prot · G309150 · 1979-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1979/80:150 Förhandlingarna leddes till en början av tredje vicetalmannen. § 1 Justerades protokollen för den 13 innevarande månad. Om läget på sjukhusfronten under den pågåendearbetskonflikten § 2 Om läget på sjukhusfronten under den pågåendearbetskonflikten Statsrådet erhöllordet för att besvara i (m) anmälda fråga,1979/80:446, och anförde: i har frågat mig hur jagbedömer läget pä sjukhusfronten under den nu pågående arbetskonflikten och omjag avser atf föreslå regeringen atf vidtaga åtgärder för att tillförsäkramedborgarna den vård de har behov av och har betalt för. har numera upphört. Under den fidkonflikten pågick följde återverkningarna på hälso- ochsjukvården med största uppmärksamhet. Det finns ingen anmälan tillsocialstyrelsen om omedelbar skada på patienter. Sjukvårdshuvudmännen harheller inte redovisat några ur medicinska synpunkter allvarligamissförhållanden. Det har således inte funnits någon omedelbar anledning förmig att föreslå regeringen att vidta åtgärder. redovisade enlägesrapport om konfliktens återverkningar på hälso- och sjukvården. Avrapporten framgår att läget växlade mellan olika sjukvårdsområden. Vissainskränkningar i den planerade vården har företagits. Flera huvudmän harredovisat en lägre beläggning inom opererande verksamheter. På deinternmedicinska klinikerna har beläggningen varit i stort sett oförändrad. På dessa kliniker är andelen akut intagna patienter hög.Akuta ambulans-transporter har fungerat tillfredsställande, men problem harfunnits med transporter av patienter mellan kliniker och till andra sjukhus.Det har också förekommit problem med att skriva ut patienter eftersom denprirnärkorn-rnunala vården inte kunde ta emot dem. Sjukhusens akutmottagningarhar fungerat väl. Lägre besöksfrekvens vid dessa mottagningar har anmälts fråneft par huvudmän. Flera huvudmän har haft svårigheter att klara tvättförsörjningen. Självfallet innebär detta att störningar i verksamhetenhar inträffat och olägenheter uppstått för patienterna vid de flestasjukvårdsinrättningarna. Antalet dispenser från strejken för personal medsärskilt viktiga uppgifter, t. ex. operations- och anestesipersonal, ökadeemellertid snabbt, och vid många sjukhus var operationsverksamheten av nästannormal omfattning vid Om läget på sjukhusfronten under den pågåendearbetskonflikten deltog aktivt i bedömningen av ansökningar orn dispensfrån vidtagna stridsåtgärder. kommer att utvärdera erfarenheterna avarbetskonflikten. Sammanfattningsvis kan alltså konstateras att arbetsmarknadskonfliktensåvitt nu kan bedömas inte har medfört allvarliga medicinska risker men att denhar varit förenad med betydande besvär för patienter och stora praktiskasvårigheter i det dagliga arbetet ute på våra sjukvårdsinrättningar. Jag villäven nämna att man inom regeringen kommer att diskutera hur man skall kunnaundvika atf vårdbehövande drabbas om liknande arbetskonflikter inträffar igen. i (m): Tillåt mig först att tacka statsrådet hennes redogörelse. Min fråga ställdes under arbetsmarknadskonfliktens förstaskede, då man kunde befara aft stridsätgärderna skulle kunna få en långvaraktighet, och jag ansåg det angeläget atf skulle få en aktuellbedömning både av de konsekvenser som redan inträffat och av dem som kundeförutses i fortsättningen. När statsrådet nu svarar, , är det istället möjligt att, som statsrådet har gjort, redovisa ett preliminärtbokslut över en händelseutveckling som slutade med atf regeringen valde att idetta fall - i motsats till ett tidigare - ge efter hellre än att behövatillgripa tvångslagsfiftning. Jag har för min del varit i kontakt med läkare på desjukvårdsinrättningar som drabbats hårdast under konflikten. De bedömde infesituationen så utslätat som tydligen deras huvudmän och hargjort - bland det som statsrådet infe nämnde var t. ex. svårigheten att fånödvändiga laboratorieundersökningar utförda, varigenom diagnostiken blevmycket mera