prot · G30998 · 1979-12-31 00:00:00 — Det är väl ändå inte meningen all MBL-förhandlingarnaskall slutföras och beslut om en nedläggning av fabriken i skall fattas,vilket innebär att ytterligare över 200 personer i kommer att saknaarbete, utan att vare sig fonden för industriell utveckling eller regeringenger ett livstecken ifrån sig. måste jag allvarligt påminna industriministernom löftet från och be om ett klarare besked än det som kommertill uttryck i de tre Om åtgärder för att förbättra sysselsättningsläget iVärmlands län Om åtgärder för att förbättra sysselsättningsläget iVärmlands län sistaraderna i det svar som här lämnade. Är det verkligen så inom departement har gjort det maximalt möjliga för att infrialöftet från om en snabb behandling av Dejeärendet? Om så skullevara fallet, hur skall då inte situationen te sig för de krisföretag som intefår några löften om förtur? Hur länge skall inte de få vänta, när ettförlursfall lar så grundlig tid som i fallet ? Delta vill jag, herr talman,ha ett konkret svar på. Får jag först till tredje vice talmannen säga att jag visserligen hänvisar till den Värmlandsdebatt som vihade här i kammaren - vi har f. ö. också haft debatter omVärmlandsproblemen efter det tillfället - men jag gör det därför att när detgäller den principiella synen på Värmlandsproblemen och hur dessa skallbemästras, så har det inte skett några förändringar från regeringens sida.Däremot är det alldeles uppenbart att det har skett en del konkreta insatserunder den tid som gått sedan den senaste större Värmlandsdebatten. a. harett antal lokaliseringsärenden behandlats. När del gäller industriprojektet , somtredje vice talmannen åberopar, kan jag säga att förhandlingar pågår mellanhandelsdepartementet och . Jag skall inte föregripa deförhandlingarna. Jag har bara en allmän förhoppning om att de skall leda tillett positivt resultat. Över huvud taget pågår fortlöpande en aktivitet här ochen dialog mellan länsmyndigheter och för att lösa de svårasysselsättningsproblem som har. frågade om min inställning tillexperimentet med samarbetet mellan och , dvs. en närmarekontakt mellan länsarbetsnämnderna som innebär att man flyttar både jobb ocharbetskraft. Jag tycker att detta är intressant och bör kunna ge viss värdefullerfarenhet för framtiden. Min principiella inställning är att vi i ett moderntsamhälle framför allt skall kunna flytta jobben dit där arbetskraften finns ochatt alla möjliga ansträngningar bör inriktas på detta. Får jag sedan ta upp frågan om . Enligt vad jag trormig vela pågår diskussioner mellan Vänerskog och andra förelag om enförläggning av utvecklingsprojekt och en viss ny fillverkning till . Det ärnaturligtvis på del här stadiet för fidigl att uttala sig om vad som kan blidel konkreta resultatet av dessa samtal. Men jag och industridepartementet ärberedda att skapa förutsättningar för att sådana projekt skall kunnaförverkligas, så att driften vid kan upprätthållas. I anslutning fill vad sade vill jagframhålla att beskedet om förtur avsåg att vi skulle ta oss an Vänerskogsproblem med förtur. Det har vi gjort. Svårigheten är emellertid alt regeringeninte har några speciella anslag för att gå in i cellulosaindustrin ellerpappersindustrin med direkta driftbidrag. Det har vi inte, bl. a. avhandelspolifiska skäl, haft anledning all praktisera, och jag upplyste redanvid uppvaktningen att problemet är alt denna typ av bidrag inte finns. Men jagsade alt vi var beredda att pröva andra vägar föralt klara Vänerskogs problem. Del är det som vi hållit på med, även om deltagit sin lid. Jag kan klart säga att om industrifonden finner att en fortsaltverksamhet vid utvecklingsmässigl är intressant men all fonden inte ansersig ha tillräckliga egna resurser, så är jag för min del beredd all iregeringen aktualisera frågan om särskilda åtgärder för . Tredje vice talmannen (): Tack, industriministern, för det härkompletterande svaret. Det innehöll efter vad jag kan bedöma en del merpositiva saker än det skriftliga