prot · G30984 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:84 Förhandlingarnaleddes av förste vice talmannen. § 1Justerades protokollet för den 5 innevarande månad. De kungliga privilegierna vid jakt § 2 Tids- och ärendeplaner FÖRSTE VICE TALMANNEN: Till kammarens ledamöter har utdelats dels en preliminärtidsplan för kammarens sammanträden under återstoden av /80, delsen ärendeplan för behandling i kammaren av utskottsbetänkanden den20 februari-den 18 april 1980. § 3 Föredrogs och hänvisades 1979/80:81till arbetsmarknadsutskottet 1979/80:35 med anledning avförslaget 1979/80:5 från förvaltningsstyrelse om utvidgning avförvaltningskontorets direktion 1979/80:36 med anledning avpropositionen 1979/80:55 om ändring i kommunallagen (1977:179), m. m. 1979/80:23 med anledning avpropositionen 1979/80:101 med förslag om tilläggsbudget II till statsbudgetenför /80 såvitt propositionen hänvisats till kulturutskottet Kammarenbiföll vad utskotten i dessa betänkanden hemställt. § 5 Dekungliga privilegierna vid jakt Föredrogs jordbruksutskottetsbetänkande /80:24 med anledning av motioner om jakt- och viltvård m. m. I detta betänkande behandlades motionerna 1978/79:977 av Axel m, fl. (s), vari yrkats attriksdagen med bifall till motionen beslutade att det kungliga privilegietavseende jakt upphävdes. De kungliga privilegierna vid jakt 1978/79:1435 av i m. fl, (m). 1978/79:1444av (), 1978/79:1446 av och (bådas), vari yrkats att hos regeringen skulle anhålla 1. attjaktvårdslagens stadganden beträffande skyddet för landets fridlysta djurändrades. 2. att auktorisation m. m. av konservatorer genomfördes, 3. attregler som i övrigt angavs i motionen blev i sin helhet föremål för utredning elleröversyn, så att vi bättre kunde skydda vår inhemska fauna, 1978/79:1459av (apk), 1978/79:1461av och (båda s) samt 1978/79:1963av och (båda c). 1. beträffandetillgodogörande av kronans jakträtt m. m. att skulle avslå motionen1978/79:977, 2. beträffandejakt- och viltvårdens administration m. m. att lämnade motionen1978/79:1435 utan vidare åtgärd, 3. beträffandeviltskador att lämnade motionen 1978/79:1444 utan vidare åtgärd, 4. beträffandejaktlagstiftning m, m, a) att riksdagenskulle avslå motionen 1978/79:1459, b) att som sin mening gavregeringen till känna vad utskottet anfört om överlämnande av motionen1978/79:1446 till jakt- och viltvårdsberedningen, 5. beträffandeälgjakt att lämnade motionen 1978/79:1461 utan vidare åtgärd, 6. beträffande vårjakt efter sjöfågelatt skulle avslå motionen 1978/79:1963. AXELANDERSSON (s): Tillsammans med några andra ledamöter av denna kammare harjag i motion nr 977 till 1978/föreslagit att de kungligaprivilegierna avseende jakt skall upphävas. Bakgrunden till vår begäran är den gamlarätten för kungen att fritt bedriva jakt pä kronans marker. Naturligtvis vardet en kung som 1647-med stöd av adeln-införde denna kungliga förmån som sedanseglivat övervintrat och klarat sig undan, trots demokratins landvinningar iövrigt. utvidgades rätten till jakt att omfatta allajordägande. uppluckrades även den bindningen, då olikaarrendeformer började tillämpas. Den här utvecklingen har lett till att jakten tillmycket stor del sker på arrenderade marker. Detta har gjort det möjligt föräven den jordlösa delen av befolkningen att jaga. och i främsta rummet kommerdå älgjakten pä höstarna. kan de svenska älgjägarna räknas ihundratusental. Höga krav på skjutskicklighet, omdöme och teoretiskt kunnandeställs. Miljonbelopp betalas in till staten iform av arrenden. Men kungen jagar fritt. " Som utskottet anför disponerar kungen niokronoparker och två den kronoegendomar med en sammanlagd areal på96 776 ha för den kungliga älgjakten.Det är alltså nära 100 000 ha jaktmark till en enda persons -------- De kungliga privilegierna vid jakt disposition- utan kostnad. Dessutom finns en hovjägmästare, deltidsanställd avdomänverket, som bl. a, har i uppgift att som överjägmästare leda ochorganisera kungajakterna. Inte heller detta kostar