prot · G30949 · 1979-12-31 00:00:00 — Motiveringen är den attförbindelsekontor inte är ett normalt diplomatiskt arrangemang. Det kan man naturligtvissäga och på del sättet klara sig undan formellt. Men om man vill göraverklighet av de stolla deklarationer som gjorts i bakgrundstexten och andrauttalanden, borde PLO få den utökade status som vi har begärt. Det skulleförbättra PLO:s sak högst avsevärt i och naturiiglvis ocksä eftervärldsmåttstock. Vi kan därför inte se något skäl till att inte låta PLOupprätta ett s. k. förbindelsekontor i , något som Ju skulle georganisationen bättre utgångsläge för fortsatt aktivitet och som sagl givetvishögre internationell status. Utskottet avstyrker också yrkandet att skulle tainiliativ till att inkalla en ny . och utskottet skriverföljande: "I det dödläge som rådde före den egyptiska presidenten med , stödde tanken på ettålerinkallande av . F. n. saknar emellertid tanken på en nyGenévekonferens aktualitet." PLO:s representation i , m. m. PLO:s representation i , m. m. Vi anser att resonemanget inte är logiskt. Om problemeninte är lösta, om det palestinska folkets rättigheter fortfarande inte harblivit beaktade och om uppgörelsen i och fredsavtalet mellan Egyptenoch har gjorl att palestiniernas ställning snarare har försvagats, så ärväl inkallande av en mera aktuellt . Vi kanalltså inte acceptera utskottets skrivning härvidlag. kommer förniodligen ännu alt fåanledning att debattera frågan om det palestinska folkets rättigheter. Fördagen nöjer jag mig med att yrka bifall till vpk-motionen 247. STUREKORPÅS (c): Utskottet framhåller att PLO måste vara mednär del palestinska folkets framtid avgörs. finns det inte någon annan änPLO som enligt svensk uppfattning kan betraktas som talesman för hela delpalestinska folket. PLO har sedan några är ett informationskontor i sådant kan inrättas utan alt man formellt upprättar diplomatiskaförbindelser. Ett s. k. förbindelsekontor, som motionärerna efterlyser, har inteformell status enligt Wienkonvention. Det finns alltså ingen anledning att pä den punkten nutillmötesgå motionärerna. PLO har full möjlighet att verka i detta land, ochPLO har för sin verksamhet som representant för det palestinska folkel fullsvensk uppslutning. Jag ber.herr talman, att få yrka bifall till utskottets hemställan. Överläggningen var härmed avslutad. Propositioner gavs på bifall tilldels utskottets hemställan, dels motion 247 av m. fl. i motsvarandedel, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad.Sedan |vist begärt votering upplästes och godkändes följandevoleringsproposilion: Den som vill att kammaren bifaller utrikesuiskottetshemställan i betänkande 11 röstar ja. den det ej vill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallil motion 247 av m. fl. i motsvarande del. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. DåOswald begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 293 Nej - 18 § 18Ändring i den preliminära tidsplanen De konstitutions- och arbetsmarknadsutskoltsbetänkanden,som enligt lidigare meddelanden skulle behandlas i kammaren fredagen den 14december, kommer att bordläggas och kan alllsä upptas lillavgörande i kammaren . Med ändring av den preliminäratidsplanen blir kammarens sammanträde därför ettbordläggningssammanträde. Därvid besvaras ett antal frågor. Ändring i den preliminära tidsplanen Utvecklingen av hälso- och sjukvården § 19 Utvecklingen av hälso- och sjukvården Föredrogs socialutskottetsbetänkande /80:13 med anledning av motion om utvecklingen av hälso- ochsjukvården. I detta betänkande behandladesmotionen /79:1847 av m. fl. (vpk), vari såvitt nu var i fräga(yrkandena 1, 2 och 4) hemställts att beslutade 1. att medinstämmande i motionens allmänna syfte anhålla hos regeringen om tillsättandetav en parlamentariskt förankrad utredning med syfte att utreda sjukvårdensinnehåll och samhälleliga funktioner, 2. atl uttala sigför en snabb ulbyggnad av den öppna vården i enlighet med motionens riktlinjer, 4. alt uttala sig för att all sjukvård borde ställas underlandslingens huvudmannaskap. Utskoltet hemställde att skulle avslå motionen1978/79:1847 yrkandena 1, 2 och 4. INGA (vpk): Sjukvården har fåttutstå skarp kritik. I debatten om sjukvärden har man i stor utsträckningdiskuterat de stigande vårdkostnaderna. Vpk menar att sjukvården i ställetskall kritiseras för sin sociala passivitet, för sin oförmåga att påverkagrundläggande orsaker till ohälsa, för sin auktoritära och institutionsbundnastruktur. Dagens sjukvård står passiv inför de vikliga orsakernalill sjukdom och död. Ett exempel på sjukdomsframkallande faktorer är den storautslagningen av människor pä arbelsmarknaden, som i sin tur kan bero pä attmänniskor tvingas arbela i hälsofarliga arbetsmiljöer. Den stora arbetslöshetenbland ungdomar, de torftiga och socialt dåliga livsmiljöerna leder tillalkohol-och narkotikamissbruk. Inför sådana här situationer står sjukvärdenhandfallen och lamslagen. Dåliga trafikmiljöer, luftföroreningar och spridning avfarliga ämnen pä arbetsplatserna och i naturen är andra exempel på typer avsjukdomsorsaker. Utvecklingen av hälso- och sjukvården Det lörsig om samhälleliga problem som inte kan värdas bort. Där behövs ekonomiska ochpolitiska förändringar och beslut för att ändra på förhållandena. Men del måstevara sjukvärdens uppgift att kartlägga dessa problem, atl ta upp debatten omdem och slå larm om hälsoriskerna i samhället. Tvärtoni är det emellertid sä att just denna typ avhälsovård och sjukvård, den förebyggande, har en undanskymd plats inom dagenssjukvård. I stället föreslår man friskvärdskampanjer med allmänna råd om mermotion och bättre mat. Det behövs en annan sjukvårdsplanering än densom vi har . Det behövs en diskussion om vårdens innehall. Ochvänsterpartiet kommunisterna föreslår att en parlamenlariskl sammansattutredning med denna inriktning tillsätts. Som det nu är finns det en klar åtskillnad mellan detmedicinska och det ekonomiskt-politiska ansvaret inom sjukvården. Och dennuvarande sjukvårdsplaneringen är i huvudsak kvantitativ och orienterad motdiagnoser och existerande specialiteter. Det verkar ocksä som om språkbruketinom sjukvården är direkt hämtat från det kommersiella näringslivet. ex. om vårdprestationer, om vårdkonsumtion och värdproduktion. Vpk menar attall sjukvårdsplanering måste vara samordnad med den övriga samhällsplaneringen,därför att många hälsoproblem kan mötas med andra åtgärder än med värd. