prot · G309101 · 1979-12-31 00:00:00 — Vi anser att konstruktionen med enfördelning skall prövas först vid en allmän översyn av partistödet. En sådanallmän översyn skall föregås av överläggningar mellan de partier som stod bakomden tidigare överenskommelsen. Sådana överläggningar borde vara möjliga, ävenom motsättningarna mellan partierna just nu tycks vara särskilt stora. De börkunna av på partiplanet. Därför finns det rimligtvis inga skäl förriksdagen att ta initiativ på denna punkt. Jag ber,herr talman, att få yrka bifall till utskottets hemställan. ANDERSBJÖRCK (m); säger att frågan om enförändring av partistödet, så att man kan få grundbidrag även kommunalt ochlandstingskommunalt, bör behandlas i samband med en allmän översyn avpartistödet. Det är utmärkt dä, tycker jag, att skall rösta påreservationen. för där står ordagrant följande: "Eftersom tiden fördenna överenskommelse löpt ut bör enligt litskottet en allmän översyn avpartistödet nu komma till stånd." Jag välkomnar till den grupp som häruppenbarligen kommer att stödja reservationen. Till den gruppen skulle jag ävenvilja inbjuda , vars anföranden här har varit en mycket braargumentation för att just stödja reservationen. Det enda som fattades i hansargumentation var att han inte yrkade bifall till reservationen. Sedan är det på det sättet, , att deborgerliga partierna kanske är litet oeniga i denna fråga. Jag tycker inte attdet är någon svaghet att ibland tillåta sig att ha olika uppfattningar. ivärlden, när ett annat parti satt vid makten, fanns det i denna kammareledamöter som inte ens vågade ifrågasätta tryckfelen i regeringenspropositioner. Till den kategorin tycker jag inte att några av de borgerligaledamöterna hör. () replik: noterar att jag vill ha en allmänöversyn, och visst vill jag det. Men om han hade lyssnat ordentligt, hade hanockså hört att jag sade att denna allmänna översyn naturligtvis skall föregåsav överläggningar mellan de partier som stod bakom den tidigareöverenskommelsen. Jag anser att en sådan överläggning självklart bör kunnaklaras även i ett hårt politiskt klimat. Sedan får vi se vad vi får ut av detoch vilka fördelarna kan bli . (vpk): Jag tackar för inbjudan attstödja reservationen , men tillåt mig att hysa väl så stor tro påpartisekreterarnas förmåga att ta initiativ som på regeringens. Om partierna tar initiativ till överläggningar, så trorjag att det kommer att bli resultat och att man kommer att lösa de olikafrågorna, därför att man har kunskaperna om vilka problem det gäller attknäcka. Att sådana överläggningar kommer till stånd tycker jag att vi alla börkunna medverka till, och jag hoppas att alla partier utifrån vad utskottet härsäger också är beredda att medverka till förberedande överläggningar i syfteatt få till stånd en översyn av partistödsbestämmelserna. Överläggningen var härmed avslutad. Propositioner gavs pä bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av m. fl., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den somvill att kammaren bifaller hemställan i betänkande39 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av m. fl. Anslag till hov-och slottsstaterna Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärde rösträkningverkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följanderesultat; Ja - 235 Nej - 76 1979/80:40med anledning av i propositionen 1979/80:100 framlagda förslag omanslag till och till Viss 1979/80:16med anledning av propositionen 1979/80:100 bilagorna 2 och 3 såvittavser moderniseringen av det statliga budgetsystemet m. m. jämte motion 1979/80:17 med anledning av revisorers förslag (1979/80:4) angåendeprogrambudgetering hos civila myndigheter Kammaren biföll vad utskotten i dessa betänkanden hemställt. §8 Föredrogs finansutskottets betänkande 1979/80:18 medanledning av i propositionen 1979/80:100 framlagda förslag såvitt avser dekungl. hov- och slottsstaterna. Anslag till hov- och slottsstaterna (vpk): Jag vill på vpk-gruppens