konungen eller hans familjnågonting. Vad betalar då den vanlige jägaren för att få jaga älg?Som jämförelse kan jag ta Bohusdals revir, i vilket ingår kronoparkerna Halle-och Hunneberg som kungen jagar älg pä. Där uttogs följande avgiftervid älgjakt. Älgtjur med mer än tolv taggar: . Till dessa belopp tillkommer moms. Utskottet har i sitt betänkande behandlat denna motiontämligen kallsinnigt. Utskottet jämför kungens för älgjakt disponibla nära 100000 ha med övrig domänverksmark som utarrenderas för älgjakt, ca 5 miljoner ha,och är tydligen nöjt därvid. Någon uppfattning om rättvisan i att en jägareutan kostnad disponerar sådana väldiga arealer för älgjakt har inte utskottet-i vart fall hardet inte fått plats i betänkandet. Att dessa 5 miljoner hadelas av tusentals jägare som inbetalar miljoner till staten för sinjakträtt nämns inte. Utskottet motiverar sitt yrkande om avslag på motionen medatt hänvisa till den tillsatta jakt- och viltvårdsberedningen, varsuppgift bl. a. är att se över jaktförfattningarna. Men, fru talman, - och nufår någon från jordbruksutskottet rätta mig om jag har fel - att man skallöverväga och föreslå ändringar i kungens rätt till fri jakt på kronans marker nämnsinte alls i utredningsuppdraget. Eftersom jag inte vågar hoppas pånågra initiativ från utredningen i den riktning som vi har begärt i motionenhade jag tänkt, fru talman, att yrka bifall till motion 977 till 1978/79 årsriksmöte. Dock har en komplikation uppstått. kammarens sammanträdebörjade upplystes jag om att det av formella skäl inte är möjligt attyrka bifall till motionen. Jag vet att näste talare, från vpk,kommer att framställa ett yrkande med förslag att hos regeringenanhåller om förslag till lagändring av innebörd att det kungliga privilegietavseende jakt upphävs. Jag anser att detta helt överensstämmer med våra krav imotionen, och därför ber jag att på förhand få yrka bifall till det yrkande somkommer att framställas. JOHNANDERSSON (vpk): Detta betänkande från jordbruksutskottet berör någramotioner om bl. a. jakt och viltvård. Dessa motioner tar upp vitt skildaförhållanden inom nämnda område. Det är inte min mening att företa någongenomgång av alla de motioner som beiiandlas. utan jag nöjer mig med att stannavid en. Det är motionen 1978/79:977. som jag anser att det finnsanledning att närmare beröra. Där yrkas att beslutar om ettupphävande av det De kungliga privilegierna vid jakt kungliga privilegiet avseende jakt. Jag delar helt motionärernas uppfattning på den punkten.Deras historieskrivning finns det kanske en del att invända mot. Den stämmerväl inte helt när det gäller den utveckling de talar om - frän fåtaletsprivilegium till alla medborgares demokratiska rätt att bedriva jakt.Visserligen är dödsstraffet borttaget - på tid stadgades detju att "ofrälse man som dödade älg skulle mista livet". Men av fleraanledningar, vilka jag här inte skall beröra, torde det vara omöjligt med ensådan demokratisk rättighet som motionärerna talar om. Tvärtom visar den senaste tidens utveckling en annan,skrämmande tendens, där spekulationsintressen alltmer gör sig gällande iutbudet av jaktmöjligheter. Det handlar här om att svenska jägare ställsutanför jakten enbart av det skälet att plånboken är tunn. Jag har velat nämna denna utveckling som bakgrund till detkonstaterande som motionärerna helt riktigt gör, nämligen att det finnskvarlevor frän det gamla Feodalsverige, En sådan odemokratisk kvarleva ärkonungens rätt att fritt bedriva jakt på kronans marker liksom att denne enligtlagen om rätt till jakt är befriad frän skyldighet att erlägga jaktvårdsavgift, händer det att jaktmark, som jägare innehaft i mångaårtionden och som man med stor möda och uppoffringar sökt vårda på bästa sätt,genom mäklare saluförs till högstbjudande, ofta till utländska jägare. Mångamarklösa jägare betalar stora summor för några tunnland jaktmark. Många jägaresaknar jaktmark eller har tvingats sluta jaga på grund av de stigandemarkarrendena, I detta läge