osäker. Detta är enligt min uppfattning mera än'"besvär", mera än "störningar" och "olägenheter"- även om inga skador ännu har rapporterats, så kan sådana mycket väl kommaatt visa sig senare - det är ett undergrävande av läkarnas möjligheter atfhandla på basis av det som skall ligga till grund för deras handlande, nämligen'"vetenskap och beprövad erfarenhet". Allmänna läkarinstruktionen, som jag har levt med i 40 årstid, talar om skyldigheten att ge patieferna de råd och, såvitt möjligt, denbehandling som den sjukes fillstånd fordrar. De stridsåtgärder sorn de fackligaorganisationerna på sjukvårdsområdet tillgrep - jag vill understryka atf vadjag här talar om är endast stridshandlingar inom den offentliga sektorn, inteinom den privata - ledde enligt vad jag har inhämtat just fill allvarligastörningar i verksamheten främst på de sjukhus som särskilt utvaldes tillfackliga slagfrän. Jag skulle därför vilja fråga statsrådet om hon anser detrimligt atf utomparlamentariska krafter skall kunna sätta sådana samhällsfunktionersom sjukvården ur spel och tillvälla sig beslutanderätten över omfattningen av ochkvaliteten pä den vård som det lagligen åligger samhällsorganen atttillhandahålla medborgarna? Jag skulle också vilja fråga om det är rimligt attsamhällets företrädare skall behöva uppträda som supplikanter gentemotutomparlamentariska krafter i sina försök att fullgöra åliggandet attupprätthålla vitala samhällsfunktioner? Jag vill understryka atf den redogörelse jaghar lämnat är eft i högsta grad preliminärt bokslut för konsekvenserna avarbefskon-fliktens verkningar. Som jag sade i svaret skall socialstyrelsenutvärdera detta noggrannare, och innan den utvärderingen är gjord kan jag intege ett definitivt svar på frågan om hur konflikten verkligen har slagit. Jag vet att det förekommit bekymmer bl. a. pålaboraforiesidan, och jag vet också att man haft relativt stora bekymmer häroch var i landet när det gäller journalskrivning och annat sådant som har vissbetydelse för remittering av patienter. Det tillhör de frågor som också måsteutvärderas. I slutet av mitt svar har jag redogjort för att regeringenskall diskutera konsekvenserna av en sådan här arbetskonflikt och vilka åtgärdersom med anledning av den kan behöva vidtas. Innan den diskussionen är slutfördär jag inte beredd att ge ett definitivt svar på hans frågor. Om läget på sjukhusfronten under den pågåendearbetskonflikten i (m): Statsrådet nämnde att regeringen kommer attdiskutera de problem som konflikten har vållat. I anslutning därtill skulle jagvilja ställa ytterligare en fråga till statsrådet. Regeringen måste ändå ha förutsett möjligheten av en meralångvarig konflikt. Det vore därför intressant att få veta om regeringen hadenågon beredskapsplan för sjukvården. Jag kan tyvärr inte redogöra här för deöverläggningar som regeringen hade under arbetskonflikten. De prägladesnämligen av stor sekretess inom regeringskretsen. Sedermera, när möjligheterges, kommer jag emellertid att lämna de upplysningar som kan lämnas. i (m): Jag har förståelse för den synpunkten, och vifår väl ge oss fill tåls när det gäller frågan om regeringens beredskapsplaner. Avslutningsvis vill jag säga, herr talman, att orsakentill att jag har engagerat mig i den här frågan är aft jag i hela mitt liv harvarit offentligansfälld, under olika huvudmän. När vi 1965 tilldeladesstrejkrätt, upplevde jag det som en klar deklassering av vår yrkeskategori. Densom får lov att strejka är ju en person som kan undvaras. För dem som står isamhällets tjänst borde man enligt min mening principiellt kunna kräva ettannat och bättre system, eftersom arbetsnedläggelser inom deras områden Om regeringens syn på sjukvårdsregi o fisin de In ingen alltidfrämst drabbar övriga medborgare, och bland dem de svagaste och mest utsatta. Jag tror också att jag kan säga atf jag aldrig skulle faorder frän fackliga befälspersoner, om de begärde av mig att jag skulle sättamig upp mot samhället och vålla andra människor