vägnar deklarera attgruppen inte deltar i beslutet i detta ärende. En statschef måste, oavsett om landet har en monarkistiskeller republikansk statsform, ha ett apanage, och detta hade det väl inte varitskäl att göra så mycket väsen av under vanliga omständigheter. förhåller detsig emellertid så, att kungahuset också har inkomster av annat slag. Dessainkomster, som vilar på synnerligen diskutabel grund, behandlas i nästa ärende.Med anledning av att finansutskottet vägrar medverka till att klara ut dennatvivelaktiga affär vill vi i vår tur inte delta i beslutet om apanaget. Vi harvelat få detta noterat till kammarens protokoll. Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls. Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Föredrogs finansutskottets betänkande1979/80:19 med anledning av motion om en utredning rörande Guadeloupemedlen. I detta betänkande behandladesmotionen /80:770 av Axel m. fl. (s), vari föreslagits attriksdagen hos regeringen hemställde om en utredning som undersökte kungahusetslagliga rätt till den s. k. Guadeloupe-räntan. Utskottethemställde att skulle avslå motionen 1979/80:770. AXELANDERSSON (s): I vår motion 770 till årets har viföreslagit att hos regeringen hemställer om en utredning av denrättsliga grunden för kungens Guadelouperänta. har mycket ordkargt avstyrkt motionen medmotiveringen att frågan tidigare behandlats av - både av och vid 1977/- och att begäran då avslagits. Vidare säger utskottet att det inte "i den nuaktuella motionen anförts några synpunkter som föranleder utskottet att ha enannan uppfattning än vid 1977/". Hur gick det då till när den smarte kronprins (sedermera kung ) manövrerade de ärevördiga ständerna dit hanville - att fatta beslut om en årlig förstärkning av den regerande Bernadottenskassa med så länge en satt på tron? Vidmyntreformen höjdes beloppet till , och såhar det varit därefter. Förhistorien är i korthet följande: Som ersättning försvenskt deltagande härnadståg mot fickSverige av den ursprungligen franska ön . När 1814åtog sig att återställa ön fill kompenserades enligt engelskaparlamentsprotokoll med eller ,i den valuta man ville ha. tog den engelske utrikesministernCastlereagh upp ersättningstraktaten för ratificering i det engelskaunderhuset. Låt mig, herr talman, återge hans inledningsord på originalspråket: "First the sum proposed to be given to inconsideration of the abandonment of her claimes on the ofGuadeloupe." Det rörde sig således om det belopp som skulle tillställasSverige för att vårt land givit upp sina anspråk på ön. Att sedan ersättningstraktaten utformades på sedvanligtsätt förändrade ingenting i sak. Man skrev som brukligt var , ochjag ber att få citera den svenska översättningen: "Hans Storbritanniska Majestät utfäste sig att tillHans Svenska Majestät utbetala summan." 13 protokoll 1979/80:100-101 och hans efterkommande omnämndes inte. Dennadestinering av pengarna behagade icke den svenske kronprinsen och tronföljaren.Han satte i gång förberedelserna som skulle komma att leda till deneviga räntan. Det gällde att få ständerna att tro att den engelskaersättningen på var avsedd för det svenska kungahusetoch inte för , såsom det engelska parlamentet bestämt. Efter nästan ett års bearbetning lyckades attfå enighet i konseljen om en av de märkligaste kungliga propositioner somnågonsin expedierats till en svensk riksdag. Av propositionen framgick attkungligheterna av nåd och välvilja avstod från det man ville se som"sin" egendom, på villkor att till Bernadotterna påSveriges tron i evighet utbetalade , åtminstone sålänge det satt en på tronen - och det gör det ju . Det tog tid och kostade mycket pengar att förmå statsrådetatt biträda propositionen. De två statsråd - utrikesstatsministern ochhovkanslern - som från början biträtt de kungliga önskemålen belönades av KarlJohan med mycket stora penningsummor. Det är belagt i de dokument som finnsfrån . De övriga statsråden, som efter långvarig