har en enda person och hans jaktsällskaptillgång till jaktmarker på ca 96 000 ha - helt gratis och utan att behövabetala fällningsavgifter. Detta måste vara ett orimligt förhållande både medtanke på jaktmarkens storlek och med tanke på de särskilda bestämmelserna. är det inte på det viset - om det är någon som skulleuppfatta det så - att jag är ute efter att frånta kungen möjlighet att jaga.Tvärtom förutsätter jag att domänverket skulle positivt handlägga en begäran omen lämplig jaktmark för kungens jaktutövande och att ett godtagbart arrende ivanlig ordning skulle åsättas marken. På detta sätt skulle stora markområdenbli tillgängliga för marklösa jägare. Vidare skulle den odemokratiska kvarlevasom motionärerna pekar på försvinna. Det måste vara en strävan att så många sommöjligt får tillgång till jaktmark, och motionärernas förslag innebär att mantar till vara alla möjligheter i den riktningen när det gäller fördelning avjaktmarker. Jag brukar stödja bra förslag, oavsett varifrån de kommer.Det krav som framförs i motion 977 är enligt min mening riktigt. Motionärernahar rätt: feodala kvarlevor måste bort ur ett modernt samhälle som ställer kravpå likhet inför lagen och demokratiska principer. Eftersom motionen saknarförslag till lagtext - och det är ju fråga om en lagändring - har jagframställt ett särskilt yrkande, som lyder: att med anledning av motion 1978/79:977 av AxelAndersson m. fl. (s) hos regeringen anhåller om förslag till lagändring avinnebörd att det kungliga privilegiet avseendejakt upphävs. Jag yrkar härmed bifall till detta särskilda yrkande. Utskottets enhälliga bedömning av alla dessamed jakt sammanhörande frågor har varit att man inte nu bör gå in i olikadetaljbeslut. Den tillsatta jakt- och viltvårdsberedningen måste varaden instans som har de bästa möjligheterna att överblicka dessa frågor och attta ställning till dem och lägga fram förslag i det här sammanhanget. Jag berdärför, fru talman, att få yrka bifall till utskottets hemställan. AXEL (): Utskottets talesman var föredömligt kortfattad i sittanförande. Något annat var inte heller att vänta - det stämmer överens med dentext som utskottet har offrat på motionen. Men, , jag tror inte att det är såenkelt som här har gjorts gällande. I mitt inlägg uttryckte jag farhågor ifråga om beredningens befogenheter, men jag fick i det avseendet inte ett endaord på vägen av utskottets representant. Alltså kvarstår mina farhågor när detgäller behandlingen av den här frågan fortsättningsvis, och jag ber att fåinstämma i det yrkande som framställts av . De kungliga privilegierna vid jakt EINARLARSSON (c) replik: Det är ju, Axel , vanligt att i allasådana här sammanhang, sedan regeringen i sina direktiv till utredningsarbetetpreciserat olika ämnesområden, ta upp och behandla olika förslag somutredningen anser hör samman med problematiken i fråga. Enligt en liten klausulsom brukar läggas till efteråt är det alltid utredningen obetaget att göra pädetta sätt. När ett riksdagsutskott, förhoppningsvis med bifall,gång på gång säger sig förvänta att vissa frågor löses av utredningen, tror jagatt detta får den effekt som Axel efterlyste, nämligen att frågornaockså kan tas upp. HANS (): Jag tror att det med anledning av den fördadebatten behöver göras några förtydliganden. Jag tycker att det är ettvittnesbörd om ordets makt över tanken när motionären talar om kungajakternasom en rest från det gamla Feodalsverige och menar att kungen skall jaga eftersamma regler som andra jägare i landet. talar om de här älgjakterna som om de voreett privilegium för Hans Majestät Konungen personligen. Det är länge sedan detförhöll sig på det viset. Dessa älgjakter har blivit statsjakter och ingentingannat. De organiseras omsorgsfullt. Man kan säga att det inte går att hitta enbättre organisation av våra älgjakter. De här organiseras genom direktakontakter mellan expeditionschefen i riksmarskalksämbetet och domänverket. Pådem som inbjuds ställs mycket höga krav. Det skall vara