prot · G309154 · 1979-12-31 00:00:00 — Detalternativ som propositionen föreslår är alltså inte något alternativ i dag-det är ett alternativ tidigast om eller kanske först . När det gäller de 4-veckorskurser som föreslås vill jagsäga att den formen ju redan prövats. har man pämånga skolorter använt sig av en 5-veckors introduktionskurs, som arrangerats isamarbete mellan AMS och SÖ, Jag skall bara nämna ett par saker till, bl, a,förstärkningen på syo-sidan. Vi har i motioner och i en reservation tagit uppdenna fråga. Vi anser att det är viktigt att de ungdomar som har svårigheteratt få ett fast fäste på arbetsmarknaden får den hjälp de behöver redan iskolan. Vi vet att både invandrarungdomar och andra ungdomsgrupper har svårigheter.Med den belastning som syo-funktionärerna har kan de inte klara dennauppgift. Dessutom ställer propositionen och utskottsmajoriteten kravet att de40-veckorskurser som skall anordnas skall ersätta den förstärkning som sker påsyo-sidan. Jag kan inte se att det här kommer att bli någon förstärkning. Mankommer i stället att ta syo-funktionärer från det ordinarie skolväsendet ochplacera dem på dessa kurser. Det blir alltså inte den förstärkning som viefterlyser i reservationen. Jag vill slutligen beröra en fråga som togupp i sitt inlägg. Han sade att man på eenterhåll har den principiellauppfattningen att det för varje form av utbildning skall utgå studiemedel ochicke lön. Menar att det nuvarande systemet med lärlingsutbildning,där lön utgår sedan parterna tecknat avtal, skall ersättas med studiestöd? Detskulle vara intressant att få svar på den frågan. Vi härden principiellauppfattningen att eleverna antingen själva skall få bidraget eller att detskall räknas av från det bidrag som utgår från staten för den produktion deutför. Vi har också föreslagit - och det har beslutats av denna kammare - attdet snabbt skall läggas fram förslag om ändrat studiestöd som skall gälla föralla typer av utbildning. FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag fårmeddela att anslag om kvällsplenum nu uppsatts. LARZJOHANSSON (c) replik: ställde en del frågor. Jagtycker att en av dem var synnerligen berättigad, nämligen den som han inleddesitt anförande med: Varför går vi i socialdemokratin emot propositionen? Det ärvad vi också har frågat oss mycket . Sedan gör han ungefär samma misstag som alla andradebattörer från den sidan har gjort här: Han upprepar sådant som inteär sanningar. Han säger att här rycker man undan de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna. Eftersom statsrådet har läst högt ur propositionen,får jag läsa högt ur utskottsbetänkandet: "Utskottet delar föredragandestatsrådets uppfattning att verksamheten inte till alla delar kan påbörjasredan vid höstterminens start utan att kommunerna, beroende på sinhandlingsberedskap och på de lokala förhållandena, först successivt kanutnyttja hela den beräknadekapaciteten , Med tanke på denna successiva start med de nyaåtgärderna inom gymnasieskolan förutsätter utskottet att, såsom de föredragande statsråden anför arbetsmarknadsåtgärderna för de berördaungdomsgrupperna inte avvecklas utan att övergångsbestämmelser kangälla inledningsvis". Vi rycker alltså inte undan de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna; påståendet blir inte mer sanning för att man gång på gång upprepardet. Sedan är det faktiskt så att det blir en kraftig utökningav utbildningsmöjligheterna i gymnasieskolan, ! Så återfaller , liksom , i ramtänkandet och pratar om att har man bara en tillräckligt storram, då har man utbildningskapacitet. Men om den ramen innehåller en massa luft-platser som man inte har lagt ut och tomma utbildningsplatser - så är det intesärskilt mycket att skryta med, säger: Vi har i motion begärt åtgärder föratt besätta de lediga platserna. Var så god, här kommer åtgärderna! Det är detsom propositionen är till för, I första hand skall man utnyttja de ledigautbildningsplatser som vi har, i andra hand skall man utöka kapaciteten,framför allt inom den företagsförlagda utbildningen. Dessutom tillkommer deandra åtgärderna-fyraveckorskurser, 4()-veckorskurserosv, Detta är ju i myckethög grad syo-insatser. Framför allt fyraveckorskursen är att betrakta som ettsätt att slussa in ungdomar i olika former av utbildning som vi har erbjudit. Avslutningsvis vill jag säga att jag i mitt tidigareinlägg inte talade om lönebiten, utan jag talade om den arbetsrättsligaställningen för eleverna. Jag slog fast att de skulle betraktas som elever igymnasieskolan. Åtgärder för att främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. LARSSVENSSON (s) replik: Vad är det vi pratar om? Propositionen sägeratt man siktar till att befrämja gymnasieutbildningen så att den kan ersättaberedskapsarbete. Vad man föreslår är ju att de generella beredskapsarbetenaskall upphöra fr. o. m. . Endast i undantagsfall skall de fåutnyttjas. Det är på den här punkten vi har begärt besked gång på gång. Om detvisar sig - vilket mycket talar för - att man inte under detta år kan genomförade förslag som propositionen innehåller, så kommer en hel del ungdomar att såatt säga ramla emellan. Och vad skall man vidta för åtgärder för dessa? När intekommunerna klarar sin planering, när man inte hinner få fram de kontakter manbehöver med näringslivet, då skall man alltså låta ungdomarna gå och vänta påatt man blir färdig - om det sedan tar eller mera. Det är detta som vi är så rädda för, och det är därför visäger: Låt oss få fortsätta att använda såväl gymnasieskolan som dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna till dess att man har ett klart förslag, somger möjligheter för dem som skall anordna denna typ av utbildning att hinnaplanera för den. Det är det främsta skälet. Ramen fanns också-regeringen hade kunnat utnyttjamöjligheten att lägga ut kursen. Vad vi begärt är en redovisning av vilka av deplanerade och Åtgärder för att främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. utlagdautbildningarna som icke kommit till stånd. Varför har man inte kunnat fylla deplatserna? Beror det på att vi här i kammaren fattar besluten , så attkommunerna inte har chansen att planera, eller beror det på att vi inte får uttillräcklig information till eleverna om vilka utbildningar som kan väljas inomgymnasieskolan? I så fall kan det vara så att det inte finns tillräckligt medsyo-resurser för att informera ungdomarna. Den 4-veckorskurs man nu föreslår är likvärdig med den5-veckorskurs som anordnats tidigare i samråd mellan arbetsförmedlingen ochskolan. Jag vet vilka massiva insatser man fått göra. Jag har själv varit med iSSA-rådet, jag har själv suttit med som arbetsförmedlingens representant ochvet att just dessa ungdomar behöver ofantliga insatser för att klara sig. Demåste också ha någonting sedan. Det är detta som är så allvarligt. Har viingenting att erbjuda ungdomarna efter denna korta kurs går de mot ensysslolöshet, och det är det vi måste undvika. LARZJOHANSSON (c) replik: Det hjälper tydligen inte att upprepa sammasak gång på gång. Vill man inte fatta gör man uppenbarligen inte det. Jag skall inte läsa högt en gång till urutbildningsutskottets betänkande -jag bara hänvisar till det och läser någrarader ur arbetsmarknadsutskottets betänkande i stället. Där säger man:"Även på förutsätter statsrådet att det kommer attfinnas behov av att i viss begränsad omfattning anordna beredskapsarbete ellerarbetsmarknadsutbildning för 16-17-åringar." Vi kan inte göra mer än attgång på gång svara och hoppas att det tränger in. frågar sig vad det beror på att vi haftdenna tomgång i gymnasieskolan med ett alltför stort antal icke utnyttjadeplatser som vi har ungdomar som är utestängda från utbildning. Detfinns många skäl till det. Några av de skälen har redovisats tidigare. Andraskäl är att kommunerna, trots att de fått sig en ram tilldelad, inte har kunnatskaffa fram lokaler. Man kan inte ens med relativt långt varsel bygga nyalokaler för alla ungdomar som gör anspråk på gymnasieutbildning, och framförallt kan man inte bygga för hela den ungdomspuckel vi nu har. En hel del av dehär utbildningarna är ganska dyra att anordna. Skall man starta utbildningarsom är attraktiva för just de ungdomar vi talar om handlar det omverkstadsarbete, arbete med fordon osv,, och det är dyrbara utbildningarlokalmässigt, utrustningsmässigt och materielmässigt. Därför är det uppenbarafördelar om man kan lägga en del av den utbildningen ute i de verkstäder ochföretag som redan finns och som redan har den maskinella utrustningen. Det ärdärför det är så praktiskt och lämpligt att försöka att framför allt utöka denhär utbildningskapaciteten på de ställen där resurserna finns. Då blir dettotalt sett ett bättre resursutnyttjande men sammantaget ändå till lägrekostnader, till båtnad för både staten och kommunerna. De tror jag ingen kan hanågonting emot. () replik: vet hur diskussionen gick iutbildningsutskottet angående lärlingsutbildningen. Förslaget gällde attlärlingsutbildningen skulle ligga inom ramen för av eleverna i16-årsåldern, Sedan accepterade man att ramen utökades med de 3 000 platser somföreslagits i budgeten. Det berodde på förslag från socialdemokraterna. Vitycker det är bra med lärlingsutbildning. Vi tycker att man skall finna former för en utbildningvarvad med praktik, teori och arbete. Vi tror att man skall utnyttja deresurser näringslivet ger, men vi måste skapa möjligheter för skolanatt dels kontrollera och bevaka att utbildningen sköts ordentligt, dels se tillatt eleverna får en utbildning som motsvarar den man skulle få om man ginge pågymnasieskolan. Det är där vi riktar den hårdaste kritiken mot de40-veckorskurser som föreslås. Det är tveksamt om de över huvud taget skallkallas utbildning. Vi vill närmast betrakta dem som ett sätt för arbetsgivarnaatt få gratis arbetskraft. Vi anser att intill dess att man klarat av planeringsåtgärdernamåste beredskapsarbete finnas kvar. Det är därför vi icke kan ansluta oss tillett bifall av propositionen. Det borde inte vara svårt att förstå att man intefår rycka undan ett skyddsnät, innan man har ett annat skyddsnät klart. Manmåste ha ett nytt skyddsnät färdigt, innan man rycker bort ett befintligt. Ochvad som står i propositionen är att arbetsmarknadskungöreisen skall göras om,så att den endast i undantagsfall skall tillämpas för beredskapsarbete. Det kaninte förneka. Åtgärder för att främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. Förste vice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik. LINNEAHÖRLÉN (fp): Man kan ställa många krav på ett gott samhälle- om social välfärd, om en rättvis fördelning av de samlade tillgångarna osv.Skall man ha någonting att fördela behövs det emellertid skicklighet ochkunnighet hos dem som skall sköta jobben. Ju mer komplicerade uppgifter vi fåratt ta hand om, desto bättre utbildning behöver vi. Det räcker heller inte meden utbildning i ungdomen en gång för alla. De allra flesta behöver också någonform av fortbildning senare i livet. Arbetsmarknaden ställer med andra ord kravpå en mångsidig och flexibel utbildning. Som det tidigare påpekats under debatten är det i dagens arbetsmarknadsläge besvärligt för unga människor att finnasin plats i arbetslivet. Svårast är det för dem som helt saknaryrkesutbildning. I tider av åtstramning är det de som först blir utslagna frånarbetet. I ungdomarnas eget intresse är det därför mest angeläget att de intesläpps ut på den fria arbetsmarknaden utan någon form av yrkesutbildning eller,för att tala i dagens termer, utan någon form av yrkesintroduktion. För det ärju mot bakgrunden av det rådande arbetsmarknadsläget som det förslag vi i dagdiskuterar skall ses. Det behövs människor med goda yrkeskunskaper för att Åtgärder för att främja imgdomens utbildning i gymnasieskolanrn. skötajorden, maskinerna och människorna - yrkeskunskaper som man måste lära sigunder en längre eller kortare inlärningstid. Önskedrömmen är naturligtvis attvi alla i första hand har ett arbete men också att vi på alla punkter harmänniskor som är kompetenta att sköta sitt jobb och som har en personligtillfredsställelse av det. Den personliga tillfredsställelsen är ju f. ö. tillstor del beroendeav vissheten om att man verkligen kan sitt jobb. Det ärsannerligen inte lätt att ordna det så i samhället, och det ställer stora kravpå flexibilitet i yrkesutbildningen. Från sida har det alltid varit ett önskemålatt ge alla individer möjligheter att göra det bästa av sina förutsättningar. Från vårt håll har det därför rests krav på bättre anpassning mellan skola och arbetsliv, på varvad utbildning m. m. I vårt partiprogram talar vi om att en "större samordning bör eftersträvas av alla de utbildningsmöjligheter, som står till förfogande för dem, som efter en tids förvärvsarbete eller hemarbete önskar återgå till studierna. I denna samordning måste även arbetsmarknadsutbild ningen infogas.- Konjunkturbetingade nedgångar i sysselsättningen bör utnyttjasför utbildningsändamål." De åtgärder mot ungdomsarbetslöshet somarbetsmarknadsministern föreslog låg ju också helt ilinje med detta program. De åtgärderna innebar bl. a. en förstärkning avarbetsförmedlingarnas uppföljande verksamhet, en ökning av bidragen tillberedskapsarbeten och en försöksverksamhet med yrkesutbildning i form avvarvade teoretiska studier och praktiskt arbete med start . Syftetmed åtgärdspaketet var att alla unga skulle erbjudas arbete, utbildning ellerpraktik. Förslagen i årets budgetproposition ligger också helt ilinje med kraven på vad som brukar omtalas som en ungdomsgaranti.Ungdomsgarantin har allfid varit avsedd som ett erbjudande, inte som ettobligatorium, Ingen vill ju tvinga någon till utbildning som vederbörande intevill ha. men alla skall kunna få ett erbjudande om utbildning, arbete ellerpraktik. Trots allt vad som redan gjorts för att bereda ungdomarväg in i arbetslivet finns det fortfarande en del svårigheter att övervinna.Läget på arbetsmarknaden ser inte ut att ljusna under de närmaste åren.Svårast ärdet naturligtvis för de yngsta, 16-17-åringarna - och det är dem somdagens debatt gäller. Det blir därför allt viktigare för dessa ungdomar att haen yrkesutbildning att hänvisa till i konkurrensen om arbetstillfällena. Beredskapsarbeten är ju bra så länge de varar, men de sominte får fortsatt jobb därefter - och det är nog de flesta - är alltjämt likailla ställda på arbetsmarknaden. Skall samhället visa verkligt ansvar gentemotungdomarna bör det se till att om möjligt alla ungdomar får någon form avintroduktion i arbetslivet, någon form av yrkesutbildning. Som folkpartist hälsar jag alltså med glädje de förslag omåtgärder för att främja ungdomars utbildning i gymnasieskolan m. m. som vi diskuterar. En introduktion i yrket kan göra det lättare fören del ungdomar att komma över den tröskel som en längre yrkesutbildning kanutgöra. De invändningar som rests mot proposition 145 från de ungasjälva hänger säkerligen delvis samman med att de ser sin situation i ettkortsiktigt perspektiv.En chans till ett tillfälligt jobb med , kan förögonblicket verka mer lockande än de förbättrade möjligheter till varaktiganställning som en yrkesutbildning innebär. De introduktionsprogram som föreslås i propositionen ärjust avsedda att skapa intresse för utbildning och kunskaper - en förstärktsyo, skulle man kunna säga. Yrkesintroduktionen kan sedan innehållautbildningsmoment för ifrågavarande yrke och ges en så långt möjligtindividuell utformning. Ingen med längre tidsperspektiv än det närmaste halvåretkan väl på allvar betvivla att detta är en reform i ungdomarnas eget intresse. Om bifaller utskottets hemställan får vien utbildning som är avsedd att successivt ersätta provisoriet medberedskapsarbeten och som ger bättre förutsättningar för en varaktiganställning för de unga, och detta ser jag som en förbättring av ungdomarnassituation på arbetsmarknaden. Att det sedan blir förenat med vissa svårigheteratt få det hela att fungera på en gång är en annan historia. De svårigheterna harförutsetts redan i propositionen. Där framhålls därför att reformen måstegenomföras i en sådan takt att gymnasieskolan klarar att ta emot ungdomarna ochatt en övergångstid kan behövas för de lokala skolmyndigheterna. Också utskottet visar på nödvändigheten av en successivövergång: "Med tanke på denna successiva start med de nya åtgärderna inomgymnasieskolan förutsätter utskottet att, såsom de föredragande statsrådenanför i propositionen 1979/80:145, arbetsmarknadsåtgärderna för de berördaungdomsgrupperna inte avvecklas utan att övergångsbestämmelser kangälla inledningsvis," Sådana övergångsbestämmelser har också utlovats från debåda ministrar som deltagit i debatten här . Över huvud taget bör gymnasieutbildningen genom dereformer som föreslås få större möjligheter att på ett flexibelt sättanpassa sig till ungdomars i åldrarna behov av yrkesutbildning.Därtill kommer att det ligger en väsentlig fördel för kommunerna i förslagetnär det gäller att lösa problemet med lokaliteter för utbildningen. Jag yrkar bifall till utbildningsutskottetsförslag i dess helhet. Åtgärder för att främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. FRIDABERGLUND (s): Jag skall i mitt inlägg beröra den del avpropositionen som behandlar beredskapsarbeten. Föredragande statsrådet säger attarbetsmarknadskungörelsen skall änd ras så att beredskapsarbeten normalt intekommer att erbjudas ungdomar . Det här förslaget har väckt stor orohos många, vilket har framgått av pressen, av skrivelser till utskottet och avdebatten tidigare. Arbetsmarknadsläget är synnerligen besvärligt på mångahåll i landet, och den föreslagna förändringen i fråga om beredskapsarbeteninger, som jag sade, självklart stor oro. Pressen kritiserar regeringen för attden, när statskassan sinar, drar in beredskapsarbeten, vilket drabbar de sämstställda. Åtgärden betyder ökad arbetslöshet och utslagning i många kommuner. Åtgärder för att främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. vilkaredan i dag är hårt drabbade av arbetslöshet. I mitt eget hemlän står av ungdomar mellan 16och utanför den ordinarie arbetsmarknaden. 1 kommun är siffran29,, i 25,3 och i . Det är en högst onormalsituation. Dessutom beräknas ungefär 4 000 ungdomar gå ut ochgymnasieskolan samt lämna militärtjänstgöringen denna vår. Det är mot bakgrundav den situationen som man får göra sina bedömningar. Läget är alltså mycket besvärligt. Inga enkla lösningarstår till buds. Det krävs insatser för att öka sysselsättningen på denreguljära arbetsmarknaden, vilket vi socialdemokrater har framhållit upprepadegårger. Arbetsmarknadsministern varnade för en situation därberedskapsarbetena skulle bli ett reguljärt alternativ. Men det blir de baraom arbetsmarknaden och sysselsättningssituationen fortsätter att vara såsom vii dag upplever den på många håll i landet. Kritiken mot regeringsförslaget beror på att det inteöverensstämmer med eller återspeglar många människors verklighet.Beredskapsarbete är ingen normal företeelse och får inte heller betraktas somen sådan. Målet måste vara att alla skall kunna arbeta på den reguljäraarbetsmarknaden. finns det inte praktiska möjligheter till det. Det ärbåde naturligt och normalt att människor blir oroliga när ungefär 350 milj. kr.för beredskapsarbeten bantas bort. Åtgärden drabbar de mest utsatta grupperna isamhället. I lokalpressen har det påståtts - bl. a. från borgerligaledamöter i arbetsmarknadsutskottet - att regeringens förslag harmissförståtts. Det säger alltså ledamöter som själva i utskottet har skrivitunder på att vi måste räkna med att det blir svårt att tillämpa de nyautbildningsprogrammen fullt ut eller ens under kommande läsår. Dehar gjort bedömningen att vi får räkna med att beredskapsarbeten kommer attbehövas . Detta är en helt annan tolkning än denpropositionen gör, alltså att det skall finnas vissa begränsade möjligheter atterbjuda 16-17-åringar arbetslivserfarenhet genom beredskapsarbeten. vill jagfråga utskottets talesmän: Vad är det som avgör om man skall få utnyttjaberedskapsarbeten? Är behovet avgörande eller vilka kriterier ställs? För attundvika