svaret. Industriministern säger all det gjorts en del konkretainsatser sedan debatten hölls. Det är rikfigt, men tyvärr har detockså uppstått ytterligare problem. Det var det jag försökte stryka under. Jagbeskrev "bekymmersitualionen" och sade att vi i ligger tvåai bekymmers-ligan bland länen. Vid räkningarna våras var utgångslägelbetydligt bättre. vet vi att del blivit en förbättring i landet i stort,vilket är glädjande. Men vi har inte fått del av den konjunkturförbätlringen -den har inte slagit igenom i . När det gäller Svenska Rayon säger industriministern allhan har förhoppningar om ett positivt resultat. Jag vill understryka all dethar verkligen jag också. Det skulle vara ett dråpslag mot länet om det inteskulle gå alt lösa del problemet. Jag hoppas verkligen att det blir ettpositivt resultat. Sedan vill jag instämma med industriminislern påytterligare en punkt, och del är när han säger alt han tycker att det ärprincipiellt bättre om man kan flytta jobben. Jag tror all del är en rikliginställning. Jag har själv i AMS haft tillfälle att lyssna till redovisningarfrån länsarbetsdirektörerna för det här försöket. Jag tror att del är väldigtvärdefullt om man kan hitta en lösning som innebär att man i stället för attlägga ut beställningar hos underleverantörer i utlandet ger beställningarnafill de län som har arbetskraftsöver-skoll som är så kraftigt som i de län somvi nämnt i den här debatten. Sedan skulle jag vilja fullfölja den fråga som jag ställdeoch knyta an fill debatten . Då sade industriministern att vi har enförbättrad instrumentarsenal, och han fortsatte att vi är "beredda att gåvidare - inte bara genom att förstärka den regionala utvecklingsfonden utanockså genom att utvärdera erfarenheterna av de regionala investmentbolag vi haroch i tillämpliga delar gå vidare. I den mån utvärderingen ger positivaresultat är vi beredda all göra detta också i ." Då vill jagställa frågan: Hur lång lid kommer denna utvärderingsprocess att ta? Jagställer den frågan eftersom jag vet att Utvecklingsfondens direktör är mycketintresserad av detta. Han har gång på gång fill oss riksdagsledamöter - dettror jag att kan intyga - sagt alt detta är en väg alt skapa nyasysselsättningsfillfällen. Om åtgärder för att förbättra sysselsättningsläget iVärmlands län GUNNAROLSSON (s): När jag lyssnade till industriministern fickjag ett intryck av att han för sin del anser att det trots den här långa väntanännu är för tidigt att Om åtgärder för att förbättra sysselsättningsläget iVärmlands län ge Dejeett konkret besked. I det skriftliga svaret säger industriministern altfyrabruksprojektet inte motsvarat förväntningarna. Men faktum är juall förutom den mörka bild som industriministern tecknar i det skriftligasvaret så finns del också inslag som ger hopp för framliden. Det borde inte vara för tidigt alt ta ställning till deprojekt som tagils fram i . Låt mig nämna bara ett exempel. I pågår f.n. en framgångsrik framtagning av en produkt som ersätter asbesten, f. ö. denprodukt som övertogs från Slrömsnäs Bruk. Den utvecklingsplan somfinns för har av olika tekniker förklarats realistisk, och den hargodkänts av . Planen bygger främst på utveckling avspecialkvalile-ler. Vi talar om fyrabruksprojektet som en enhet, och jag villsäga också bara ett par ord om och Bäckhammar. Vissa förhoppningar harockså tänts i , där skälen för ansökan om sysselsattningsstöd i tre årär att man vid bruket här vill fullfölja den utveckling av kabelpapper ochandra nya produkter som påbörjades och som är på god väg att lyckas. Vi skall inte heller glömma Bäckhammar, där det finns ettklart uttalat behov av investeringsstöd för en omfattande ombyggnad av PM 5,dvs. den pappersmaskin som producerar säckpapper. En investering i Bäckhammarskulle dessutom kunna bli en betydande injektion för KMV i . Men som framhölls vid uppvaktningen, som jag återkommertill, finns den akuta krisen vid bruket i . Här liksom i alla andra fallmåste del vara klokt att söka bevara de över 200 arbetstillfällen som