prot · G30994 · 1979-12-31 00:00:00 — resurserpå att bygga fler kärnkraftverk när kapitalet i själva verket bättre -)yfe(-,pu;,pj \i)j() behövs iförnyelse av själva arbetsprocessen och människans kompetens och utbildning.Vi skall inte heller öka graden av mekanisk automatisering. sönderstyekandeav arbetsprocessen och arbetslivet samt av urholkning av varansinnehåll och bruksvärde för människan. Det som kommer att behövas i den nyaindustrialiseringen är tvärtom mindre av massproduktion i stora serier ochmera av produktion som är direkt anpassad till användnings- och marknadsområdena.Vad som krävs är alltså inte mer av själlöst arbete utan i ställetmer av kunskap, överskådlighet och insikt hos alla de människor som Vi behöver inte en minskning av den offentliga sektorn somsä ofta påstås. Tvärtom behöver vi en ökning av den offentliga sektorn och enmodernisering av landet och ekonomin. Detta kräver mer kunnande och mervetenskap, det kräver en helt annan arbetsadministration och arbetsmiljö.Vidare kräver det upprustning av de försummade allmänägda kommunikationerna.En vidgning av den offentliga sektorn medför dessutom i själva verket en mycketviktig marknad för produkter som görs i den nya lätta industrin. Hur skaparman då resurser för en sådan förnyelse? För det första måste man nationalisera de stora privatabankerna, så att man kan styra kapitalet till de framtidsbetonade delarna avekonomin och få dem att snabbt expandera. För det andra måste vi överföra det storaWallenbergimperiet i samhällets ägo. För det tredje skall vi stoppa kapitalflykten ochvalutafifflet. Dessa pengar skall komma till användning här i det egna landet. För det fjärde skall vi bygga upp ett system avsjälvständiga löntagarfonder, som inte skall vara beroende av vare sig deprivata storföretagen eller staten. För det femte skall vi sänka kostnaderna för självaproduktionen. räntan så går hyran ned. sank räntan så minskarjordbrukarnas kostnader. Inför prisstopp på dagligvaror så minskarlevnadskostnaderna, och när hyror och levnadskostnader hålls nere förbättraslevnadsstandarden för människorna utan att det medför någon kostnad förproduktionen. Lågräntepolitik är också någonting som hjälper människor medidéer att till rimligt pris fä pengar att utveckla sina planer och tankar. Men det finns också en annan faktor som måste till. Detgår inte att bara säga att staten skall ta över och att staten skall bygga nya industrier osv. Förnyelsen kräver att människorna själva börjar ta över. att deras skapande kan utvecklas. Då går det inte att ersätta toppstyrda imperium med ett statens toppstyrda imperium. Det går inte att ersätta en form av mänsklig maktlöshet med en annan. En industriell och samhällelig förnyelse kräver ett stort folkligt engagemang. En ny industrialisering kräver insikt och kunnande i de bredaste kretsar- ett kunnande som går långt utöver vad små 29 Nr 94 kadrer av experter kan stå för. O isifuipnden "y" '''8 utveckling förekonomin kräver därför en ny. '>!febnnri 1980 '''"''' '*'- fördjupning av demokratin. Varje statligtföretag, gammalt som borde bygga pä människornas självansvar och självstyrelse. F' uinsdphntt '"'' ''" itta demokratiskt valda representanter, ingastatsbyråkrater Staten må vara den yttersta ekonomiska garanten. Men arbetetsuppläggning, idéerna, ansvaret, besluten - det är de arbetande människornassak. Det är därför det också är så viktigt att det finns starkaoch självständiga löntagarfonder som kan bygga upp egna företag. De kan utgöraen motvikt till det statliga och privata kapitalet. De skall kunna driva sinlinje och ha pengar att förverkliga den. En ny typ av ekonomi, byggd på ökat kunnande ochsjälvansvar, är någonting som är omöjligt utan en långt gående självstyrelse.Det gäller arbetsliv och bostadsområden likaväl som studier och kulturliv. Denär också omöjlig ifall man inte stoppar utbredningen av kärnkraftssamhället meddess hemliga beslut, dess kontroller av anställningar och kontroller avmänniskor, dess hot mot de fackliga