prot · G309145 · 1979-12-31 00:00:00 — Det är alltsåBorlänge-Ludvika det gäller. Han ansåg emellertid att medlen till slussas via utvecklingsfonden i . Det blev ocksåriksdagens beslut. Årets budgetproposition upptar inte några medel för stödtill . Det är det som vi har sökt rätta till genom vårtmotionsyrkande. Utskottsmajoriteten anför att frågan om ytterligare medel förbolaget avses bli prövad av regeringen i samband med dess ställningstagandetill förslaget om utvecklingsplan för , som skall komma efterden . Därmed avstyrker man motionen. Det är en svag formulering. Att detmedför svårigheter bl. a. i tycks man förbise. - Det är naturligtatt vi motionärer inte kan finna oss i detta. har ju det hänt som vi anför i den tredjemotionen, nr 973. som jag nämnde inledningsvis, nämligen att genomstyrelsebeslut avser att frångå den strukturplan för företagets utveckling somföretagsledningen själv utarbetade och som den 23maj 1979 med några mindre ändringar antog som grund för företagets framtidautveckling. Där är vårt motionskrav att begär att regeringen tillseratt SS AB:s ledning följer den antagna strukturplanen. Vi följer alltså upp vadfacken efter stor vånda accepterat och vad beslutat. Det är inte attundra på att fackens representanter känner sig grundlurade om inte följerstrukturplanen. Fackets bedömning av sysselsättningssituationen vid Domnarvetär att det kommer att försvinna 1 400 arbetstillfällen -inte500, som strukturplanen anger. Det ärminst sagt förvånande att utskottsmajoriteten inte tycks ha någon -' Nr 145 känsla för vad som händer rned våragamla näringar i Bergslagen. Onsdagenden därför vi känner stark oro. Menoron finns också inför det faktum att vad som 14 milj 1980 nu raseras av yrkeskunnande kan detta att ersätta-om det någonsin Det gäller ända näringar som tillfört vart Mineralförsörj- 'anl så stora exportinkomster. Vivill från socialdemokratiskt håll gä till ning, rn.m. attack just med anledning av dennaoro. Om man nu vill nonchalera socialdemokratiska motionärerborde man väl i alla fall kunna lyssna på vad chefsagt i sin egenskap av utredare av alla hithörande problem. De motioner jag i korthet omnämnt ärbehandlade i näringsutskottets betänkanden /80:50 reservation 4 samt1979/80:51 reservationerna 2 och 4. Jag yrkar bifall till dessa reservationersamt bifall till de övriga socialdemokratiska reservationerna i de betänkandensom vi nu debatterar. Min motion 1979/80:705 med förslag tilländring av bl. a. gruvlagen har farit mycket illa i näringsutskottet. Till stordel beror det på att oturen velat att den skulle hamna ihop med ett parpropositioner som hiir samband med krisen i vår tunga gruvdrift, som f. n.harstora svårigheter. Ett kinesiskt ordspråk lär säga att man inte skall köraomkring med järnkrukor och lerkrukor i samma låda, för då blir det bara skärvorav krukorna. Just det har skett ined min motion. Som tur var hade jag yrkanden i min motion, vilka integick att missförstå, och utskottet har alltså inte kunnat undgå att återge demrätt. Annars hade innehållet i min motion blivit helt osynligt iutskottsbetänkandet. Förutom yrkandena återges där ett påstående, att jagvänder mig emot stordrift i gruvindustrin, vilket är oriktigt återgivet,eftersom jag bara talar om möjligheten för stora företag att driva små gruvor.Vidare har man passat på att ge ett litet nålstick när det gäller detankegångar som vi inom söker popularisera genom att använda etiketten"lokalsamhället"'. - Jag har faktiskt fått sakkunnigare, merintresserade och framför allt mer djupgående recensioner i pressen, sorn harvisat stort och oväntat intresse för min motion. Varje land bör hålla på mycket med det sorn man är bra på.USA har massproduktion som specialitet, medan vi här i är duktigast påhalvstor serietillverkning och halvstor industri, ofta uppväxt kring enstakapersoner. Jag tycker att det är sannolikt att vi bör vara bra pä smått ochmellanstort bergsbruk också. Min motion går ut på att man skall sluta hindraföretagande av den typen inom