prot · G309143 · 1979-12-31 00:00:00 — Jag anser det dockbefogat att man vidtar ändringar för att minska antaletvitsord om den äldre personalen. Åven i övrigt bör vidtasändringar, eftersom systemet ärså uppbyggt att individen är så gott som helt rättslös.De som skall kontrollera att arbetsgivaren använder systemet på avsett sätt ärsjälva för sin karriär beroende av dem som de skall kontrollera. Det är också allvarligt att den enskilde, trotssakförhållandet, inte kan få rättelse i någon instans. Bara detta talar för attåtgärder måste vidtas, som hindrar maktmissbruk av vitsordssystemet. Det årliga arbetet med att ge vitsord är myckettidskrävande - tid som chefer på olika nivåer kunde använda på bättre sätt. Denbegärda översynen är en nödvändig förutsättning för en effektivisering ochdemokratisering av försvaret. Beträffande motion 1136 om familjebidrag till värnpliktigaanser utskottet att man skall se över familjebidragslagen i syfte att föra inför bostaden nödvändiga kostnader i familjebidragssystemet. Såsomfamiljebidraget är utformat är bostadsbidraget ej heltäckande, dvs.bidraget kompenserar inte många värnpliktiga för faktiska hyreskostnader. Detfinns många exempel på hur illa bidragssystemet kan slå. Det är viktigt att manklarar ut devärnpliktigas svåra ekonomiska situation. Ur ett öppet brev till myndigheterna vill jag saxaföljande: "Svåra Tisdaeen den ekonomiskaförhållanden kan inverka på den värnpliktiga så att han känner 3 1 non Mångatvingas lura försvarets civilförvaltning angående uppgifter om Försvarspolitiken sammanboende och bostadssituation etc. för att över huvudtaget fä ut pengar. De värnpliktiga tvingas till betydande upplåning av pengar. Förbanden anser det vara resursslöseri att utbilda värnpliktiga somsedan får anstånd på grund av ekonomiska och sociala problem.'" Utskottet har sett positivt på att man skall försökakomina fram till en bättre tingens ordning när det gäller de värnpliktigasekonomiska och sociala förhållanden, och det tycker jag är bra. Avslutningsvis vill jag kommentera det särskilda yttrandesom och jag har i betänkandet nr 13, Det gäller s, k, omvändavärnpliktsresor. Vi menar att de värnpliktiga som är fjärrekryterade skulle fåmöjlighet att överlåta en eller två av sina fria resor till en nära anhörig förresa i omvänd riktning. Det har inte utskottet velat gå med på. Det är synd urinformationssynpunkt för de nära anhöriga och ur anpassningssynpunkt för devärnpliktiga. Men vi hoppas på att regeringen likväl skall kunna beslutaom försök vid K 4 i för att få reda på vilka administrativa ochandra problem som kan bli aktuella men även få positiva synpunkter från devärnpliktiga och att man, om det visar sig möjligt, skall införavärnpliktsresor i omvänd riktning. Jag yrkarbifall till hemställan i betänkande nr 13 på alla punkter, () replik: har på samma sätt som någratidigare talare på nytt efterfriigat ett besked om var vi vill minska ramen ochvar besparingarna skall göras. Vi har sagt att det bör vara regeringens sak attgenomföra prutningarna. Det har delvis att göra med att det inte är sä alldelesenkelt för oss att följa upp den lägre ramen efter det rambeslut som togs försnart . Vi menar att det är nödvändigt att följa ett besparingsprogramför att även pä det här området anpassa sig till en samhällsekonomi som ärganska besvärande, I det sammanhanget kan jag kanske få ställa en motfrågatill dem som ifrågasätter våra motiv och kanske också våra möjligheter. Vi vetatt regeringen överväger betydande prutningar av de resursanvisningar som kanföreligga inför kommande budgetår. Det har talats om 7 miljarder, och detbelopp som nämndes senast var 9 miljarder. Någonstans måste också deprutningarna göras. Jag förmodar att de torde drabba flera områden i den totalabudgeten. Kommer det från borgerligt håll att flnnas en beredskap för att låtaden prutningen slå igenom även på försvarsbudgeten? Nr 143 HANS () replik: Tisdaeenden Herr talman! Ett sådant utmärktanförande som det höll 13 mai1980 '''" JS