fri- och rättigheterna på arbetsplatserna. Det jag här kortfattat har försökt skissa är vad vi i vårtparti, i vår egenskap av socialister, ser som den svenska arbetarrörelsensuppgift inför 1980-talet. Deborgerliga i finansutskottet gillar naturligtvis inte detta. De säger till ochmed att det hotar de demokratiska beslutsprocesserna. Det är ett intressantyttrande. För vad betyder det? Jo, det betyder att de borgerliga tycker att detär höjden av demokrati om får sitta i orubbat bo. Deborgerliga tycker det är demokrati när den ene får rösta för 25 aktier och denandre för 25 000 aktier. Graderad rösträtt precis som det vari kommunalvalenföre 1919! De borgerliga anser demokratin hotadom de vanliga människorna fårmer att säga till om. Enligt de borgerliga hotas demokratin av människornasökade självstyre. Man frågar efter att ha läst det: Hur är det egentligen medde borgerliga partiernas demokratiska trovärdighet? Jagvill ställa en fråga till det tredje borgerligapartiet, . Ni har fått många röster från folk som har sympatierför självstyrelse och decentralisering. Hur kan ni dä regera med partier somgör allt för att stärka storfinansens makt? Hur kan ni tycka att självstyre ochdecentralisering gynnas av att två tre stora finansgrupper kontrollerar störredelen av industrin, av utlandsinvesteringarna, av valutaflödet och av bankerna? En andrafråga går till socialdemokraterna. Ni säger i era utlåtanden att vpk:s förslag inte går att genomföra på grund av brist på resurser. Själva säger ni att ni vill göra så att ni håller tillbaka den offentliga sektorn föratt ge mer utrymme åt företagens investeringar. Ni vill alltså överlämna åt företagen att bestämma utvecklingen. De skall få bestämma hur mycket de vill investera, vad de vill investera i och var de vill investera. Tydligare kan det knappast framgå vilket dilemma socialdemokratin 30 befinner sig i. Ni står vid ettvägskäl, där ni har tvä vägar att välja Å ena sidan kan socialdemokratin fortsätta att tro på enpolitik, där allt vad Nr 94 de arbetande människorna gör måste ske på storfinansens villkor, i något Onsdaeen den slags ny stor omfamning mellan herrar och . Å andrasidan har ni möjligheten att söka er tillbaka till den politiska traditionsom företräddes av sådana människor som , den Finansdebatttradition som han försökte realisera i sin budgetpolitik som finansminister ochsom han diskuterade i sina skrifter om den ekonomiska demokratin - en traditionvars kärnpunkt han alltid beskrev som en samhällets grundläggande och totalaförändring. När skall ni i socialdemokratins ledning inse att densocialistiska traditionen faktiskt är arbetarrörelsens viktigaste arv? När skallni se att epoken nu går mot sitt obönhörliga slut och att det borgerligasamhällets kris kräver en djupgående radikalisering av hela arbetarrörelsenspolitik? Den dag den radikaliseringen kommer skall vårt partivälkomna den. Den skall komma som en frisk vind i den unkenhet och det förfallsom tyvärr nu förhärskar i svensk politik. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till vpk:ssamtliga motioner på det finanspolitiska området. () replik: Det finns en djup klyfta mellanvänsterpartiet kommunisterna och övriga riksdagspartier i vårt land - enklyfta som aldrig kan överbryggas. I ett kommunistiskt samhälle går demänskliga fri- och rättigheterna förlorade. Det finns inte på hela jordklotetett enda undantag från den regeln. I kommunisternas riktlinjerför svensk samhällspolitik finns också inslag som innebär omfattandeförstatliganden och andra åtgärder i kollektivistisk riktning, dvs. åtgärdersom skulle föra oss närmare målet för en kommunistisk samhällsomvandling. Här säger utskottet klart ifrån att ett genomförande avdet programmet inte skulle innebära någon demokratisering av vårt näringsliv.Det skulle snarare hota demokratin och minska de enskilda människornasinflytande. Det här uttalandet, , är inte bara intressant, somJörn sade , utan det är grundläggande. De ekonomiska resonemangeni vpk-motionerna är inte av denna världen. Bakom den bedömningen stårfinansutskottet enigt. Utskottsmajoriteten konstaterar att vpk:s förslag skulleomöjliggöra en lösning av våra ekonomiska problem. Och i s-reservationen heterdet att vpk-förslagen innebär en överbudspolitik som saknar förankring i denekonomiska verklighet som vi har att leva med. säger i sitt anförande här att samhälletskall göra större insatser. Samhället skall ta över. Ja, självfallet - om man vill ha en utveckling mot ettkommunistiskt samhälle. För egen del vill jag gärna säga att de här förslagen.Jörn , möjligen kan genomföras om man först enligt kommunistisk modell avskaffar de beslutande organen riksdag, landsting och kommunfullmäktige 31 Nr 94 - församlingar som genom fria valhar utsetts att efter bästa förmåga bygga ett Onsdaeen den samhälle i enlighet medbefolkningens önskemål. Men resultatet av ett ?7 februari 1980 kommunistiskt minoritetsväldeskulle otvivelaktigt bli sänkt standard och förlorad frihet, JÖRNSVENSSON (vpk) replik: Låt oss , , föra den härdebatten om demokrati, inte på det sätt som du gör, med svepande fraser somöver huvud taget inte handlar om verkligheten, som inte talarom hur detverkligen är och hur det skulle vara i den svenska verklighet som vi lever ioch som vi i den här församlingen i någon mån har ansvar för. Låt oss diskuterakonkret och praktiskt vad demokrati betyder - för dig som liberal, för mig somsocialist. Hur vill du att ett stort företag i det här landet skallstyras? Vad betyder demokrati i det sammanhanget för dig? Är det attdirektören, styrelserna och några stora aktieägare bestämmer? Är det så du villha det? Är det önskvärt med graderad rösträtt i bolagen när det gäller attrösta om människornas väl och ve, om investeringar och om arbete åt folk? Villdu tillbaka till den graderade rösträtten även på andra områden, så att demäktiga alltid skall kunna överflygla de mänga och svaga, eller vill du - såsomvi vill - ersätta storfinansens och det rika fätalets makt över de industriellastorföretagen med demokratiskt valda styrelser, tillsatta i hemliga och friaval av alla dem som arbetar i de enheterna och ansvariga inför dem som harutsett dem? Vill du ha i princip samma ordning i de stora företagenssjälvstyrelse som vi har i kommunala angelägenheter? Pä det området gårvi alla och röstar för att välja våra representanter, och förhandlingarna äroffentliga, så att vi har insyn i besluten och i handlingarna. Vill du ha detpå det sättet, eller vill du ha kvar det såsom det är . då en liten gruppmänniskor bestämmer hur mycket kapital som skall flöda ut ur landet, bestämmeröver investeringar och satsningar, bestämmer att skall dömas till enhalvkolonial ekonomi eller bestämmer att det och det företaget skall läggasned? Tycker du att fåtalsväldet är demokrati, eller tycker du att de arbetandessjälvstyrelse är den demokrati du skulle vilja se förverkligad? Så står frågan. Uttala dig om det, och kom inte med någraallmänna och svepande fraser! Håll dig till den verklighet där vi nu står, fördet är det handlingssätt man där väljer som avgör om man i själ och hjärta ärdemokrat eller ej. () replik: Liberalismen arbetar, , för enökad demokra tisering av näringslivet. Därom råder det inget tvivel. Men de väsentliga frågorna i debatten med kommunisterna gäller det framtidssamhälle som ni står för. Det vore rimligt om försökte svara på tre frågor, som han naturligtvis inte kommer att tycka om men som jag vill ställa till honom som en exemplifiering av detta påstående. 