bergsbruksnäringen. Det vore skada om det intekunde bli så. Det är juett faktum att bergsbruket inte går bra. och det är diirför vi har satt tilldiver'se utredningar. Men tänker man i samma gamla banor:gruvföretag måste absolut vara stora, och prospektering skall skötas av ettrikstäckande ämbetsverk, dvs. man föreskriver mer och mer av samma 60 medicin trots att den visat sigverkningslös mot ålderssvmtomen - för det iir ålderssymtomdet iilhii mesta som vi ser. Jiig har imin motion pekat på de rent löjliga regler som giiller fiir den Man får inte lov att borra efter gas, 14 p-mj 1980 men manfår borra efter vatten, och råkar man då hitta den gas rnan har anledningtro finns där, så får man använda den för eget bruk, men man får Mineralförsörj-inte lov att sälja den. Vad är det för dumheter vi håller påmed? Bör vi inte ning, rn. m. sluta med det? Ju förr vi gör det, dessbättre. Det är onödigt att jag redogör för allt i min motion, förden finns ju redan i tryck. Men det vill jagsäga, att det jag dragit fram idagens ljus, det visaratt vi är inne på fel väg. En detalj i sainmanhiinget bara: F. n. uppmanasallmänheten i Norrliind att gå på mineraljakt, och om man hittar någotintressant, så kan man få en belöning på . - Kopparbergeti upptäcktes enligt sägnen av en bock som kom hem med kopparfärg påhornen. Man får väl tänka sig att även bocken fick belöning, en belöning somsäkert var en lika dålig hittelön som den får som hittar ett kopparbergt. ex. i övre . Vad ar det för dumheter vi håller på med? Bör vi intesluta också med det? Ju förr vi gör det, dess bättre. Vi som bestämmer tycks fungera ungefär som ett litet barnsom ljuger och blir närmare utfrågat av sin mamma. För att historien skall gåihop blir barnet tvunget att bättra på med den ena lögnen efter den andra. Påsamma sätt har vi hamnat i den situation vi har i bergsbruket. Man trodde attgruvdrift bara var att skotta upp och sälja det per kubikmetereller per ton. Men i själva verket säljer man arbete och organisation. Staten och några få storbolag har monopol påföretagande inom bergsbruket. Det är ingen stor nackdel när det gäller storafyndigheter, men dessa intressenter duger helt enkelt inte till att sköta enliten fyndighet, en sådan som ger jobb åt kanske fem man och litet merallsidigt näringsliv åt en jordbruksbygd. Vi ägnar oss åt att förhindra densortens verksamhet. Varken staten eller storbolagen kan tjäna ett öre på det.Vad skall det då tjäna till? Svaret är givet: Vi har i praktiken en heltmeningslös förbudslagstiftning. Utskottet framhåller att mineralpolitiskautredningen snart skall komma med ett betänkande, och det betänkandet lär nu hakommit. De små fyndigheternas problem är väl knappast belysta där, men underden fortsatta behandlingen borde synpunkterna i min motion kunna fä ett bättreutrymme. Även om min motion har avstyrkts av utskottet, så finns det allanledning att iiterkomma till den här frågan, för det finns ingenting som ärsådumt som att förivivla i politik. Under detta anförande övertogförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. () replik: Jag vill säga några ord rned anledning avMarianne anförande. var ledsen över formuleringarna iutskottets betänkan- 61 Nr 145 de, men jag vill påpeka att hon börskilja på dels vad utskottet har uttalat, Onsdiigen den 'l' '"" °" redogörande text. Jag tror att det inteheller i den 14 p.|;|j 19X0 redogörande texten kan utläsasnågon som helst avsikt att nedvärdera de intentioner som ligger bakom motionen. Mineralförsöri- Huvudskälet till att motionenavstyrktes var ju att den mineralpolitiska utredningen har sysslat med de härfrågorna. Säkert kommer det att med anledningav remissbehandlingen bli en debatt om gruvlagsfrågorna. De förslag som återfinns i motionen är emellertid ganskaomfattande. Det är mycket komplicerat att göra så stora ändringar i gruvlagen,varför det erfordras ett mycket mycket omfattande utredningsarbete.Lagstiftningen inverkar ju i stor utsträckning på annan lagstiftning isamhället. Vi