naturligtvis i stortinstämma i. Det finns dock en punkt där jag inte kan göra det, och det gällerpersonalvården. Försvarspolitiken ' '''' Hägelmark framför allt argumenterade för var resurser för personalvårdssidan.Han tog upp hur många som skall syssla med personalvård. Det kan mannaturligtvis ha delade meningar om. Jag har bara noterat att en lösning med tvåsektioner - personalenhet och personalvårdssektion -medför att det blir färresom kan jobba effektivt. Den byråkrati som skapas genom att samordningen intesker inom en sektion utan skall ske hos den övergripande chefen är i sig ennackdel. Därför blir det sannolikt mindre resurser för verkligt arbete, om manhar två sektioner. Anledningen till att försvarsmaktens ledningsutredning.FLU. föreslog att det skulle vara endast en organisation var att utredningenville få en bättre samordning av personalpolitiken. Vi insåg att den har ensärskild betydelse och att det därför var viktigt att fä till stånd en bättrepersonalpolitik. Det skulle därför ställas speciella krav på dennesektionschef. Han skulle bl, a, sitta längre än dessa normalt brukar göra.Tjänsten skulle också kunna vara antingen civil eller militär- det trycktesmycket hårt på det. Därför är det inte riktigt att säga att personalvårdensätts under militär överhöghet. Det kan iTiycket väl bli en civil chef fördenna sammanslagna personalenhet. Gör man däremot två enheter, är risken störreatt det automatiskt blir en militär som alltid skall sitta på den andra sidan. Vi talar här om personalvård, men på personalsidanhandläggs också ärenden som gäller arbetsmiljö, anställningar, regler etc. Denformellt sett rena personalvården utgör en i och för sig viktig men mycketliten del av verksamheten. Därför kommer personalvård i vid mening inte attligga på den ena eller den andra sektionen, utan det är hugget som stucket hurfördelningen blir. Det fanns mycket starka skäl för att skapa en samordnadpersonalenhet. Den som verkligen övertygade utredningen om detta var UrbanRosenblad, den person som, efter att ha varit chef förförsvarets personalvård, noghar mer erfarenhet på detta område än någon iinnan.Han sade till utredningen; Vad ni än gör. så se till att det blir en enhetligpersonalpolitik och en sektion för detta! Till detta, lade sedan FLU argumentenatt det skulle underlätta för försvarsstabschefen, om han inte behövde iignasig åt detaljfrågor, att samordna två sektioner som har så näraberöringspunkter, () replik: När det gäller de besparingar på 500 milj,kr, som nu är inne på vill jag bara säga att det måste bli svårt att spara dessa pengar på så som det här är fråga om. Vi kommer nog att fa göra bespiiringar inom försvaret, men vi måste göra det på och rned god planering för att det skall kunna gå, 100 Jag skall inte polemisera så mycketmot , rnen när det gäller personalvårdenär det klart att jag vill att det skall till så mycket resurser som Nr 143möjligt. Överbefälhavaren har gjort upp förslag som han kallar för Plan Tisdaeen den 4-förslaget, Enligt det förslaget skulle det behövas 26handläggare, har J3 - |tjgQ försvaretspersonalvårdsbyrå 41 handläggare. Det blir alltså fråga om en mycketkraftig nedskärning till de 26 handläggare som skall arbeta med dessa Försvarspolitiken frågor, I det förslag som här pläderar för ärdet bara 19 handläggare som skall utföra detta arbete. Förslaget i min motionmedför att personalvårdssektionen får större resurser och därigenom bättre kangagna försvarets personal när det gäller personalvården, () replik: När det gäller tidsfaktorn kan jag hålla medom att det kan vara ganska svårt att få utfall av dettabesparingsförslag. Men vi kan väl också förutsätta att man inte behöver varaalltför hårt låst inom den ram som gäller. Det rör sig om totalt av detutrymme som ändå finns. Jag är dock medveten om att besvärligheter i sambandmed omplaneringen naturligtvis kommer att uppstå. Men det är också anledningentill att vi menar att det måste vara lättare för dem som har det bättreunderlaget, för dem som så att