finns.Att i dagens - har tecknat bilden av läget här -fillskapa ersättningsjobb för 200 pappersarbelare är inte bara en omöjliguppgift, ulan det skulle också bli betydligt kostsammare än att gå in och sökarädda de arbetstillfällen som finns. Vad beträffar det allvarliga sysselsättningsläget f. ö. iVärmland, som berört, så vill jag i korthet nämna att vifrån socialdemokratiskt håll i vår sysselsätlningsmotion ställt en rad konkretakrav som, om de genomfördes, skulle få betydande positiva effekter för vårtlän. Vi har bl. a. i vår sysselsätlningsmotion föreslagit fidigareläggning avlandsfingskommu-nala investeringar, att stöd skall utgå för byggande avkommunala industrilokaler, alt ett statligt industricentrum skall etableras iTorsby, att ökat stöd skall ges till turismen, att särskilda investeringarskall göras i väg-och järnvägssystemel, att en särskild forskningsslalion vidrikssägverkssko-lan i skall inrättas, alt bidrag till särskildaskogsvårdsåtgärder skall utgå till hela länet och alt ett särskiltutvecklingsbolag skall inrättas i . Vi har vidare krävt ett statligtdelägarskap i Svenska Rayon i . Dessa förslag är nu föremål för utskottsbehandling, bl. a.i närings-, arbetsmarknads- och utbildningsutskotten, och vi skall återkommatill dessa förslag när vi skall behandla dem här i kammaren. Dåfår ledamöter, oavsett partitillhörighet, tillfälle alt bekänna färgoch visa om man menar allvar med att vilja gå in och hjälpa en region som avolika orsakerhamnat i en ytterst besvärlig situation. Jag skall återvända till . Jag blev litetpessimistisk , och det får industriministern förlåta mig. Efter att ha lästsvaret och lyssnat till industriministern är jag nästan böjd att tro allNils Åsling inte har för avsikt att gå in och hjälpa och Vänerskog i denrådande situationen. Är det så all det inte finns medel för att gå in och geVänerskog begärda 10 milj. kr. och samma belopp , tror jagatt alla parter skulle vinna på om klart säger ul detta. Enligtuppgifter som jag fått avser parterna alt slutföra MBL-förhandlingarnaunder april månad. måste givetvis parterna ha fått besked såväl frånregeringen som från Fonden för industriellt utvecklingsarbete. Min fråga måstedärför bli: Hur länge skall behöva vänta ytterligare? är det intelängre tal om att ge förtur. efter två månaders väntan avkrävsindustriminislern ett besked. Hur många dagar till kan det dröja innan beskedlämnas, om vi nu inte kan få ett besked här ? Det senare vore ju delbästa. Om åtgärder för att förbättra sysselsättningsläget iVärmlands län Får jag till tredje vice talmannen säga all vi väl bör notera att den konjunklurförbätlring som kommitfill svensk skogsindustri också gäller . Om jag inte tar alldeles felhar de värmländska sågverken goda tider just . Det är klart all det finnsproblem inom massa öch papper. Vi är medvetna om att det där förekommer strukturproblem,som är en av anledningarna till frågan och interpellationen. Men även här harvi ju snabbt förbättrat situafionen, och det måste också sälla sina spår i devärmländska företagen. Det är jag övertygad om, och jag har klara indikationerpå det. problem är dock alltjämt stora på grund av har ett för ensidigt beroende av järnet, stålet och skogen, och man åkerberg- och dalbana med de konjunkturcykler som gäller för de råvarubaseradeindustrierna. Men del är för arbetet att diversifiera näringsliv somvi har skaffat en ny instrumentarsenal som del nu gälleralt utnyttja. Den utvärdering av våra nya institutioner på det härområdet som jag aviserat kommer självfallet att la sin tid, eftersom del kommittill så mycket av investmentbolag och utvecklingsbolag , men jagräknar med att under loppet av 1981 ändå kunna återkomma med mera precisaförslag om hur man skall gå vidare på det här området. vore detlyckligt om vi fick samla litet mer erfarenhet. Får jag fill säga att jag förstår hans orooch hans otålighet. Men är det ju så att ett ärende av den här karaktärenmåste få la sin tid. Vi håller också på all arbeta med branschens problemtotalt, och