32 För det första: Varför stårBerlinmuren där? Varför får inte människor i ett kommunistisktsamhälle lämna landet om de vill det? Varför vågar de inte Nr 94 återvända,om de lyckas lämna landet, om inte av fruktan för repressali- Onsd'ieen den '- För det andra: Varför slår den gamla damen den tidning hon bär under armen ibordet så att servisen hoppar med följande utrop: Jag bär på en Finansdebatt tidning,men jag läser den inte, för det är bara regeringspropaganda! hände iPrag just när man firade det dystra minnet av händelserna 1968. Varförfinns det inte ett enda kommunistiskt samhälle . yttrandefrihetoch åsiktsfrihet råder? För det tredje: Varför får man inte i något av dekommunistiska samhällen som finns i fria val avsätta sina makthavare ochersätta dem med nya? Till de allra största prövningarna i den här kammaren.Jörn , hör att uppleva hur ni kommunister orerar om mänskliga fri- ochrättigheter. Jag skall ge ett exempel från den allmänpolitiska debatten den 30januari. Då sade : "Vi kommunister har fått slåss för dedemokratiska rättigheterna. Därför värderar vi dem högst. Därför är det ocksåangeläget att slå vakt om erövrade demokratiska fri- och rättigheter." Man upplever ofta en diskussion med kommunisterna som attdet är fråga om att springa i kapp med kalvar. Ni flyr ständigt undan frän deväsentliga frågorna om det framtidssamhälle som ni står för. Det är, JörnSvensson, ett evigt kesande med rumpan i vädret. tror antagligen pä sin egen förkunnelse.Därför borde han använda sin skarpa hjärna och sin rappa tunga till attförklara för oss andra vad det är för väsensskillnad mellan svensk kommunismoch den kommunism som v; kan se på andra håll i världen. Om villstå som förkämpe för demokratiska fri- och rättigheter, ser jag ingen annan rådän att han måste avsvära sig sin politiska åskådning. (vpk) replik: Till skillnad från skall jagförsöka hålla huvudet litet högre än där kalvarna har svansen. Jag tar gärna enutförlig diskussion om de här större frågorna när vi har tid och kan analyserasaker och ting. Men det är bara det att finansutskottets betänkande och denekonomiska politiken i för ögonblicket inte gäller politiken i andraländer. Jag skall som sagt gärna ta den diskussionen vid något annat tillfälle,men den står nu inte på dagordningen. På dagordningen nu står hur det skall vara i . Jagvill då upprepa min fråga till , som han försöker rännaifrån genom att tala om sådant som debatten inte handlar om: Vad är liberaldemokratisyn? Är det att skall sitta och dominera den svenskainvesterings- och industripolitiken ? Är det liberal demokratisyn?Är det liberal demokratisyn att det skall vara graderad rösträtt i företagen,så att den ene har 25 röster, den andre 25 000 och de flesta ingen rösträttalls? Är det detta som är demokrati för ? Jag harhär skisserat riktlinjer för en ekonomisk demokratisering i , 33 , protokoll 1979/80:94-95 sådan vårtparti vill se den förverkligad och sådan jag tror att alla ärliga socialister idetta land och dess arbetarrörelse vill se den förverkligad. De riktlinjernainnebär att man i alla företag, precis som man gör på den politiskasamhällssektorn, i fria och hemliga val väljer representanter som skall sitta istyrelserna, styrelser som skall vara ansvariga inför alla de arbetande ochinte bara inför ett litet fåtal stora aktieägare som alltid kan rösta omkull deandra. Detta system innebär att varje människa aktivt skall delta ibeslutsprocessen och att ingen människa skall vara maktlös, såsom de flesta äri ett modernt storföretag , när man beslutar lägga ner den ena eller denandra enheten eller dödar näringslivet på en hel ort, vilket nu sker gång pågång. vill jag fråga dig, : Är du för endemokratisering av företagen, så att storfinansens och de stora aktieägarnasmakt helt kommer bort och så att de många arbetande människorna rycker upp ochblir de som beslutar och bestämmer? Det är vad demokratin handlar om. Svara migpå detta, som är hämtat ur den svenska verkligheten där du skall verka och därdu skall ta ställning! Är du demokrat eller är du anhängare av det ekonomiskafåtalsväldet? Det är så fråean står här. Talmannen anmälde att anhållit att tillprotokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik, Vårt land står utan tvivel inför betydandeekonomiska problem. Men efter långa klagosång tidigare i dagkänns det nödvändigt att påpeka att det är problem som har sin upprinnelse iden politik som fördes under det långvariga socialdemokratiska regeringsinnehavetoch som innebar en alltför