säga sitter närmare den faktiska hanteringen avfrågan, att ta ansvaret för omplaneringen, Både och hartagit upp frågan om personalvårdsbyråns ställning, och jag vill också någotkommentera den. Vi socialdemokrater har ju ett förflutet när det gäller attförsvara personalvårdsbyråns ställning. Frågan härrör från /78, när vi fickproposition 63 om försvarsmaktens centrala ledning. Där fanns då också eftförslag om att personaltjänstfrägorna skulle hållas samman i en enhet och attförsvarsstabens personalvårdsbyrå skulle ingå i denna enhet. Vi socialdemokrater avvisiide i en partimotion förslagetom personalvårdsbyrån och hävdade att den borde bibehålla sin självständigaställning som en fackmyndighet direkt under regeringen. Majoriteten i utskottetoch i följde emellertid regeringens förslag. När nu överbefälhavaren på regeringens uppdrag utarbetatförslag om organisation och lokalisering av de centrala staberna m, m, har hanförordat att en särskild personalvårdssektion organiseras inomplaneringsledningen i försvarsstaben. Han anger som skål härför attpersonalvårdstjänsten är under uppbyggnad och att desskontaktverksamhet är av särskild betydelse. Med bl, a, dessa motiveringar villöverbefälhavaren ställa en fullständig integrering . Utvecklingenfår ge underlag för om och när en sådan integration skall ske. Det är alltsåingen direkt låsning som överbefälhavaren föreslår här; han menar bara attutvecklingen får ge besked. Försvarsministern och regeringen vidhåller emellertiduppfattningen från /78 och avvisar överbefälhavarens förslag. Nr 143 ter menar att överbefälhavarensförslag om en särskild personalvårdssektion Tisd den '*' ansluter till den reservation som socialdemokraterna iförsvarsutskottet I 3 n 10Sn hade1977/78 i betänkande 9. Vi socialdemokrater har därför i partimotionen 1979/80:482 förnyat vårt krav på en fri ställning för försvarsstabens r-.. ;v; pcrsonalvårdsbvrå, och har i sin motion1137 ställt ungefärsamma förslag, alltså om en särskild personalvårdssektion i enlighet medöverbefälhavarens förslag. Med hjälp har vi fått majoritet iutskottet för att bevara denna självständiga personalvårdsenhet i den nyaorganisationen för försvarsstaben. Beskrivningen av personalvårdsbyråns arbetsuppgifter,funktion osv, tycker jag att har utvecklat väldigt fint. och jagkan ansluta mig till vad han anförde där. Jag yrkar alltså bifall till utskottetshemställan under punkt 4 mom, 10, Låt mig därefter ta upp reservation 5, där visocialdemokrater vill göra några viktiga påpekanden beträffandepersonalminskningarna, I budgetpropositionens bil, 7 s, 63 redovisas hurpersonalläget inom försvarsmakten har förändrats från september 1972 till mars1979, Av tabellen framgår att de civilanställda minskat med 3 685 underperioden och de civilmilitära med 485, medan den militära personalen har ökatmed 55, Personalminskningarna har alltså i huvudsak drabbat den civiltanställda personalen. Grundtanken med personalreduceringarna har ju varit attbringa ner försvarskostnaderna, att uppnå besparingar. Frågan är om man uppnåttdessa besparingar. Mycket tyder på att så inte är fallet. Att minska den civilt anställda personalen och sedan köpamotsvarande tjänster eller öka antalet entreprenader, vilket skett i en radfall, är dålig ekonomi. Därför får det inte vara ett mål i sig att reduceraantalet civilanställda. Det är i stället nödvändigt att lägga tonvikten påkostnadsbesparingarna. Då kan det tvärtom visa sig att exempelvisegenregiverksainhet är mer ändamålsenlig. När det gäller de fortsattapersonalreduceringarna förutsätts den ensidiga inriktningen på nedskärningen avde civilanställda fortsätta. Detta framgår av överbefälhavarens beräkning avpersonalbehovet , redovisad på s, 51 i bil, 7 tillbudgetpropositionen. Där framgår att den militiira och civilmilitära personalenkommer att minska med 1 000, medan de civilanställda minskar med 4 000, Visocialdemokrater finner den här utvecklingen ytterligt tveksam. Vi menar att det behövs en noggrann översyn av detargument som oftast anförs mot reduceringar av militär personal, dvs,kopplingen till krigsorganisationen. Det bör i den översynen prövas om intecivil personal i vissa fall skulle kunna inneha tjänster där det anses krävasspeciell militär kompetens. Jag yrkar bifall till reservation 5 vidförsvarsutskottets betänkande nr 13, 102 HANSLINDBLAD (fp) replik: Nr 143 Jag antar att inte menar att vi minskat jjsdagpn den den civilapersonalen för mycket utan att vi har minskat den militära 13 j : locn Det finns då rika tillfällen att komma med förslag om indragning av ett antal regementen, flottiljer, milostaberoch sådant. litetförvånad att man reagerar mot effekterna av en politik som man själv till stor delvarit med om att utforma. Sedan finns det i och för sig en allmän socialdemokratiskförkunnelse som går ut pä att man skall satsa särskilt mycket på verksamheter som kräver speciellt mycket militär personal,nämligen på grundutbildning av värnpliktiga. Det är alltså en viss Men vad jag speciellt tänkte ta upp är frågan ompersonalvårdsbyrån. Frågan om denna är en fackmyndighet eller inte berörsegentligen inte. ÖB kan mycket väl ha ett eget fackansvar, som han harexempelvis på underrättelsesidan. Principiellt är det väldigt tveksamt om endel av en myndighet - i detta fall av försvarsstaben - skall vara direktunderställd regeringen och en viss byrå alltså ligga vid sidan av den ordinarieordningen. En sådan fortsättning är, såvitt jag förstår, inte aktuell. Att överbefälhavaren lade fram detta förslag är på sittsätt förvånande. har nämligen fattat ett beslut, och det normala äratt en myndighet följer beslut och visar hur det praktiskt skallgenomföras. Överbefälhavaren bör inte utgå från reservationer utan frånriksdagens beslut. sade han inte direkt att han gick emot beslut,utan han sade att det får dröja och ske . Vi vet att han i etttidigare skede tänkt redovisa två förslag, nämligen ett som gick ut på att manföljde beslut och ett annat som innebar att man gick på ÖB:s linje. Jagförstår att det för ÖB inte är lätt att gå emot en del av den egna staben, somalltid talar för sitt. Vi har senare på dagens föredragningslista ett parmycket fina paralleller till detta. Här gäller den vanligaorganisationskonservatismen. Det är viktigt att slå fast att de som var med och utreddedet här - även de fyra socialdemokrater som utgjorde majoriteten iförsvarsledningsutredningen - var helt överens. Det fanns mycket starka skälbåde för att förstärka personalpolitiken i försvaret, vilken nu är dålig, ochför att ge en bättre ledning av den centrala försvarsstaben. Vi vet att nitycker annorlunda, men några argument har vi inte hört. Det är intressantareatt få del av argumenten än av ståndpunkterna. Jag skall också beröra frågan ompersonalvårdstjänstens placering i den kommande försvarsstaben. sade att han och socialdemokraternafortsatte att försvara personalvårdsbyråns ställning i staben. Med den grundinställning jag har anser jag att en byrås, en sektions eller en enhets ställning är ganska ovidkommande. Vad jag ville slå vakt om när jag skrev propositionen 1977 var personalvårdens ställning i försvaret - jag ville garantera att vi hade en 103 Nr 143 fungerande personalvård. Tisrino d ' måste erkänna att personalvårdeni dag är ett problemområde, bl. 1 3 mai 1980 '' lokala planet, där man har enorimligt hög omsättning av personal. finns allaskäl i världen att se till att den blir effektivare. Försvarsnolitik';; personalvårdenfår man genom att man gör personalvården till ett vanligt chefsansvar. Så hardet varit och så skall det vara. Genom att man inte har en särskildpersonalvårdssektion utan låter personalvården ingå i personaltjänsten harman, menar jag. garanterat en fungerande personalvård. Man säger att det finns så många handläggare i dencentrala staben. Hela grundtanken i förslaget om de centrala staberna var attvi skulle minska antalet handläggare för att få en effektivare organisation,ett mindre byråkratiskt system. Jag kan mycket väl tänka mig att den