får väl avvakta remissinstansernas utlåtande oni denmineralpolitiska utredningens betankande. Då får vi se om det finns etttillräckligt stort intresse för en grundlig omprövning av gruvlagen. Närpropositionen kommer finns det anledning att ta ställning till frågan. () replik: Jag tackar för det positiva omdömet ommotionen och får naturligtvis själv vara uppmärksam när det gäller utredningen,läsa den och själv försöka komma med förslag i överensstämmelse med motionensintentioner. Så är det åter dags att behandla en stor ochviktig del av det svenska näringslivet, den svenska stålindustrin. Det har nugått bildades, men förhoppningarna att i detnuvarande politiska läget genom kunna skapa en slagkraftig grund försvensk stålindustri är inte lika stora som vid företagets bildande. Den strukturplan som antogs efter långa förhandlingar medde fackliga organisationerna och som skulle bilda grunden för företagetsutveckling ses alltmer som en urvattnad produkt utan klar framtidsinriktning. De anställda har verkligen ställt upp för att åstadkommaden nödvändiga struktureringen av den svenska handelsstålsindustrin. De hartrott på ;s strukturplan och arbetat för att förverkliga den, inte minst ivad gäller planens negativa del, som medfört personalinskränkningar ochanställningsstopp. Självfallet har dessa uppoffringar gjorts i tron att ävenstrukturpliinens positiva del skulle genomföras, den som förutsätter kraftfullaoffensiva investeringar och som ger en vettig chans att utvecklas. Tyvärrhar så inte blivit fallet. Den svenska handelsstålsindustrins svagakonkurrenskraft tycks bestå, och importandelen av handelsstål har inte minskat. Denantagna strukturplanen förutsätter ett ömsesidigt produktutbyte genomförtspå ett ryckigt sätt, som har ökat misstron bland de anställda. braexempel på detta är utvecklingen i . 62 ningarna nu anpassats till de inomföretaget upprättade planerna i de delar somförutsätter nedläggningar och överföringar av produktionsutrustning till Nr 145 Det gäller t. ex. nedläggning av sinterverket, av den Onsda<'en den skrotbaserademetallurgin, av gjuteriet, av bandverket, av arineringsståls- 14 |-i-|aj1980 Därutöver förutsätts nu också nedläggning av götverket _ Men det överförande till av produktionsutrustningsom enligt /(///(', //;. m. strukturplanen skall ske har inte kommit tillstånd. Det gäller t. ex. profilproduktionen, rälsproduktionen samt byggandet avett nytt medium-verk. Dessa utvecklingsinvesteringar håller nu på att utredasbort. Liksom tidigare när det gällt satsningar på det län som har det absolutsvåraste sysselsättningsläget i landet har det blivit rundgång iutredningsmaskineriet, och alla investeringar av betydelse för har nustoppats. När det gäller profilproduktionen utreds nu möjlighetentill ett profilbolag, och vad beträffar rälsproduktionen ifrågasätts om denöver huvud taget skall vara kvar inom eller om den skall läggas ner. Detplanerade rnediumverket är också ett projekt som håller på att utredas bort.Det verket skulle i stort ersätta den produktion som finns inom i Luleåoch och producera . I debatten kring det tilltänkta verkethar alla möjliga och omöjliga argument använts för att stoppa verketstillkomst. Antingen har verket varit för litet för att uppnå en s. k.driftekonomiskt optimal storlek eller så har det varit för stort och dåframställts som ett starkt hot mot den befintliga mediurnproduktionen utanförSSAB. Liksom många andra utvecklingsprojekt som föreslagits förSSAB i har detta mediumverk utmålats som en katastrofal satsning, somskulle utarma andra stålorters framtid och överlevnad. Det tragikomiska i denbeskrivningen är att de borgerliga politiker som sett som sin huvuduppgift attstoppa denna investering i , i andra sammanhang talat varmt omdecentralisering och solidaritet med de regioner som har den störstaarbetslösheten i landet. En viktig förutsättning för att klara utveckling äratt de fackliga organisationerna ställer upp bakom den fortsattastruktureringen inom företaget. När det gäller