övertalning slutligengav med sig, fick därefter en mindre summa som "löneförstärkning". Vi motionärer menar alltså att så mångaunderligheter föregick detta märkliga beslut om kungliga extrapengar i evigtid, att det är synnerligen befogat att utreda rättsgrunden. har skrupelfria förfarande vid fleratillfällen offentligt kritiserats. Ett mycket tungt vägande inlägg i denvetenskapliga debatten om rättsgrunderna i Guadeloupeaffären gjordes 1899 avhistorieprofessorn och högerriksdagsmannen . Med stöd av de Alinskaforskningsrönen försökte socialdemokraten i en motion,som i debatten också stöddes av , att få till stånd enutredning av omständigheterna kring kungaräntans uppkomst. , som då stod under ordförandeskap av denryktbare biskop , låtsades inte begripa yrkandet utan konstaterade atteftersom riksdag beslutat fastställa de årliga ränteutbetalningarna såvar de lagligen berättigade. En ledamot av utskottet - liberalen inte i beslutet. Det tycker jag hedrar honom. Utskottet tog hem speleti kammaren, men vid en av voteringarna där man voterade om ordalydelsen varutskottets seger så knapp som 99 mot 92. har flera författare ochhistoriker behandlat Guadelouperäntan i avhandlingar och översiktsverk.Genomgående har räntan i de här arbetena beskrivits som "omstridd",men lika genomgående har i uppslagsverken räntan beskrivits som en kungligrättighet. Historieprofessorn påvisade 1943 isitt monumentalverk om att Guadelouperäntan åstadkommits medmoraliskt förkastliga metoder. upprepade socialdemokraten deav och ställda kraven på en utredningmen rönte samma nedslående resultat. I debatten 1957 fördesutskottets talan av sedermera högerledaren , som medgav att detrådde delade meningar om rättsgrunden för räntan men ansåg att anständighetenkrävde att beslut inte revs upp. Vidare framhöll att"dynastin saknade juridiska möjligheter att hävda sina anspråk". Detär de sannaste ord som sagts av någon försvarare av de kungliga intressena. Så sent som utkom , skriven av . I boken beskrivs mycket grundligt ochväldokumenterat hur det gick till när Bernadotternas eviga extraknäckbeslutades av ståndsriksdagen . Att innehållet står på säker grundbestyrks av att ingen fackkritik riktats mot boken sedan den kom ut, en bok somunderbyggs av ett rikhaltigt källmaterial. slutsats blir - i likhet med de slutsatser somdrogs av de av mig tidigare refererade historikerna - attGuadelouperäntan möjliggjordes endast tack vare de underligheter som föregickbeslutet. Jag har med det anförda velat rikta kammarensuppmärksamhet på det intrigerande och de tvivelaktiga metoder som föregick1815 års riksdagsbeslut om Guadeloupemedlen. Oklarheten om de rättsliga grundernaär stor, och därför anser vi att vår begäran om utredning av omständigheternaverkligen är befogad. De skäl som finansutskottet anför i sitt avstyrkande ärinte övertygande, åtminstone inte på oss motionärer. Med det anförda ber jag helt kort att fä yrka bifall tillmotion nr 770 till 1979/om en utredning för att försökaåstadkomma ett avskaffande av Guadelouperäntan. BOSIEGBAHN (m): Axel har i motion 770 begärt attregeringen skall tillsätta en utredning som undersöker kungahusets lagliga rätttill den s. k. Guadelouperäntan. Det är inte första gången den här fråganbehandlas av riksdag. Det har skett 1840, 1908, 1957 och 1978. Vidsamtliga tillfällen har avvisat utredningskraven. Det kanske har sittintresse att konstatera att strid med vad Axel Anderssonnyss sade - var med om att avslå motionen. Vad som hände var att haninte var överens om den motivering som utskottet hade. Men han var alltså självberedd att avslå motionen. Vid riksdag angreps av alla möjligaskäl av Crusenstolpe, och andra. Men trots att kritiken mot KarlJohan och hans välde då var mycket stark var det ingen som ansåg att det fannsett vettigt argument för att ta upp frågan om Guadeloupemedlen. har Axel valt vissa delar av de utredningarsom gjorts och fört fram tankar från dessa som ett stöd för sitt