snabb expansion av den offentliga sektorn påbekostnad av den exportinriktade och importkonkurrerande industrins utbyggnad. De svårigheter som detta föranlett har sedan förvärrats avde kraftiga oljeprishöjningarna med en första våg 1973-1974. Efter denfelslagna överbryggnings-och lagerstödspolitiken fölldet pä den första borgerliga trepartiregeringens lott att föra in densamhällsekonomiska utvecklingen på rätt väg igen. Det arbetet krävde iblandrätt obekväma åtgärder som kunde skällas för svängremspolitik. men det varfråga om åtgärder som även enligt oberoende ekonomer var nödvändiga. Arbetet på att återställa balansen i vår ekonomi hadekrönts med inte oväsentliga framgångar, när den andra stora prisstegringsvågenpå olja och petroleumprodukter satte in . Eftersom dentid under vilken vi hade möjlighet att börja återställa våra ekonomiskareserver blev så utomordentligt kort, är utgångsläget för att möta de nyapåfrestningarna och återvinna balansen - både inom landet och i förhållandetill omvärlden-klart sämre än förra gången. Det som då kunde uträttas på två årkanske nu måste ta den dubbla tiden i anspråk. Men det finns ingen anledningatt förtvivla - med en realistisk och beslutsam ekonomisk politik så går det. Ett av våra mest angelägna mål måste då vara att minskaSveriges stora Nr 94 oljeberoende. Starka skäl talar för detta, även om manskulle bortse från de Onsdaeen den senaste årens prishöjningar. Olja ärtill att börja med en alldeles för värdefull råvara föratt bara brännas upp. Den har de mest skiftande alternativa användningsområden,där dess fördelar är mycket mer påtagliga: som inslag i Finansdebatt byggnadsmaterial,i läkemedel osv. Att hämta hit stora mängder olja för uppvärmningoch elproduktion är dessutom som bekant förenat med Själva transporterna är känsliga med stora risker för Och när sedan förbränningen sker, smutsar vi ned ännumera i luften med ytterligare skador på hälsa och miljö som Tillgången på den knappa resurs som oljan utgör är ocksånågot av ett fördelningsproblem mellan rika och fattiga länder. För att dentredje världens medborgare skall kunna höja sin utvecklingsnivå och sin levnadsstandard,måste de få öka sin andel av världens oljeförbrukning. Det blir därmed ettinternationellt solidaritetskrav att de utvecklade industriländerna utnyttjarsitt tekniska och vetenskapliga kunnande för att ersätta oljan och även koletmed andra för dagen tillgängliga energikällor, främst kärnkraften. Till allt detta kommer så försörjnings- ochkostnadsproblemen med oljan. Vårt beroende av leveranser från ett begränsatantal, ofta föga stabila, oljeproducerande länder är äventyrligt frånberedskapssynpunkt och med hänsyn till vårt lands möjligheter att klara enavspärrning. Och det är naturligtvis i högsta grad äventyrligt med hänsyn tillvåra möjligheter att föra en konsekvent ekonomisk politik i syfte att bevaraoch förstärka medborgarnas välfärd i vårt land. Vadden framtida energipolitiken beträffar befinner vi ossf. n., milt talat, i ett skede av ovisshet inför folkomröstningen den 23 mars.Vi moderater gör den alldeles klara bedömningen att en första förutsättning föratt vi skall kunna ta oss ur våra nuvarande ekonomiska svårigheter är att vianvänder våra 12 kärnkraftverk så som linje 1 förespråkar. Det är angeläget attovissheten på denna punkt skingras möjligt. Från den synpunkten kännsdet som en lättnad att folkomröstningen faktiskt börjar - det ärju för att gå till posten och lägga en röst, som skall ge Energiför ! Men en tryggad energiförsörjning är endast en av fleraförutsättningar för en framgångsrik ekonomisk politik. Även i övrigt gäller detatt vinna största möjliga uppslutning kring en verkiighetsanknuten bedömningavdet aktuella läget och av våra handlingsmöjligheter. Det konstateras ifinansutskottets betänkande, och jag vill gärna upprepa det här i debatten, attdet mellan den borgerliga majoriteten och den socialdemokratiska oppositionennumera tycks finnas en inte obetydlig åsiktsöverensstämmelse beträffande