vi kan inte isolera Vänerskogs problem från vad som händer inombranschen totalt. Jag kan försäkra all vi när beredningen är klarockså kommer med ett besked. Omindustrifonden inte skulle ha resurser hoppas jag, som jag antydde Om åtgärder för att förbättra sysselsättningsläget iVärmlands län tidigare,att vi på andra vägar skall kunna klara de akuta problemen när det gällerutvecklingsfrågorna i . Vi är väl medvetna om de tidsperspektiv med vilkavi har att arbeta. Det är ju inte allfid som de stora tidningsrubrikerna angerde exakta tidsförlopp som man har att arbeta med. Vi vet väl hur situationenser ul i Vänerskog och vilka möjligheter man har alt klara problemen i . Vikommer med ett besked så snart som ärendet är färdigberett. Tredje vice talmannen (); Det är säkert rikligt, som industriministernsäger, att konjunkturen har inneburit förbättringar även för värmländskaföretag. Men vad jag har pekat på med siffror - och jag har mer siffror somverifierar detta - är att konjunkturförbätlringen icke har slagit igenom närdet gäller arbetsmarknadssituationen i , vilket vi djupt beklagar. Jag försökte i mitt första anförande säga att problemet juär att vi traditionellt är knutna fill de här två storföretagen och att vi harett ensidigt näringsliv. Denna ensidighet bekräftades också iindustriministerns senaste inlägg av vilket framgick att detta är ett bekymmeri , och i ytterligare något län. Jag delar emellertid synpunkt all det bådefrån regeringens och från värmlänningarnas synpunkt måste vara bättre att räddade jobb som finns. Enligt vår mening är det i alla fall fråga om relativt småbelopp. Det är verkligen min önskan att den uttalade förhoppningen att klaraDeje, och Svenska Rayon kommer att infrias, vilket ju antyddes avindustriministern. När vi talar om att rädda de jobb som finns är det klartatt bekymren inte är ur världen i och med detta. hölllandshövding ett uppmärksammat anförande vid Wermlandsbankensbolagsstämma i Karlstad.Han yttrade bl. a.: " att om invånare ska ha samma möjligheterfill arbete 1990 som invånarna i hela landet då beräknas ha, så behöver delskapas 12 000-15 000 nya jobb i under 80-lalet." All mot den bakgrunden riskera alt förlora jobb i börjanav är ju mycket dystert. Jag hoppas att vi skall kunna ha de härinlerpellalionsde-baiterna om litet mera sällan och att utvecklingenskall vända- del är vi överens om. GUNNAROLSSON (s); Det här skall bli min sista replik. Vi kan ändå inte ge oss till tåls och vänta tillsMBL-förhandlingarna blir klara . Från alla håll kommer kravetpå ett konkret besked. Skulle vi inte som final på detta meningsutbyte kunna fåett mera preciserat besked av om det fortsatta dröjsmålet? Vi kanlåta bli att tala mer om de som har gått. Låt oss i stället tala omdet fortsatta dröjsmålet för och om de direkt berörda 220 anställda ochderas familjer. Handlar det om dagar eller veckor? dena kommaalt ta, innan man får ett besked, så att de MBL-förhandlingar Nr 98 kanåterupptas som har inletts och som enligt uppgifter som jag har fått i dag Måndagen den skall kunna slutföras om en knapp månad? Överläggningenvar härmed avslutad. Statsrådet erhöll ordet för all i ettsammanhang besvara dels (vpk) anmäldainterpellation, 1979/80:141, dels () anmäldafråga, 1979/80:342, och anförde: har frågat dels om jag anseratt nedläggningen av kvinnosjukvårdsplatser som sker över hela landet står iöverensstämmelse med målsättningen för hälso- och sjukvården, dels om jag ärberedd att medverka till alt tillräcklig kapacitet finns för förlossnings- ochkvinnosjukvård. har frågat, om jag är beredd att vidtaåtgärder för att möjliggöra fortsatt BB-vård vid länsdelslasarett. Jagbesvarar interpellationen och frågan i ett sammanhang. Förlossningsvården i vårt land syftar till att ge mödrarnaen sådan medicinsk vård under graviditet och i samband med förlossning som sålångt möjligt minskar riskerna för moderns och barnets hälsa. Den medicinskautvecklingen har lett till all en fullgod förlossningsvård förutsätter att detfinns