Luleås del i det sammanhangethar man från Metalls sida medverkat i alla de negativa beslut som förutsätter neddragningaroch nedläggningar, men tvingas rnan konstatera att alla löften som gjorts avden borgerliga regeringen och företagsledningen om nya investeringar inteuppfyllts. Detta har väckt en sådan misstro att man från den fackligaorganisationen beslutat att inte medverka till ytterligare strukturåtgärder medde andrii handelsstålverken förriin den interna struktureringen inom SSABgenomförts. Naturligtvis gynnas inte utveckling av sådanabeslut inom de fackliga organisationerna, men huvudansvaret för ett sådant misstroende får den borgerliga regeringen ta på sig. Det går inte att ständigt uttrycka en positiv syn pä branschens utveckling och tala varmt om ett metallurgiskt centrum i , om alla satsningar man vill göra. utan att konkret visa att alla vackra ord har en verklig innebörd. Nr 145 Mycket talar för att detutvecklingssteg sorn företaget nu är inne i kan bli Onsdagenden avgörande för hela företagetsfortsatta existens. Oviljan och oförmågan att 14 rnaj1980 fullfölja den antagnastrukturplanen kan skapa sådana spänningar inom SSABatt krav på att bryta ut vissa enheter ur företaget kan resas och så Mineralförsöri- småningoin kan resultera i en alltstörre splittring av de olika produktions- niiig, m.m. enheterna, I en sådan utveckling skulle förmodligen den svenskastålindustrin få allt svårare att hävda sig gentemot den allt hårdarekonkurrensen på stålniark-naden, och andelen av importerat stål skulle ökaytterligare. Efter att ha lyssnat till industriministerns anförande kan jag bara konstatera, att regeringen inte aktivt kommer att medverkatill att den antagna strukturplanen fullföljs. talar om anpassningtill marknaden och om branschens kollektiva ansvar. Jag kan inte tolka dessauttalanden på annat sätt än att den nuvarande lätgåpolitiken inom stålbranschenskall få fortsätta och att den pågående industriella utarmningen av vårtnordligaste län påskyndas. Om vår svenska handelsstålsindustri skall klara en offensivutveckling, måste den antagna strukturplanen följas också i de delar somförutsätter investeringar för Luleås del. Det är verkligen dags attstrukturplanens löften nu infrias, och det krävs därför att desocialdemokratiska reservationerna vinner gehör i dagens riksdagsbeslut. Därmedskulle den negativa utvecklingen för Luleås del brytas och de nedslitnavalsverken skulle rustas upp. Verket skulle kunna förädla sin produktion pä ettbetydligt bättre sätt än vad det gör . Under de gångna aren har rnan från borgerligt håll gettmånga löften om satsningar på och järnverket i , kan visnart konstatera vad dessa löften egentligen är värda. Ett avslag på desocialdemokratiska kraven i partimotionen och i reservationerna innebär ettstort svek mot alla löften som getts från regeringens sida om utveckling iNorrbotten och om förädling av länets råvaror. Med andra ord skulle denborgerliga sabotagepolitiken mot landets mest utsatta län tillåtas fortsiitta, (vpk) replik: Jag skall inte gå in i någon större polemikmot , Vi är jir de två ledamöter som är anställda i , Mennågra frågor är pä sin plats på grund av dels motionen, nr 974, som Sten-OveSundström har varit med och väckt, dels de slutsatser man måste dra av Sten-OveSundströms inlägg. Såvitt jag förstår säger rakt ut att denanalys som vpk gjorde när bildades är riktig. Strukturplanen har integenomförts. Vi hänvisade då till konsortialavtalet och hävdade att det kommeratt finnas krafter som saboterar det. De personalplanersom varuppgjordakritiserade vi omgående, och vi sade att de inte kommer att hålla på dengrunden. Det visar sig att de inte håller . Med anledning av de elvii punkter som finns i motionen ochbeträffande 64 vilka jag till större delen kaninstämma i att de borde förverkligas, skulle jag ocksåvilja höra en konsekvens - vilken politik skall genomföra dessa elva Nr 145 punkter? Kan man då, väldigt strikt, tro på utanatt den förändra grundvalarna för en mer