dukfiga 4 protokoll 1979/80:82-86 De kungliga privilegierna vid jakt skyttar och vana jägare. Det är alltså en statsjakt det är fråga om och intekungens personliga jakt. Liksom alla representationsjakter betyder denna jaktoerhört mycket. Jag tror att motionärerna talar emot de människors intressensom de vill tillgodose. I anknytning till älgjakterna kan miljonaffärer ochmycket annat avhandlas, och därför bör vi, liksom , kunna ha dessa älgjakterpå bolagsnivå, affärsnivå osv. På samma sätt bör det också finnas möjligheterför staten att utöva sin representation i samband med jakt. Vi kan se litet grand på vilka som har inbjudits till jaktunder . 1972 var den franske ekonomi- och finansministern härliksom också , medlem av . 1975 var presidentKekkonen här och året därpå den italienske utbildningsministern och Mr.Winthrop . 1977 var den spanske transportministern och denavgående danske ambassadören här och den västtyskejordbruksministern. Detta betyder kolossalt mycket med tanke på möjligheternaatt kunna göra någonting utomlands. Jag har bara velat nämna detta för att visa att det, somsagt, inte är en fråga som gäller Hans Majestät personligen utan enstatsangelägenhet. Vid dessa jakter kan vi visa upp god organisation, godälgtillgång osv. - till förmån för vårt eget land. Vad slutligen beträffar uttalandet att intejaktutredningen skulle ha befogenheter att ta upp dessa frågor förstår jag interiktigt vad motionärerna menar. Det kan väl inte vara meningen att vi iutskottets betänkande skall nämna varenda liten fråga, när utredningen har s.k. paraplydirektiv, som innebär att den skall ta upp alla frågor som äraktuella i sammanhanget - och där ryms denna fråga alldeles utmärkt väl. Det finns alltså ingen anledning att yrka annat än bifalltill utskottets hemställan. AXELANDERSSON (s) replik: Ordets makt över tanken talade herrWachtmeister om. Och det är klart att jag känner mig till freds när jag med minmotion - även om man kan göra olika bedömningar av dess kvalitet - ändå harlyckats irritera i församlingen så till den grad att herrWachtmeister använde mycket av sin tid till att räkna upp en mängd honoratioressom inbjudits att jaga i . Men låt mig börja med problemet om det är statsjakt ellerkungajakt som det är fråga om. Jag har av upplysningstjänsten fått en kopia aven arealförteckning avseende de kronoparker som är ställda till Hans MajestätKonungens disposition för jakt på högvilt. I mitt försök att översätta det härtill svenska har jag funnit att jag vill kalla det för kungajakt, eftersom detär Hans Majestät som disponerar marken och alltså bestämmer hur jakten skallbedrivas, var och när- inom fastställda ramar. Det här gäller en mängd revir iMellansverige och ; revir, revir. Finspångsrevir, revir, revir. Bohusdals revir, ,och Malingsbo revir. Det är alltså fråga om åtskilliga bitar. Sedan säger attdet här inte är någon stor fråga, utan en liten. Men principiellt är det enmycket viktig fråga. Jag vill understryka än en gång- jag sade det i mitt huvudanförande- att det inte kan vara tidsenligt eller med demokratin överensstämmande attkungen, visserligen med beskurna befogenheter numera, men ändå i egenskap avkung, skall ha de här befogenheterna framför andra medborgare i riket som, omde vill jaga, får betala och göra rätt för sig. När det gäller dem ställs detockså krav på skjutskicklighet, teoretiskt kunnande och omdöme. Några sådanaåligganden finns inte när det gäller kungen. Jag tror ändå att kungen somjaktintresserad sköter dessa saker, men jag vill göra det påpekandet som ettlitet memento. Man behöver de här områdena för representafionsjakt, sadeherr . Jag har inte alls samma uppfattning om representationsjaktensbetydelse. Det ligger farligt nära gränsen när det gäller otillbörliga metoderför att sälja varor. Kan inte vi sälja våra produkter utan att tillgripa sådanahär metoder är det illa ställt. Jag anser att problemet kan lösas genom attkungen får arrendera och betala sin jakt. Sedan får han bjuda in