skada. Det finns inomsjukvården en etik, som måste stå över fackliga strider. Samhället måste å sinsida finna former för att på andra och värdigare sätt honorera dem som väljeraft arbeta under sådana villkor. Överläggningen var härmed avslutad. § 3 Om regeringens syn på sjukvårdsregionsindelningen Statsrådet erhöllordet för atf i ett sammanhang besvara dels () den 9 majanmälda fråga, 1979/80:468, dels () anmälda fråga,1979/80:470, och anförde; har frågat mig orn jag ärberedd att redovisa regeringens syn på sjukvårdsregionsindelningen i landet. Bakgrunden fill frågan är aft det enligt tidningsuppgifterpågår arbete rned att begränsa antalet sjukvårdsregioner. Enligt KarinIsraelsson skulle detta allvarligt kunna inverka på sjukvårdsregion. har frågat mig om de i pressen framkomnauppgifterna angående arbete med ett nytt förslag fillregionindelning är riktiga och, om så är fallet, varför jag har frångått min iUmeå framförda uppfattning om en utvidgning av Umeåregionen med ochJämtlands län. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. När det gäller sakfrågan är jag inte beredd att nuredovisa regeringens syn. Överläggningarna med företrädarna för landstingen ärännu inte avslutade. Jag skall t. ex. träffa representanter för bl.a. och diskutera Umeåregionens specifika problem. Jag vill dock säga till och jag vid bedömningen av den framtida regionindelningen bl. a. har den s. k.regionsjukvårdsutredningens betänkande (SOU 1978:70) som underlag. Ibetänkandet har man. i avsikt att stärka Umeåregionens förutsättningar attbedriva en bra regionsjukvård, föreslagit en minskning av antalet sjukvårdsregionerfrån sju till sex. Förslaget innebär aft och förs tillUmeåregionen. En minskning av antalet regioner från sju till sex medfördock stora problem, sorn berör de nuvarande Uppsala- och Örebroregionerna. Vidmina diskussioner med företrädare för landstingen har framkommit önskemål ornen indelning i fyra stora regioner med minst två regionsjukhus i varje. Ettsådant förslag har också diskuterats inom regionsjukvårdsutredningen. Det haremellertid inte närmare analyserats, eftersom utredningen stannat för ettsexregionsalternafiv. Inom ramen för mina överläggningar har jag tillföreträdare för ställt frågan hur man där skullese på ett förslag, som innebär att fördes till Umeåregionensamtidigt som eft fyraregionsalternativ analyserades. I detta förslag skulleUmeå- och Uppsalaregionerna sammanföras till en region med bibehållande av debåda regionsjukhusen. Under hand har jag därvid fått så negativa reaktioner påförslaget aft det f. n. infe är aktuellt. Frågan bereds f. n. inom . Jag vill ännuen gång peka på atf svårigheterna är stora vid en sådan här förändring. Jaghoppas emellertid att de fortsatta överläggningarna med företrädarna förberörda landsting skall sluta i enishet. Om regeringens syn på sjukvårdsregionsindelningen Jag ber att få tacka sjukvårdsminisfer Holmför svaret på min fråga. Oron över det meddelande som stod aft läsa iVästerbottens läns tidningar om nya riktlinjer för sjukvärdens utformning pådet regionala planet blev stor. Skälen till den oro och förtvivlan som följdeefter uppgifterna är många. Jag skall fa tillfället i akt och ange några. Enligt ett förslag som utredningen har kommit fram tilloch som accepterats av och de grupper inomförbundet sorn utrett frågan skulle sjukhuset i utgöra ett avregionsjukhusen med ett upptagningsområde, motsvarande upptagningsområdet förhögskolan. Därvid skulle då , och tillförasregionen. Patientunderlaget kunde beräknas till ca 900 000. Med hänsyn fill deenorma avstånd som finns inom upptagningsområdet bör det av bl. a. de skäl somdiskuterades i kammaren i går- vilka även angavs i utredningsförslaget - vararimligt atf anse som den naturliga lokaliseringsorten för de verksamhetersom bedrivs på regionsjukhusnivå. har det skapats en positivforskningsmiljö vid , men en nedgradering av sjukhusets statusskulle negativt återverka på forskningen . Utbildning bedrivs i storutsträckning i av vårdpersonal av alla kategorier. Inte minstbetydelsefullt för den utbildningen är aft får ställning somregionsjukhus. Skulle utbildningen mista sin attraktivitet, kommer detta aft negativtåterverka på den framtida rekryteringen till tjänster ute i skogslänen. Ur regionalpolitisk synpunkt är ett förslag med Uppsalasom regionsjukhus för alla Norrlandslän i det närmaste en katastrof. Ingenhänsyn tas fill de patienter som hänvisas dit ner med ibland över attresa. Deras möjligheter till kontakt med de hemmavarande minimeras. Menar depolitiska partierna allvar med att vilja decentralisera verksamheten bör manäven i handling visa detta. Det kan för icke boende i dessa län verka som om vireagerar i onödan på diskussionsförslaget. Men det är av mycket stor betydelseför oss och för den fortsatta utvecklingen av de län vi representerar.Forskning och utbildning kommer aft ta hänsyn till om fårutvecklas som självständigt regionsjukhus eller ej. Frågan gäller egentligenockså om skogslänen fär en möjlighet till utveckling. Om regeringens syn på sjukvårdsregionsindelningen Alla dessa förhållanden ger en bild av den oro som dessauttalanden väckte. Kravet är nu att inga ytterligare utredningar tillsätts utanatt det utredningsförslag som föreligger och som godkänts av de inblandadeintressenterna med det snaraste genomförs. Utredningen har arbetat , och det vore synnerligen ansvarslöst om man inte i detta skede gjordedet slutliga ställningstagande sorn bör göras i denna fråga. Naturligtvisutesluter det infe överläggningar med berörda landsting. Jag ber också att få tacka statsrådet försvaret. Jag tolkar svaret som en bekräftelse på att förslaget om sex regionerstår fast och att Umeåregionen kominer att utvidgas. Som jag redan nämnt i min fråga till statsrådet bedömer vifrån förslaget om regionvårdsindelningen som utomordentligtviktigt för vår sjukvård, infe bara för länet utan för hela . är Umeåregionen den region som har den minstafolkmängden, 650 000 invånare, medan har ca 1,3 miljoner och Stockholm1,6. Detta medför stora nackdelar med hänsyn till det patientunderlag somerfordras för att upprätthålla en adekvat medicinsk standard vid ,som tillika är ett undervisningssjukhus. Redan då proposition framlades var målsättningenatf varje region skulle ha ett befolkningsunderlag på en miljon invånare.Dåvarande medicinalstyrelsen framhöll redan då att det vore önskvärt med enutökning av Umeåregionen - skulle ändå inte bli för liten. För del är avgörandet om attregionunderlaget skall utökas ett mer än efterlängtat beslut. Det pågår ett generalplanearbete med ett projekt förombyggnad av sjukhuset. Men det är svårt för den lokala förvaltningen ochlandstinget atf fastsfälla det exakta vårdplatsantalet så länge beslutet omregionindelningen saknas. Vi avvaktar därför ett snart besked. Det här är också en viktig solidaritetsfråga för oss iNorrland. Såvitt jag nu har erfarit har även jämtlänningarna visat sigintresserade av eft samarbete inom Umeåregionen på vissa villkor, Eft av devillkoren förutsätter ett fungerande kommunikationsnät med bra förbindelsertill och från , Här ställs krav på ett vidgat allmänt samhällsansvar för engemensam trafikplanering för Norrlandslänen, Vi är också helt öppna och positiva för ett utvidgatorganisatoriskt och systematiskt samarbete med , Förslagetinnebär ju t, ex, aft thoraxkirurgi inte skall bli en Umeåspecialitet, En vidgning av regionen medför framför allt att vi kaninfe bara vidmakthålla utan även successivt utveckla specialistvården i nivåmed övriga specialenheter i , Och därmed bildas en stark enhet somunderlag för forskning och utbildning. Kommer inte förslaget att genomförasblir en b-enhet som inte kommer att vara attraktiv, vilket medför negafivaeffekter för utbildning, forskning och sjukvård i norr, F, n, ärNorrland det mest betydande bristområdet när det gäller Genom ett väl utvecklat regionsjukhus meden kvalitativt och kvantitativt god utbildning av läkare kan vi