur vi skall få den förebyggande vården bättre. Vi har inte hunnit så värstlångt med det ännu, men den bit som vi har hunnit med-som är lite studier-har ivarje fall inte gett mig anledning tro att den här frågan om 50 eller 75 %kompensation för småutgifterna egentligen har någon betydelse för hur vi skallkunna popularisera den vården, utan det är helt andra åtgärder. Det är t. o. m.i de flesta fall så, att de människor som betalar sin tandvårdsräkning-där detpå några få poster är och på huvuddelen kompensation -inte ens vetvilket som är det ena eller det andra, utan de bara betalar. Det är såledesinte det som det hänger på. vice talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. BERTILDAHLÉN (fp): 1 motion 1153 har jag yrkat atttandvårdstaxans nuvarande beloppsgräns för ersättningsnivån får fortsättaatt gälla för diabetiker och andra grupper av sjuka med liknande problem. På grund av kärlförändringar i tandköttet artandlossningssjukdomar vanligare hos diabetiker än hos oss andra,som inte har diabetes. En höjning av tandvårdstaxan enligt föreliggande förslagkan därför bli rätt kostsam för diabetiker och andra sjukgrupper. Därtill vill jag påpeka att diabetikernas kosthåll ledertill betydande merkostnader. Detta har framgått av en utredning som har låtit göra genom en kommitté under ledning avprofessor i , Enligt vad som framkommit är diabetikernasmerkostnader - penningvärde - , för enlågkaloriförbrukare och , för en högkaloriförbrukare. 1 skattelagstiftningenfinns möjlighet att yrka avdrag för, som det heter, "väsentligtnedsatt skatteförmåga på grund av sjukdom". De beloppsgränser som gällerför att komma i åtnjutande av detta extra avdrag i deklarationen är emellertidsatta på en sådan nivå att knappast någon med heltidsarbete kan få göra dettaavdrag . Utöver de här angivna merkostnaderna kommer de ökandetandvårdskostnaderna. Motionen 1153 avvisas av utskottet, som dock påpekar att1978 års tandvårdsutredning har i uppdrag att bl. a. utreda frågan om särskildaersättningsregler inom tandvårdsförsäkringen för olika patientgrupper"vilka genom handikapp eller allmänsjukdom åsamkas tandskador pä ettdirekt eller indirekt sätt." Jag har på grund av pågående utredning fördagen inget yrkande men vill med detta anförande påpeka att dagens beslutkommer att medföra ytterligare fördyringar för vissa grupper, främst fördiabetikerna. Det år därför önskvärt att tandvårdsutredning så snartsom möjligt kommer med förslag i ärendet. Överläggningenvar härmed avslutad. Propositioner gavs på bifall till l:o) utskottetshemställan 2;o) reservationen av m. fl. samt 3:o) inotion 1642 avLars m. fl. och förklarades den förstnämnda propositionen vara medövervägande ja besvarad. Då begärde votering upptogs förbestämmande av kontrapropositionen ånyo de båda återstående propositionerna, avvilka den under 2:o) angivna förklarades ha flertalets mening för sig. SedanEva begärt votering beträffande kontrapropositionen upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren till kontraproposition i huvudvoteringen angåendesocialförsäkringsutskottets hemställan i betänkande 14 mom. 1 antar reservationen avSven Aspling m. fl. den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarentill kontraproposition i nämnda votering antagit motion 1642 av . Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då EvaHjelmström begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Karensdagarinom sjukpenningförsäkringen, m.m I enlighet härmed blev följande voteringspropositionuppläst och godkänd: Densom vill att kammaren bifaller socialförsäkringsutskottets hemställan i betänkande 14 mom, 1röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen av m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då SvenAspling begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: Ja- 158 Nej - 156 §4 Karensdagar inom sjukpenningförsäkringen, m. m. betänkande 1979/80:15 med anledning av motioner omvissa sjukpenningfrågor. I detta betänkandebehandlades motionerna 1979/80:418 av , fl, (vpk), 1979/80:830av andre vice talmannen m, fl, (c), vari hemställts attriksdagen hos regeringen begärde att utredningen för översyn avsjukpenningförsäkringen gavs i uppdrag att pröva ett rättvist karensdags-systemi enlighet med vad som anförts i motionen, 1979/80:1147 av ElisAndersson m, fl, (c). Karensdagar inom sjukpenningförsäkringen, m.m 1979/80:1157 av och (bådas), varihemställts att skulle besluta anhålla hos regeringen attsjukpenningkommittén fick i uppdrag att utreda rätten till sjukpenning vidläkarbesök, 1979/80:1162av m. fl. (c), 1979/80:1172av m. fl. (m), 1979/80:1175av och (båda fp), 1979/80:1176av (), 1979/80:1179av Kersfi (), 1979/80:1525 av (), vari hemställts attriksdagen beslutade uttala att tre dagars karenstid borde införas vidsjukskrivning, samt 1979/80:1635av och (båda s).