vem han vill. De kungliga privilegierna vid jakt HANS () replik: Det förefaller som omdet fortfarande finns några missuppfattningar om att man vartenda år skullejaga på de kronoparker som står till förfogande. Det gör man inte, utan mankanske återkommer med mellanrum. Om man skall bjuda hit utlänningar-främmande statsöverhuvuden och andra - gäller det ju att ha någonting att gäster, att inte ha marker som har haft ett alltför hårt jakttryck. Jagkan uppriktigt sagt inte förstå varför vi i skulle vara så skenheliga -förlåt uttrycket - att vi skulle säga att vi kan klara oss utan representationav något slag, att det är olaga marknadsföring osv., när man i varje annat landhar sådana här representationsjakter, statsjakter. När vi har någontingsärskilt att bjuda, såsom vi har med vår älgstam, skall vi väl utnyttja dennatillgång. AXELANDERSSON (s) replik: Det blir ännu värre, höll jag på att säga, medden upplysning som lämnade - att markerna inte brukasvarje år, att det är långa uppehåll, att det ibland kan gå innan manjagar på markerna. Det belyser ännu klarare vikten av att det görs något i denriktning som vi föreslår i motionen. Det är förmodligen inte heller obekantatt många av landets invånare saknar möjlighet att jaga älg därför attdet inte finns marker att arrendera. Är det då riktigt att av kungahusetdisponerade arealer skall stå obrukade i jakthänseende, kanske i rad?Jag tycker det är fullständigt felakfigt. får jag bara konstatera att det är en milsvidskillnad mellan min och uppfattning när det gäller representafionsjakt.Vi kommer förmodligen inte närmare varandra om vi håller på att käbbla här. Jagbara noterar det. Dekungliga privilegierna vid jakt HANSWACHTMEISTER (m) replik: Den milsvida skillnaden kanske beror på att jag som företagare harerfarenhet av vad representationsjakt kan betyda. Det har tydligen inte minmotpart. JOHNANDERSSON (vpk): Först till frågan om att hänskjuta denna motion till utredning. Detfinns enligt min mening ingen anledning att utreda frågan om likhet införlagen. Det är förbluffande vilka argument man kommer med just när det gällerdenna sak. Sedantill jaktmarkens storlek, dessa 96 000 ha. Det är orimliga arealer. Det finnsju inga möjligheter att fylla dessa jaktmarker - hur många högheter frånutlandet som än plockas hit. Jaghar fortfarande den bestämda uppfattningen att här måste en lagändringtill. Sådana här orättvisor kan vi inte fortsätta att behålla. Överläggningenvar härmed avslutad. Proposifionergavspå bifall till dels utskottets hemställan, dels det av underöverläggningen framställda yrkandet, och förklarades den förra propositionenvara med övervägande ja besvarad. Sedan begärt voteringupplästes och godkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller jordbruksutskottets hemställan i betänkande24 mom. 1 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit det av under överläggningen framställda yrkandet. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då JohnAndersson begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Kammaren biföll vadutskottet i dessa moment hemställt. 1979/80:26 med anledning av motion om svensk textpå importerade livsmedelskonserver 1979/80:27 med anledning avmotioner om en landskapsplan för , "" m- "1- den Kammaren biföll vad utskottet i dessa betänkanden hemställt. Föredrogs näringsutskottetsbetänkande /80:27 med anledning av motioner om kontokort. beslut den 18 december1979 att hos regeringen begära en övergripande utredning på kontokortsområdetlåg till grund för motionerna 1979/80:216 av m. fl. (vpk), vari hemställts attriksdagen hos regeringen begärde att i motionen angivna ståndpunkter skulleligga till grund för den kommande utredningens arbete och 1979/80:716av m. fl. (s). Utskottet hemställde att skulle avslå motionerna1979/80:216 och 1979/80:716. HANSPETERSSON i (vpk): Jag skall inte bli så långrandig här italarstolen. Det mesta om kreditkorten blev sagt redan i de debatter vi hadehär i kammaren . Vidare finns i vår