starkt bidrafill att reducera bristen på läkare, och då tänker jag framför allt påNorrbotten. Vissa undersökningar som gjorts tyder på att läkare som fått sinutbildning i stannar i . Jag vädjar därför till statsrådet att tänka på de härförhållandena då det gäller regionindelningen. Det har aldrig varit tal om atf Umeäsjukhusefskulle förlora sin status som regionsjukhus. Tvärtom har jag flera gångerbetonat att underlaget för Umeäsjukhusef som regionsjukhus skall stärkas. De uttalanden som förekommit i pressen där uppe och somhar tillskrivits mina medarbetare i departementet saknar verklighetsunderlag.Mina medarbetare har förnekat atf de har gjort dessa uttalanden. Jag måste alldeles självklart ta hänsyn till samtligalandsting som berörs av den nya regionsjukvårdsindelningen. Det går inte attbara lyssna på ett. Det är det som gör aft det är eft mycket svårt arbete medden nya regionsjukvårdsindelningen, och den far sin tid. Det är min absoluta strävan att försöka tillgodose såmånga önskemål som möjligen kan tillgodoses i denna fråga. Jag vill ocksåbetona att min strävan är aft lägga fram den här propositionen så snabbt detnågonsin är möjligt. Jag är tacksam för att försökerfå fram en proposition så snabbt som möjligt och atf det vi fick läsa i våratidningar där hemma saknar grund. Jag hoppas i alla fall att det som vi har fåttframföra här skall stärka det fijrslag som kommer från utredningen. Vi ser detsom synnerligen nödvändigt atf Umeäsjukhusef får behålla sin status. Jag noterar statsrådet positivainställning fill . Den framfördes ju också vid statsrådets besök i . Jag har själv varit ordförande för i sexår och känner väl till sjukvärden där. Förslaget att skulletillföras Umeåregionen kan i och för sig verka intressant, men vissa grenar avspecialistsjukvården, bl. a. onkologi, ligger f. n. på . Ett förslag med fyra regioner skulle vara mycket olyckligtför regionsjukvården i . Det aktiva lokaliseringsarbefe somförläggningen av regionsjukvården till innebar skulle infe på samma sättkunna fullföljas. Jag poängterar ytterligare att det skulle vara till men försjukvården i med fyra regioner. Om regeringens syn på sjukvårdsregionsindelningen Överläggningen var härmed avslutad. visning av viss film angående THX-behandling § 4 Om visning av viss fdm angående THX-behandling Statsrådet erhöllordet för att besvara () anmälda fråga,1979/80:474, och anförde: har frågat mig om jag ärvillig att medverka till att filmen '"The " visasför bl, a, ledamöter före ställningstagandet i frågan orn legitimanvändning av THX-preparatet för injektion i vårt land. Det är riktigt att ställer en film tillförfogande om THX-preparatet och dess användning. Jag kominer inom den närmastefraintiden att föreslå regeringen en proposition till rned förslag omanvändning av vissa naturmedel för injektion. Om ledamöter har intresseav att se filmen, kan ta initiafiv till att filmen visas. Någonmedverkan från min sida erfordras inte. ANDERSGERNANDT (c): Tack, statsrådet , för svaret, som naturligtvisinte innehåller så mycket som man hade önskat. Man kan ju inte begära att ettstatsråd skall gå från sin arbetsplats till för atf tala om en filmsom givetvis kan skaffa hit ändå, utan avsikten med min fråga var vällitet mer att verka i den anda som jag har gjort fidigare och vill fortsättaatt göra för alla de människor som dels anser sig behöva THX, dels har intresseav att det är tillgängligt. Frän det hållet har man ansett att riksdagsledamöternabör informeras på ett lämpligt sätt om THX. rnen man kan inte begära attriksdagsledamöterna skall kunna informeras rent medicinskt-tekniskt i frågan.Däremot kan de informeras i humanitärt avseende. Det är väl mest sådant somfilmen innehåller - hur människor anser sig ha blivit hjälpta och hurinjektionen går till och annat sådant som är förståeligt för oss som skallförsöka hjälpa allmänheten till det bästa. Även de människor sorn har en sådannaturenlig läggning att de vill nyttja naturmedel bör ju få samma