samhällsekonomiskpolitik? nu varadags att enhetligt lägga fast den politiken i stället för att strida för någontingsom är näst intill politik? Sundströmsmedmotionär, , får man nästan intrycket att ning, m. m. manomfamnar varandra i enighet om framtiden. Jag tycker det rimmar mycketilla med dels de krav som ställs i motionen, dels den analys som man Jag anser att läget för är mycket allvarligt, där man istort sett bara kommer att få några hyttor kvar, om den här Skall man få den förädling som och vpkkämpar för, måste man ta någon konsekvens av politiken . Sten-OveSundström pekar på att det kan bli en väldig spricka i de fackligaorganisationerna-vilket vi kan diskutera i annat sammanhang-men litet av densprickan beror väl ändå på om och hans parti kan dra någrakonsekvenser av utvecklingen i bl. a. , och framöver. Det kan intebara vara industriminister fel att utvecklingen blir sådan. Är det ändåinte någon kraft utöver industriminister , t. ex. storfinansintressena iGränges, och , som är den verkliga boven som manborde gå till storms mot? () replik: Först vill jag säga att det är glädjande attLars-Ove instämmer i vår motion och de elva punkter som finns i den.Det betyder också att han instämmer i de delar av strukturplanen som innebäratt rälsproduktionen flyttas till och att ELRED-anläggningen bör kommatill stånd i enligt strukturplanen. När det sedan gäller våra krav och våra motioner vill jagkortfattat säga att de socialdemokratiska motionerna i detta hänseende liksom imånga andra är byggda på intim samverkan med de fackliga organisationerna. Detfinns därför all anledning att hålla fast vid de krav som facket ställer, inteminst från , som jag själv representerar- och Metall i . (vpk) replik: I vpk;s motioner ingår faktiskt - vilketSten-Ove skulle ha vetat om han hade läst dem - krav på att man skallstrukturera om och även kunna lägga rälsverket där, men även krav på enoinläggning av hela politik, så att inte någon ort utarmas pä någonannans bekostnad. Det är den politiken jag efterlyser, eftersomsocialdemokraterna i sina elva motionspunkter har krav som jag tycker i stortsett är riktiga. Vi vill också att en gång skall kunna uppföras iLuleå. Det står i vår motion, så det är inte någonting nytt. Men frågan är hur den här politiken skall kunnaförverkligas. Skall man utarma de andra orterna eller inte? Detta är bilden. Jag tycker att vi borde vara överens här, så irtt och andra kan spela den här 65 N*" 145 rollen - det är ju det som hållerpå att hända. Onsdagenden P rned det sista atgärdsprogrammetför . viirefter vi inte kiin påverka Jag ber diirför Sten-OveSundström iitt tittii nogii på iiniilysen och dra ----------- : konsekvenserna av den. Gör man det, kommer man friim till slutsatsen att Mineralförsörj- ;s politik måste i grundenförändras. ning, rn.in. avgång kräver vi därmed ett slut påden stålpolitiken. Jag villockså påminna om den beslutsordning i som många av Sten-OveSundströms vänner varit med om att bygga upp men som är () replik; Det är naturligtvis glädjande att läst alla de elva punkterna i vår motion. Men om han dessutom ordentligthade läst igenom vår partimotion och kanske också sett på våra reservationer ianslutning till det här ärendet, skulle han ha upptäckt att det i dem finnsmånga viktiga förutsättningar för att kunna klara och få en vettigstrukturering. (vpk): Betänkandet 1979/80:50 behandlar ett flertalmotioner från vårt parti. Jag kommer att beröra tre av dessa. Gruvnäringen är en av våra basnäringar. Den baseras på enmycket viktig naturtillgång. Vår principiella grundsyn är att naturtillgångarbör tillhöra staten. Följden av detta har blivit att vi ställt krav på ettstatligt övertagande iiv Bolidenbolaget. Av behandlingen i utskottet samt resultaten av tidigareomröstningar i kammaren kan man kanske dra den slutsatsen att vi skulle varaensamma om att ställa detta krav. Så är ingalunda fallet. Jag vill erinra omatt bl. a. ställt sig bakom kravet påBolidenbolagets förstatligande och utvecklandet av en statlig