motion nr 216 en rad exempel frånverkligheten ute i samhället, där olika kategorier av människor reagerat motkreditkortens verkningar. Alla dessa exempel pekar på viktiga områden som måstebelysas i en utredning, och det är därför som vi i motionen begärt attriksdagen skall ge regeringen besked om att dessa saker måste med när man skallbesluta om direktiven. Varför nöjer vi oss då inte med formuleringarna iutskottet om att det är uppenbart att de förhållanden som motionärerna tar uppmåste uppmärksammas? Orsaken är ganska enkel. Både den interpellationsdebattsom hölls med ekonomiministern och den debatt som fördes när frågan omutredningen behandlades visar att såväl regeringen genom ekonomiministern somden borgerliga majoriteten i kammaren tar problemen ganska lätt. Något enskiltundantag bland de borgerliga ledamöterna finns - det visadeinterpellations-debatten. Vidare skall man komma ihåg att denna utredning, varsdirektiv vi nu diskuterar, påstås ha kommit till genom en feltryckning ochgenom att en borgerlig ledamot, som det beskrivs, inte hann in i kammaren. Omdet nu inte var en feltryckning och om det var en medveten tidsmiss, så ärdessa ledamöter bara ett par lysande undantag från den borgerliga inställningen. Regeringentar alltså lätt på problemen och ser närmast kreditkorten som ettsmidigt betalningsmedel med stordriftsfördelar i handeln, medan handelns folkprotesterar mot spärrlisteeländet, en extra pålaga för de handelsanställda somde inte vill ha. Regeringen anser att kreditkorten har en utjämnande effektpå kreditgiv-ningen, eftersom den som inte är så kapitalstark eller är en brabankkund inte kan få vanliga banklån. Den som intet har skall alltså lånadyrare än den som är kapitalstark. Man kan strängt taget se det här som ett sparande iefterhand, sade ekonomiministern och tyckte att det drevs en kampanj motkreditkorten. Vidare anser regeringen att de uppgifter som branschen,dvs. kreditgivarna, lämnat inte tyder på några betalningssvårigheter av störreomfattning, medan 131 av 146 tillfrågade sociala myndigheter menar att mångavisserligen klarar sina kontoskulder men i stället kommer fill socialen för attfå hjälp till mat, hyra och kläder. Detta är bara några exempel på regeringens lättsinne närdet gäller frågan om kreditkorten. Lägger man sedan till det faktum att deborgerliga inte ville ha någon utredning alls utan kämpade emot så gott detgick här i kammaren, då finns det all anledning att kräva att vissaståndpunkter kommer med i direktiven för den här utredningen. Jag yrkar bifall till motion nr 216 av m. fl. Det är ett enigt utskott som har redogjort förhur det här ärendet behandlats, och man har kommit fram till att det inte finnsanledning för att särskilt uttala vad direktiven förkontokortsutredningen skall innehålla. Det är ju praxis att hanterarfrågorna på det här sättet. Jag vill också vända mig emot iHallstahammar när han säger att den borgerliga majoriteten inte ville ha någonutredning alls på det här området. Diskussionen gällde ju vilka vägarman skulle gå. Utskottets majoritet redovisade att flera utredningar var pågång, bl. a. då alldeles startade utredning, som skullefölja upp de här frågorna mycket snabbt. Dessutom hade regeringen lovat att omverksamheten på kort sikt medförde olägenheter så skulle man ingripa. Mot den bakgrunden uttalade utskottet att konsumentverketsutredning och de övriga utredningar som var på gång var till fyllest och att enparlamentarisk utredning möjligen skulle fördröja bevakningen. Men det blev enparlamentarisk utredning, och det har vi noterat. Vi är övertygade om att de olika delfrågor som tagits uppi motionerna kommer att beaktas av den kommande parlamentariska utredningen.Det tror jag att både regeringen, som skall skriva direktiven, och deutredningsledamöter som skall tillsättas kommer att bevaka. Det ligger ju iutredningens intresse att belysa frågan i dess helhet. Mot denhär bakgrunden yrkar jag bifall till utskottets hemställan. HANSPETERSSON i (vpk):