tillgång tillsamhällets omsorger som de människor som håller till godo - om jag får uttryckadet så - med syntetiska medel och litet hårdare preparat. Det är nu många som väntar på en gynnsam proposition, ochjag kanske därför vid det här tillfället och mot bakgrund av frågan om visningav filmen far erinra om en SIFO-undersökning 1976. Av de över 1 000 människorsom då tillfrågades var det dock som ansåg sig kunna lita på att THX botaroch läker, och ansåg att preparatet skulle behöva vara tillgängligt förallmänheten, gärna- givetvis- genom att sakkunniga läkare och sköterskor kundege injektionerna. Naturligtvis kommer det aft bli fortsatta resonemang om dethär, kanske i länga tider, om propositionen blir ogynnsam för medlet. Men jagskall under den halva minut som jag har kvar av min talefid be att få erinra omatt det var vetenskapare som tidigare gjorde kvacksalve-riutredningen - liksomdet är vetenskapare som har gjort , jämställde mansädana människor som är fullt godkända -talpedagoger, psykoterapeuter,psykoanalytiker, fotspecialisfer och kiro-praktorer - med leddragare.bengubbar, åderlåtare, kopplare. ochkloka gubbar och gummor över huvud taget. Man har alltså fått ändra på Nr150 sig, ochdet kan hända att även de vetenskapligt skolade får lov att ändra Torsdagenden Orn åtgärder mot hyreshöjningar Det är alldeles självklart att det är bra omriksdagens ledamöter skaffar sig inforniation innan de fattar beslut i enbestämd fråga, I den här speciella frågan angående THX kan ledamöterskaffa sig information helt utan min medverkan; de behöver inte på något sättbe mig om lov att göra det. Jag har alltså svarat på den fråga som . Sedan ankommer det på ledamöter själva att handla i den härfrågan, Bara helt kort till slut, när vi ändå är innepå frågan om THX och filmen. Man kan säga vad man vill om utredningar,filmpresentation, kunskaper osv,, men det kan väl råka vara så att det är justden enkla beredningsform som har funnit, där preparatet ännu vidinjektionen ärså att säga fullt av liv, som är lösningen på problemet iförhållande till de andra tankegångar som har varit på tal, nämligen att görautvinningar, syntetise-ringar osv, av medlet, där det enligt ett naturenligtsynsätt inte rimligtvis kan ha samma verkan. Men, sorn sagt: Tack för svaret! Vi hoppas alt statsrådetär hygglig mot de litet naturenligt tänkande människorna vid författandet avpropositionen. Överläggningen var härmed avslutad, § 5 Om åtgärder mot hyreshöjningar Bostadsministern ordet för alt i ett sammanhang besvara dels (vpk) den 7maj anmälda fråga. 1979/80:452, dels () anmäldafråga, 1979/80:465, och anförde: har frågat mig om regeringen ärberedd, mot bakgrund av de senaste årens hyresutveckling och aviseradehyreshöjningskrav , atf snabbt vidta eller föreslååtgärder för att stoppa eller begränsa hyreshöjningarna, och i så fall vilkaåtgärder, har frågat mig om vilka åtgärder jag avservidta för atl begränsa de av de allmännyttiga bostadsföretagen redovisadehyreshöjningsbehoven. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. Inledningsvis vill jag erinra om att statens ochkommunernas direkta och indirekta subventioner till bostadssektorn är betydande. kan subventionerna i form av bostads- och räntebidraa samt via skatlesvstemet 11 Om åtgärder mot hyreshöjningar preliminärt beräknas ha uppgått fill mer än 15 miljarderkronor. beräknas subventionerna ha ökat med ca 2miljarder kronor. Ökningen , jämfört med , torde bli ännu större. Jag har i olika sammanhang, bl, a, i åretsbudgetproposition (prop, 1979/80:100, bil, 16 s, 44), betonat att det inte ärrimligt att räkna med någon väsenflig höjning av subventionsnivån i framtiden.Det finns därför anledning att fortlöpande överväga inriktningen av dessasubventioner med hänsyn fill såväl de fördelningspolitiska som debostadspolitiska effekterna och fill de ekonomiska konsekvenserna för statenoch kommunerna. har inte haft något atf erinra mot dessa uttalanden.Sådana överväganden pågår f, n, inom .