krav på enutredning. Det gällde framför allt de synpunkter han förde fram i slutet avsitt anförande och som inte finns med i motionen, synpunkter som gick ut på attutbetalningen av Guadeloupemedlen skulle upphöra. Det är många utredningar somgjorts, och tar man del av dessa utredningar kan man konstatera att meningarnabland experterna - historikerna - har gått isär. Det är inte riktigt att sägaatt alla har varit överens om att detta är felaktigt. Men det finns onekligen,som professor påstod, en hel del dunkla punkter. Men det härhar nu utretts så . I den Sjöbergska boken kom egentligen inte framnågra nya synpunkter, och det är väl inte så vanligt att sätter igång utredningar av den här typen. Det finns heller ingen anledning att göradet i det här fallet. Det är alltså bakgrunden till att finansutskottet i dettabetänkande, liksom i tidigare betänkanden, avstyrkt motionen. Sedan kan mankonstatera att den enda tankegång som finns i motionen är frågan: Hur kan enskuld fortsätta att betalas utan att någonsin bli avskriven? Det är väl inte såkonstigt? Varje skuld löper normalt med ränta tills den återbetalas. Sker ingenamortering fortsätter ränta att löpa. Det har faktiskt under årendiskuterats att skulden skulle återbetalas, men man kom till slutsatsen att detskulle ställa sig betydligt dyrare och mer oförmånligt för statsverket. Detkanske förtjänar att nämnas att den aktuella räntan, , beräknasefter en räntefot av . Sedan kanske jag också kan anmärka att om skuldenkvarstått och följt penningvärdets utveckling hade avkastningen legat på2 milj. kr. kanske realvärdet har sjunkit ytterligare endel - om inflationen får fortsätta. Slutligen kan jag också säga att de här 300 000 kronornaendast motsvarar av det kungliga apanaget på 8,175 milj. kr. Jag vet inteom motionärerna möjligen har tänkt sig att man i stället skulle göra enuppräkning av det kungliga apanaget. Hela den här debatten har, som jag harsagt, förekommit tidigare här i , och man har kommit tilluppfattningen att det inte finns någon anledning att göra någon utredning, sominte skulle komma till ett väsentligt annat resultat än de skilda meningar somhistorikerna kommit fram till. Med dessa ord. herr talman, ber jag att få yrka avslag påmotionen och bifall till utskottets hemställan. AXELANDERSSON (s) replik: Utskottets talesman lade inte särskilt mycketmer ved på finansutskottets lilla brasa. Den glödde knappast tydligare för mig. Det är klart att som är moderat ställer uppför kungahuset. Det är O.K. Vi har olika uppfattningar om att ställa upp för enmonarki i ett modernt land. Men låt det vara. Vad sade som varmer intressant var medgivandet att meningarna gått isär hos historiker, hosvetenskapsmän, när det gäller hur det gick till när detta beslut fattades. Baradetta att man medger att det råder delade meningar om hur det verkligen gicktill borde rimligen leda till att man ginge med på en utredning avförhållandena - en parlamentarisk utredning. Det är inte rätt när citerar mig och sägeratt jag skulle ha lagt till ett yrkande om att Guadeloupemedlen skallavskaffas. Jag begärde en utredning och sade: som jag hoppas kommer att ledatill att Guadelouperäntan avskaffas. har det utbetalats nära 50milj. Det är mycket pengar. i en hovstat på över 8miljoner är inte särskilt mycket pengar, men tillåt mig att göra en litenfundering: Om kungahuset får . i årliga statsmedel till hovstaten,då tycker jag att man borde kunna klara sig utan de här - somdessutom borde vara en belastning för kungahuset, eftersom det råder tvivel om huruvidadet gick rätt till när beslutet om medlen fattades en gång. Herrtalman, jag står fast vid yrkandet om bifall till motionen. BO () replik: Det var inte min ambition att hålla en längrehistorisk utläggning. Det kanske jag inte har kompetens för heller. Jag får välhänvisa Axel - han har säkerligen läst den - till den långa utredningsom gjordes till riksdag. Där finns de här synpunkterna redovisade.Jag sade