välutbildade läkare inom ett flertal specialiteter. Del är sålundaönskvärt alt alltid ha tillgång till gynekologisk operalionspersonal,barn-medicinsk expertis, anestesiologisk service med bl. a. möjligheter fillsmärtlindring, diagnostik och terapeutisk hjälp från laboratorier av olika slagm. För att skickligheten hos personalen skall kunna upprätthållas krävsockså all antalet förlossningar inte är alltför litet. Risker för komplikationer beträffande modern och barnetupptäcks i regel inom mödrahälsovården. Sådana riskfall kan då remitteras tillspecialklinik för förlösning. Jag vill emellerfid här nämna att isocialstyrelsens utredning om förlossningsvårdens organisation (Socialstyrelsenredovisar 1973:35) anges att riskfrekvensen för sådana komplikafioner som intekan förutses är för mödrarna och för barnen. Självfallet kan det vara svårt för kvinnorna all avgöra omdel är viktigast för dem att få föda sitt barn på hemorten eller så nära densom möjligt eller om det är mer väsentligt att ha tillgång till goda medicinskaresurser. Många kvinnor räknar över huvud tagel inte med några komplikationer.Enligt min erfarenhet föredrar emellertid kvinnor som är medvetna om attförlossningar allfid kan innebära vissa risker för både dem själva och barnetatt föda sill barn på sjukhus med goda resurser. Även på sådana sjukhus är detmöjligt att skapa en trivsam atmosfär och ge mödrarna en personlig omvårdnad. Med hänsynfill bl. a. vad jag här har anfört anser i den utredning som jag nämnde att det från medicinsksäkerhetssynpunkt är önskvärt att förlossningar huvudsakligen sker på klinikermed dygnet-runt-service av läkare med specialistutbildning i kvinnosjukdomaroch förlossningar samt i barnaålderns invärtes sjukdomar. Dessutom bör detfinnas möjlighet till inlensivvård av moder och barn. Del kan emellertid ibland finnas geografiska,organisatoriska eller andra vägande skäl som gör all även småförlossningsenheter med andra resurser i vissa fall bör bibehållas. Dettaförutsätter emellertid enligt min mening att den förebyggande mödravårdenfungerar tillfredsställande. På vissa håll, där resvägen mellan hemmet ochsjukhusels förlossningsavdelning är lång, har också inrättats BB-avdelningarför eftervård vid hemortens länsdelssjukhus, dit mödrarna kan sändas fillbakaandra till tredje dagen efter förlossning- Vårdplatsantalel inom förlossningsvården har minskal någotunder senare år, nämligen från 3 1975 fill 2 1978. harantalet födda minskat från 103 560 till 93 248. ökade antaletfödda åter något. Antalet vårdplatser för kvinnosjukdomar har varit oförändrat2 700 . Antalet sjukvårdsenheter 1977 och 1978 till 84. var motsvarande siffra 83. Inomkvinnosjukvården har antalet enheter ökat något under dessa år. Av de siffrorsom jag här har nämnt framgår att någon väsentlig koncentration avförlossningsvården och kvinnosjukvården knappast kan ha skett. Jag vill här erinra om alt det enligt sjukvårdslagen(1962:242) ankommer på landsfingen och kommunerna utanför landsting attombesörja såväl sluten som öppen vård för bl. a. sjukdomar och barnsbörd.Socialstyrelsen har den högsta fillsynen över landslingens sjukvårdandeverksamhet. Tillsynen sker genom inspektioner och överläggningar med huvudmänoch personal. Jag utgår från alt styrelsen kommer att se till alt rättelsesker, om styrelsen finner ätt förlossningsvården inte är tillfredsställandeordnad inom något sjukvårdsområde. I 31 § sjukvårdskungörelsen regleras överläkares ansvar.Där sägs att det åligger överläkare all ansvara för sjukvårdens behöriga ochändamålsenliga handhavande inom det verksamhetsområde som har anförtrottshonom. Detta innebär bl. a. att överläkaren skall ge personalen de allmännadirektiv som behövs för att sjukvården skall bedrivas på ett lämpligt sätt. Avallmänna läkarinstruktionen (1963:341) följer vidare att alla läkare ärskyldiga alt i sin verksamhet handla i överensstämmelse med vetenskap ochbeprövad erfarenhet. Sammanfattningsvis anser jag att den svenskaförlossningsvården och kvinnosjukvården - som åtnjuter ett mycket gottinternationellt anseende - i hög grad tillgodoser de vårdsökandes behov avtrygghet och kvalitet och präglas av en helhetssyn på den enskildes behov avvård och omsorg. Enligt min mening utmärks denna vårdgren också i regel av engod balans mellan kraven på lättillgänglighet och hög kvalitet. Jag ser därföringen anledning för regeringen att vidta några åtgärder. KARINNORDLANDER (vpk): Jag lackar statsrådet för svaret pä mininterpellation men kan inte påslå att jag är nöjd. Sammanfattningsvis går statsrådets svar ul på att densvenska förlossningsvården och kvinnosjukvården fungerar tillfredsställandebåde kvalitativt och kvantitativt, varför det inte finns anledning förregeringen att vidta några åtgärder. Om delta finns del delade meningar ty om jag och devårdbehövande kvinnor som jag har haft kontakt med hade den uppfattningen allkvinnovården fungerar väl hade den här interpellationen aldrig behövtframställas. Jag kan, herr talman, inte låta bli att anlägga någrasynpunkter på de senaste årens sjukvårdsdebatt som jag tycker har helt urartat.Patienterna, de som har behov av vård, har blivit en alltmer ovidkommande del ide ekonomiska termer och bedömningar som präglar debatten. Sjukhusen haralltmer börjat likna företag som drivs marknadsekonomiski ulan hänsyn till devårdbehövande. Administrationen växer och administratörer utbildade vidhandelshögskolor och i näringslivet använder i sin planering termer som företagsslyrning,beslutsralionalisering och programmering och anlägger stordriftssynpunkter påhela vårdområdet. Vad som är väsentligt för den som är sjuk och i behov av vårdtas det allt mindre hänsyn till. Kunskaperna om patienterna blir allt ytligare,och därmed försämras vårdens kvalitet. Det finns också exempel på hur cynismen breder ut sig vidbehandlingen av människors vårdbehov. På fullt allvar har en ekonomiprofessorhävdat att man inte kan låta medicinarna bestämma utan altekonomer-administratörer måste gå in direkt i den medicinska bedömningen. Hanhävdar också att personalens primära intresse är att få verksamheten attexpandera. Jag undrar också om detta är hälsovårdsministerns uppfattning.Hälsovårdsministern har dock erfarenhet av sjukvårdsarbete. Vidare anser hanatt en självrisk för all sjukvårdskonsumtion är befogad, förslagsvis 1 000 kr.per person och år. Tyvärr är han inte ensam om meningen att sjukvården ihögre grad måste direktfinansieras. En ansvarig sjukvårdspolitiker har nyligensagt, att om vårdavgifterna höjs, tänker sig folk kanske för innan de anlitarsjukvården. Efterfrågan skulle minska. Hans privata grundinställning är bl. a.all monopol här är av ondo och att det vore bättre med sjukhus som kundekonkurrera om "kunderna". Han jämför sjukvärden med ett frisörbesökoch frågar sig varför detta skall kosta , medan ett läkarbesökskall få kosta bara . erkänner han ulan självkrifik att han ären nybörjare på det här som rör sjukvård men alt han är van att lära sig nyasaker, all han inte vet mer om sjukvård än varje annan människa som har haftnåden alt inte vara sjuk. Jag menar att delta är överflödiga erkännanden.Okunnigheten framgår tydligt av hans uttalanden. Men måste det inte,hälsovårdsministern, anses otillfredsställande att det inte krävs några somhelst yrkesmeriter eller någon kännedom om verksamheten av en chef för ca 55000 anställda eller av den som har det högsta ansvaret för sjukvården i helt Sjukvården är nu ett av de områden som i besparingssyftesärbehandlas i landstingen. Utredningar tillsätts, konsulter ochrationaliseringsexperter anlitas av landstingen, men, enligt de uppgifter somjag har fått genom kontakter med sjukvårdsanställda från längst i norr tillSkåne i söder, inte är det kvinnosjukvården som prioriteras. Tvärtom har fleraBB-avdelningar lagts ned under 1970-lalel, och flera befinner sig i riskzonen. I vissa fall har kvinnor med hjälp av en stark opiniontillfälligt lyckats hindra nedläggning, men det behövs då en ständig bevakningav den politiska beslutsprocessen.