centralaledningen blir effektivare med en krympt organisation. Vad vi skall satsa på -det är också en av mina grundtankar - är att öka antalet handläggare på detlokala planet, där människorna och problemen finns. Och det gör vi orn viföljer det ursprungliga förslag som ligger till grund för denna proposition.Det var med en viss förvåning jag konstaterade att överbefälhavaren hade lagtfram ett delvis annat förslag än det som hade uttalat sig för- låtvara att det fanns en reservation. Det härar ingen stor fråga-personalvården står ellerfaller inte med den. Men jag tycker att det är olyckligt att vi , genom attEric Hägelmark har gått på den socialademokratiska reservationen, får ettbeslut som, vågar jag säga, inte tjänar personalvårdens intresse. Jag beklagardet från de anställdas och de värnpliktigas synpunkt, eftersom vi har såutomordentligt stora brister. Vad sade om personalreduceringarna harHans Lindblad redan bemött. Socialdemokratiska företrädare har krävt minskadeförsvarsramar. Det skulle innebära att vi måste göra ännu störrepersonal-besparingiir. krav måste emellertid tillgodoses.Skall man reducera de militära tjänsterna ytterligare, måste man också reducerakrigsorganisationen. Skall vi vinna någonting måste vi alltså minska arménskrigsorganisation. Det är möjligt att vi måste göra det, men jag vill påpeka attdet inte går att säga att man bara skall reducera antalet militära tjänster ochinte antalet civila tjänster. Jag är mycket medveten om detta problem. När vi idepartementet har behandlat exempelvis förslaget om de centrala staberna har vibidragit till att det blir fler civila tjänster där än det var enligt ÖB:sförslag. Vi häri dag tre personalkategorier inom försvaret;militärer, civilmilitärer och civilanställda. Låt oss undvika att markerakategorigränserna. Den ene bär uniform, den andre gör det inte inte. Alla harviktiga uppgifter, och det kan vara svåra avvägningsproblem. Jag tycker nog attmyndigheterna i stort sett har gjort en rimlig avvägning, även om korrigeringarkan göras. () replik; Jag vill börja med att citera vadförsvarsministern säger i 104 budgetpropositionen; "Jaganser att statsmakternas beslut om stabernas och myndigheternasorganisation inte bör vara så detaljerade att det försvårar för Nr 143myndigheterna att inom en given principorganisation fortlöpande anpassa Tisdaeen den den interna organisationen med hänsyn till ändrade uppgifter ochförhållan- 3 möt) Enligt min mening bör därför inte nu ta ställning till huvuddelenav överbefälhavarens förslag. Det bör ankomma på regeringen att fortlöpande reglera dessa frågor."" Detta kommer alltså i direkt anslutning till ettresonemang som går ut på att besluten bör fattas så nära dem som berörs avbesluten som möjligt. Överbefälhavaren har redovisat sin bestämda uppfattningatt personalvårdsfrågorna bäst hanteras av den personalvårdsenhet hanföreslår. Vi kan naturligtvis ha olika uppfattningar om detta, Hans Lindbladoch försvarsministern. Men vi socialdemokrater har haft denuppfattning överbefälhavaren nu kommit fram till, och vi vidhåller den. Jag vill också rätta försvarsministern: harinte anslutit sig till reservationen utan ingår i majoriteten i den här frågan. () replik: Det gläder mig faktiskt när försvarsministernsäger att han tänker öka antalet handläggare på personalvårdssidan på detlokala planet. Jag hoppas att det också blir en realitet. Jag är mycket nöjdmed uttalandet, för jag vet att det behövs personal på det planet. Jag förstår inte riktigt hur försvarsministern fårekvationen att gå ihop när han säger att man med ett minskat antal handläggarefår en effektivare personalvård. Det tror jag inte på. De som arbetar inom dettaområde sitter inte och rullar tummarna - jag är säker på att de har mycket attgöra med tanke på de problem som finns i dagens samhälle. Om personalen påpersonalvårdsbyrån såväl som överbefälhavaren känner att detta t. v. skallskötas av en särskild sektion så låt dem arbeta på det sättet. Då tror jag attde på ett enklare och klarare