inte alls att det där fanns olika meningar som gav stöd föruppfattningen att Guadeloupemedlen vid det här laget inte skulle vara enrättslig obligation för den svenska staten. En parlamentarisk utredning vore det sämsta man kundetänka sig. Skall det vara en utredning skall den väl vara vetenskaplig.Parlamentariker skulle väl rösta endast efter vissa politiska synpunkter, underdet att en vetenskaplig utredning skulle ta fram det faktiska underlaget. Sedan frågar man sig: Vad är Axel egentligen uteefter? Han försökte hänföra mina synpunkter till att jag, som han påstod, varmonarkist. Det har väl inte med saken att göra. Det ger mig anledning att troatt detta är ett sätt att visa sitt republikanska nit. Jag tycker att det kanvisas på ett vettigare och ett mera värdigt sätt än genom att ta upp en sådanhär historisk fråga som regering och riksdag har beslutat om och somsedan har omprövats . verkade det också somom Axel inte bara ville rikta kritik mot kungahuset utan även villeatt bidragen skulle minskas. Storleken på de bidrag som går till olikahuvudtitlar fastställs ju efter prövning, och man vet inte alls säkert hur ensådan prövning skulle utfalla. Jag finner fortfarande inget skäl att tillsättaen utredning rakt ut i luften så att säga, eftersom det redan har gjorts en delutredningar som visat att det finns saker som man inte kan klara ut. Allt vadman har fått fram visar att det inte finns någon vetenskaplig grundför att det skulle föreligga någon orsak till en omprövning. AXELANDERSSON (s) replik: Först får jag be om ursäkt, omhan tog illa vid sig när jag råkade kalla honom monarkist. Det ber jag att fåta tillbaka. Det är en händelse som ser ut som en tanke att dåvarandeutrikesministern greve som gåva av KarlJohan fick och att hovkanslern av sammeman fick . fick konseljensövriga ledamöter årliga gratifikationer av personligen. inte ståhär och påstå att det har ett direkt samband, men det är litet underligt attdet så väl sammanfaller i tiden. Så till sakfrågan. Vad det gäller är ju om avsågatt ge ön till eller till kungahuset. gjordevarken eller dåvarande kungen, , anspråk på ön. Ingen avdem hävdade att ön var en personlig kunglig egendom. Det gäller ganska litet pengar-det är sant. vad jag var ute efter. Jag tycker faktiskt att vi borde kunna utplånaden här skamfläcken, som finns kvar sedan en mörkare tid, innan det fannsnågonting som kunde kallas demokrati. De här borde kungahusetkunna avstå från utan att lida nöd, tycker jag. Det handlar dock om pengar. Fören ledamot av finansutskottet tycker jag att det tvärtom borde vara roligt attdet finns motioner med förslag om att bibringa statskassan pengar i stället föratt dra ut pengar ur statskassan. Det är inte så mycket pengar, ,det medges. JÖRNSVENSSON (vpk): kommunisternas riksdagsgruppger samfällt sitt stöd åt Axel yrkande. Vi gör det därför att finansutskottets hela handläggningav frågan har varit felaktig. Vi gör det därför att Guadeloupefrågan är en rättsskandalav stora proportioner. Den saknar motstycke i svensk rättshistoria. Den är isanning, för att tala med , en furstlig svindel. Och denna svindelär alls ingen dunkel eller oklar affär. Den är tvärtom helt kristallklar.Svindeln är dokumentariskt belagd för envar som har ögon att se med. Vidare ärdet som bekant inte så att denna svindel är enbart historisk, att den enbarttillhör det förflutna. Den har den verkan att det svenska furstehuset nu ochallt framgent fortsätter att uppbära de ekonomiska fördelarna av den manöversom utfördes . Den rättsliga läget är fullständigt klart. Den svenske tronföljaren gjorde gällande attGuadeloupe tillföll honom personligen, överlämnad av brittiska kronan. Dettafaller redan på sin egen orimlighet. Brittiska kronan saknade all anledning attge den svenske tronföljaren några som helst materiella bevis på erkänsla förhans insatser i kriget mot . Det är tvärtom dokumentariskt belagt attden brittiska statsledningen var synnerligen missnöjd med