problemensart och uppkomst samt beträffande de mål vi bör ställa upp för framtiden. Dettaär kanske svårt att tro efter framträdande här , menutskottets ordförande har redan givit vissa exempel på detta, och jag skallockså lämna några bidrag. Nr 94 Redan den första meningen i den socialdemokratiska reservationen OnsH'icrpnden innebär ett senkommet men därförinte mindre välkommet erkännande av 77fbrii-iri 1980 ' '' ' ~ alltså vid tiden för de borgerliga partiernasövertagande av regeringsansvaret - stod klart att den svenska ekonomin stod inför stora har man snarastförsökt skapa det intrycket att det varit tillkomstenav en borgerlig regering som på något underligt sätt har legat bakom de senasteårens svårigheter med höjda oljepriser och annat. Det finns också all anledning att ta fasta på deterkännande av den ekonomiska tillväxtens betydelse som återfinns i densocialdemokratiska reservationen liksom i den bakomliggande partimotionen. Enannan punkt där samstämmighet föreligger gäller förordet för en öppen ekonomi.Vi moderater kan helt skriva under uttalandet att det är genom att satsa på enökad industrisektor och en ökad konkurrenskraft som vi skall komma tillbakatill jämvikt i våra utrikes affärer och att det är nödvändigt med hänsyn tilllevnadsstandarden att vårt land deltar i det internationella handelsutbytet. Denna ansats till samsyn mellan regerings- ochoppositionspartier beträffande bakgrund och mål är ett betydelsefullt framstegmen tyvärr kanske inte tillräckligt för att också utgöra en grund för ettsamförstånd när det gäller den praktiska politiken. Det vore önskvärt - ochskulle underlätta avsevärt i en besvärlig situation - om vi också kunde anläggaett likartat betraktelsesätt med avseende på de medel, de konkreta åtgärder somnu bör sättas in. Visserligen är det socialdemokratiska programmet endast vagtskisserat. Men den diskussion som förekommit - i ochutanför utskottet - tyder på att oppositionen vad gäller de konkretaåtgärdsförslagen närmast anstränger sig för att inta från regeringspolitikenavvikande ståndpunkter. Förklaringen är väl dels av taktisk natur och därmed,låt mig säga, normal för ett oppositionsparti men dels också ideologisktgrundad. Där de icke-socialistiska partierna vill arbeta med generella metoderi stimulerande syfte, där vill socialdemokraterna tillgripa tvång och styra idetalj. Borde det inte snart vara dags för socialdemokraterna atterkänna att det inte går att kommendera fram investeringar i näringslivet? Man kan komma en bit på vägen med stimulansåtgärder, men det avgörande är att den som gör investeringen och därmed i slutändan står risken bedömer att den kan bli räntabel. Vi måste återställa framtidstron och villigheten att göra nysats ningar i de företag som vi är ense om skall bära upp vår fortsatta expansion i öppen konkurrens med andra länder. Men det gör man inte genom att hålla det fondsocialistiska hotet levande, vilket bidrog till medsitt anförande. Det gör man heller inte genom att - som utskottets socialdemo krater föreslår i sin reservation - snärja in näringslivet i ytterligare föreskrifter om obligatorisk vinstavsättning på till räntelösl konto i liksbanken och om inrättandet av en strukturfond, uppbyggd med hjälp av höjda pålagor på företagen och indragna s, k, övervinster. Då är det betydligt mer verkningsfullt att underlätta företagens anskaffande av riskvilligt kapital 36 . genom att förbättra villkorenför skattefondssparande. att lindra, helst avskaffa,dubbelbeskattningen av aktier och att anpassa aktievinstbeskatt- Nr 94 ningenefter inflationen, vilket regeringen har tagit initiativ till. Pä sammasätt som näringslivets investeringsvilja naturligtvis är beroende 27februari 1980 av hur denkommande kärnkraftsomröstningen utfaller påverkas den också av denpågående lönerörelsen och dess resultat. Även här anger utskottets Finansdebatt majoritetoch minoritet samma målsättning, att skapa förutsättningar för en lugn ochstabiliserande avtalsrörelse. De allmänna förutsättningarna för