gruvsektor.Metalls avdelning 209 i har uttalat sig fören nationalisering. Vi har alltså ett klart uttalat stöd för detta krav frånde anställda och deras fackliga organisationer. Det är bara att beklaga attåtminstone utskottets socialdemokrater icke anser sig kunna stödja de krav somde anställda och deras fack ställer. Här tycks inte gälla vad Sten-OveSundström sade i talarstolen om sambandet med de anställda. Självfalletstöds också detta krav av en mycket bred opinion utanför denna krets. Det är naturligtvis ingen tillfällighet att de anställdaoch deras fack. liksom vårt parti, anser ett förstatligande nödvändigt. Vinstintresset har varit rättesnöret när det gällt planeringen av verksamheten. Under sämre konjunkturer har man lagt ner gruvor och dragit ner på sin verksamhet, vilket har drabbat de anställda och de kommuner som berörs. Detta har växlat med goda år då de anställda har kunnat notera stora vinster för företaget. Ja, man har även fått åse hur företagets egna chefer gjort mycket stora vinster genom 66 att spekulera i egna aktier. Somett exempel kan nämnas att 6 av de 25 personeri ledningen som har en sådan insyn att deras aktieaffärer registreras Nr145 avbankinspektionen köpt aktier, som stigit med sammanlagt Onsdagenden Det här är naturligtvis en notering i marginalen i 14maj 1980 sådana härstora sammanhang, men det ger en fingervisning om vilket intressesom ligger till grund för besluten och företagets politik. Vårt parti kan självfallet inte acceptera förhållanden därvinstintresset är ning, m. m. den drivande kraften. Den utveckling avnäringen har icke skett som hade varit möjlig, om hela samhällets intresse hade legat som grund för besluten. Vad som har hänt är att rikmalmspartierna harbrutits ut, som man lämnat stora partier kvar som innehållerprocentuellt sett mindre malm. Detta betyder att konjunkturen har bestämtmalmkroppens storlek. I slutändan betyder detta en misshushållning med våranaturtillgångar. Resultatet av detta har blivit för tidigt nedlagda gruvor,och det har medfört att många hundra människor mist sinajobb. Vi har i vårt land redan ett statligt gruvbolag. Detnaturliga vore att all gruvdrift skedde i detta bolags regi, så att samhälletkunde skörda vinsterna av viktiga naturtillgångar. Det som tas upp i motion 1449, punkt 5, och i motion 1037hänger samman med vad jag här anfört. I mofion 1037 föreslås att riksdagenuttalar att inga nedläggningar av gruvor får ske förrän fått taställning till ett samlat förslag om gruvnäringens framtida inriktning. Imotion 1449, punkt 5, hemställs att ingen gruvbrytning tilhits upphöra förränmalmen är utbruten och att ersättningsjobb anskaffas . Inte minst det senare är viktigt. Vi har exempel från mittlän på att gruvor lagts ned. Det finns starka skäl som talar för att malmeninte var slut, och det har heller inte ordnats något ersättningsjobb. I ställetrev man ner gruvbyn, och bostäder jämnades med marken. En hel bygd håller påatt avvecklas. I dessa trakter har man mycket svårasysselsättningsproblem. Socialdemokraterna har i reservation 4 tillnäringsutskottets betänkande nr 50 uttalat att inga nedläggningar avgruvdriften bör genomföras, innan utredningen slutförts och regeringens förslagförelagts . Däremot motsätter man sig förslaget i t. ex. motion 1037,trots att den enda skillnaden är att man i reservationen använder ordet börmedan motionen använder ordet/(7''. Utan att dra upp någon strid om detta,måste jag ändå ställa frågan till reservanterna: Anser ni att nedläggningar fårske eller vad menar ni med ordet bör? Den frågan tycker jag är motiverad,eftersom ni markerar denna skillnad i reservationen. Anser ni att det inte börläggas ner några gruvor enligt den motivering som görs, måste det väl ikonsekvensens namn vara lika gångbart att använda orden får eller tillåtas. Attdöma av texterna i motionerna vill bägge partierna uppnå samma sak. Jag villockså framhålla att vårt stöd till i andra hand s-reservationen inte innebäratt vi tar avstånd från vår egen skrivning.