agerandeunder kriget, och någon erkänsla var det sannerligen inte tal om. Det ärdessutom dokumentariskt belagt att överlämnades av den brittiskakronan till den svenska kronan. person kom över huvud inte in isammanhanget. Överenskommelsen där Guadeloupehistorien ingår är slutenmellan de båda ländernas majestätet, dvs. Den är inte slutenmellan två kungliga personer utan mellan två stater. Vore den sluten mellan tvåkungliga personer, skulle det ha betytt att det som överlämnades var denbrittiske kungens privata egendom. Men det var naturligtvis inte fallet, och något sådant har inte ens talesmän av gjort gällande, ej heller någon vetenskapsman. Vad mera är: Det är dokumentariskt belagt att ,när han påstod att ön överlämnats till honom personligen, var medveten om atthan ljög. Det är dokumentariskt belagt att av privata medel betaladebetydande summor till flera av sina ministrar för att få dem att godta och semellan fingrarna med hans svindel. Utrikes statsministern fick en mindreförmögenhet, flera av statsråden erhöll som Axel har påpekat storasummor. Allt detta slår sönder varje tanke på att Guadeloupefrågankan utgöra éh tolkningsfråga eller en diskussionsfråga över huvud taget. OmKarl hade varit övertygad om att han haft rätt eller om i varje fall ensådan tolkning vore möjlig, sä skulle han ju aldrig ha handlat som han gjorde.Endast på grund av att han från början visste att han svindlade hade hananledning att muta sina ministrar. Mutornas utbetalande, som i sig självt ärett brott, är alltså beviset på det andra brottet, nämligen detolagliga tillägnandet av och kungaättens åtnjutande av räntorna. Vi har alltså här belagda ett flertal brott: En högt uppsattperson tillägnar sig kronans egendom. En högt uppsatt person mutar ett flertalministrar för att få dem att medverka i ett brottsligt och grundlagsstridigtbeslut. Den högt uppsatte personen är tronföljare och har icke det åtalsskyddsom då rådde för kungen. Finansutskottetsbetänkande i ärendet är därför oacceptabelt. Det är moraliskt oacceptabelt, eftersom följderna av debegångna förbrytelserna får betalas av de svenska skattebetalarna.De skall fortsätta att betalas sä länge det nuvarande kungahuset sitter på densvenska tronen. medverkar alltså till en i grunden olagligprivatbeskattning. Betänkandet är juridiskt oacceptabelt. Vad saken gäller ären ekonomisk förmån som tillkommit genom brottsliga handlingar. Finansutskottetsställningstaganden innebär både formellt och faktiskt att mangodkänner dessa brott. Man förklarar materiellt sett helt enkelt att det inteär några brott och gör sig alltså skyldig till ett ställningstagande som enligtgrundlagen strängt taget inte alls ankommer på finansutskottet. Sedan måste jag säga att det är närmast genant att höra BoSiegbahn som jurist komma med den typen av argument att det är så litet pengardet rör sig om, varför vi inte skall bry oss om det hela. Om jag gick in i BoSiegbahns rum och stal hans plånbok, som det var . i, skulle det brottetpå något sätt bli mindre, därför att summan inte är alldeles överväldigande ochinte utgör mer än någon promille av lön? Jag har aldrig hört någonjurist i detta land anföra den typen av argument när det gällt att dömasmåtjuvar eller att döma i mål som rör småförseelser. Det finns naturligtvisingen anledning på basis av lagens bokstav och anda att föra den typen avresonemang. Jag tycker också att det är lika generande från juridisksynpunkt att höra argumentet att man skall acceptera den här typen avolagligheter och övergreppdels därför att ett olagligt beslut har upprepats - som om dettaskulle göra olagligheten laglig - dels därför att man från sida vidvissa tillfällen i historia inte har sagt någonting om detta, som omtystnad - bara den varar - plötsligt kan göra ett brott tillnågonting lagligt. Jag kan inte förstå den juridiska grunden för den typen avresonemang. Nåväl,betänkandet är slutligen politiskt oacceptabelt, och detta har en bestämdbakgrund.