missförstånd är det väldigt viktigt för mig att få svar på dessafrågor. Oron i våra kommuner är väldigt stor. Många kommuner harutarbetat program, där man erbjuder ungdomarna i första hand utbildning, iandra hand utbildning kombinerad med praktik och i sista hand beredskapsarbeten.Beredskapsarbeten har alltså varit en sista utväg, om det inte går att på någotannat sätt aktivera ungdomarna. Det finns kommuner som inte kommer att klara av attgenomföra sina program, om de inte får statsbidrag i beräknad omfattning. Härkommer man åter in på kommunernas möjligheter att planera. Exempelvis Kirunakommun har skrivit till utskottet och redogjort för sitt program för detkommande halvåret. Där har man räknat med 15 milj, kr, till arbeten förarbetslösa ungdomar. De skulle sysselsätta ungefär 350 ungdomar. Samtidigtframhåller kommun att man har ett mycket besvärligt arbetsmark- nadslägemed hög arbetslöshet. Får man inte dessa beredskapsmedel, kan man inte hellergenomföra sitt program. Jag vill åter fråga utskottets talesmän: de kommunersom har planer för att klara ungdomsarbetslösheten och har räknat medberedskapsmedel såsom ett led att få dessa medel? Är behovet av insatseravgörande? Socialdemokraterna har i olika sammanhanghävdat att vi inte kan lösa våra framtida sysselsättningsproblem medberedskapsarbeten. Jag upprepar det som andra har sagt tidigare. Så länge viinte har andra möjligheter, är dock beredskapsarbeten ett alternativ. Detstörsta slöseriet med våra resurser är att låta ungdomarna passiviseras. Det görde ganska snabbt om de går sysslolösa. Socialdemokraterna har alltid vetatutbildningens värde och även kämpat för att förbättra utbildningensmöjligheter. Men det måste finnas möjligheter till insatser av typberedskapsarbeten såsom en utväg i de fall man inte genom utbildningsinsatseroch anställning på den öppna marknaden kan klara ungdomarna. Vår viktigasteuppgift är att fånga in och aktivera ungdomarna, innan de hinner bli passivaoch märkta av arbetslösheten. Jag skall i detta fall också något berörariksyrkesskolornas roll . Det finns fyra riksyrkesskolor i vårtland. Med anledning av den förändring som skall ske beträffandearbetsmarknadsutbildningen för ungdomar vill jag ställa några frågor tillutskottets talesmän: denna förändring att drabba riksyrkesskolorna?Dessa skolor tar ofta emot elever direkt från och fångar upp en delav dem som av olika anledningar inte är motiverade för eller inte kommer in pågymnasieutbildning. Kommer detta förfarande att bli möjligt även ?Arne i kommer att anföra flera synpunkter på riksyrkesskolorna,men eftersom detta är ett mycket aktuellt ämne i vårt län har jag ställt dessafrågor. Jag hoppas att jag får svar på dem. Från socialdemokrafiskt håll har vi i olika sammanhangefterlyst en samlad regeringspolitik. Här har vi återigen ett bevis påbristande samordning. Inte ens utskottets majoritet tror att förutsättningarfinns att fånga in alla ungdomar i utbildning. Ändå ansluter man sig tillpropositionens förslag om att ändra arbetsmarknadskungörelsen så att ungdomarunder bara i undantagsfall skall få möjlighet till beredskapsarbete.Genom att rösta på den socialdemokratiska reservationen bidrar man till attinte förvärra en redan besvärlig situation. Med det yrkar jag bifall till desocialdemokratiska reservationerna. Åtgärder för att främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. PÄRGRANSTEDT (c): Att ungdomsarbetslösheten är ett mycketallvarligt problem för vårt samhälle är någonting som vi bara alltför oftatvingats konstatera, bl. a. från talarstol. Vi vet attarbetslösheten är ca större bland tonåringar än blandarbetstagare i allmänhet. Det här är allvarligt, därför att arbetslöshet alltid ären allvarlig och svår situation och också därför att arbetslöshet som inledningpå ens yrkesverk- Åtgärder för an främja ungdomens utbildning i gymnasieskolanm. samma livkan sätta särskilt djupa spår. Därför är det särskilt viktigt med insatser föratt komma åt ungdomsarbetslösheten och göra den så liten som möjligt.