sätt fullgör sina skyldigheter när det gäller attta till vara personalens intressen. HANS () replik: Jag vänder mig till . Attöverbefälhavaren vill ha kvar den här enheten visste vi redan när fråganutreddes. Vi visste vid det förra riksdagsbeslutet, och vi vet det nu också.Vad man möjligen kunde tro var, att överbefälhavaren skulle inse att närriksdagen fattat ett beslut, så skall det beslutet gälla. Jag är litet förvånad över att menaratt överbefälhavaren är intressantare än . Principiellt tycker jaginte att den linjen skall drivas i många frågor. Det här är kanske ett av demindre olycksfall som kan inträffa om man följer den linjen, men rentprincipiellt tycker jag att beslut fattade i skall ÖB lyda. Denmotsatta tanken är inte bra -den tillämpas måhända i en del andra länder. Nr 143 () replik: Tisdaeen den '''' 'alman! Hans Lindbliid tycks förutsätta att de beslutsom fattas i 13 rmi inte böromprövas. Jag har inte en så doktrinär inställning,utan jag har den uppfattningen att om fattat ett beslut, Försvarspolitike "" '''*' ' " mindre lyckligt, så skall vi kunna ändra på det Jag tycker mig ha märkt en påtagligt positivton från socialdemokratiska talares sida när det gäller försvarsfrågorna istort och när det gäller hållningen till försvaret. Socialdemokraterna villemellertid hugga bort en halv miljard från försvarsanslagen. Det är ju i högstagrad betänkligt, för att inte använda starkare uttryck. Men yxan sätter man iregeringens händer. Det är inte socialdemokraterna själva, har vi fått veta nuflera gånger, som skall föreslå specificerade prutningar. Det överlåter man åtregeringen, var den senaste i raden avsocialdemokratiska talare som generöst satte den här yxan i regeringens händer.Det är inte särskilt heroiskt, och det återspeglar en helt annan hållning änden socialdemokraterna har intagit gentemot andra partier som har velat sparaav skattemedel på olika områden. Om jag inte minns fel - och det gör jag inte i det härfallet - var socialdemokraterna mycket skarpa kritiker mot dåvarandehögerpartiet när det drev en del förslag till besparingar påolika områden. Besparingarna skulle specificeras! Det var ett partis skyldighetatt redovisa var besparingarna skulle ske. Så sades det då från socialdemokratiskt håll. Varför harman så totalt ändrat modell i fråga om vem som skall svara förspecifikationerna när det gäller besparingar på försvarets område? Det finns, som jag inledde mitt anförande medatt påpeka, i den här debatten mycket som visar pä en positiv attityd tillförsvaret även från socialdemokratisk sida, inlägg var mycketintressant, därför att hon markerade Socialdemokratiska kvinnoförbundetspositiva hållning till försvaret. Visserligen markerade hon också att det varfråga om nivåskillnader mellan å ena sidan.regeringens förslag och å andrasidan Socialdemokratiska kvinnoförbundets förslag. Men i stort var just GudrunSundströms inlägg mycket välgörande. Det är inlägg av det slaget som stärkerförtroendet för neutralitetspolitik, talade om behovet av öppenhet, ökadupplysningsverksamhet, information och om behovet av stimulans åtförsvarsdebatten, I det stycket av anförande vill jaginstämma. Jag delar hennes uppfattning på den punkten. Det är angeläget attstimulera försvarsdebatten. Utan försvarsdebatt blir allmänheten alltför litetinformerad om försvarets oundgänglighet. Vi har haft en ganska dålig försvarsdebatt i underde flesta år. Den 106 har varit tam och inte särskiltstimulerande. Den har i huvudsak förts mellan politikeroch en och annan företrädare för försvarsmakten. Det gjordes ett Nr 143försök av försvarskommittén, om jag inte minns fel för ungefär ett ärsedan, Jjsdacen den Det var mycket anspråksfullt, och det är minuppfattning att man gjorde ett 13 p.|,j: gQ misstag.Man bokstavligen avlönade debattörer, som genast framstod inte bara förmig utan också för många andra som ett slags övertyckare. Den Försvarspolitiken försvarsdebatt som man hade tänkt stimulera - avsikten var juytterligt positiv - blev det ingenting av.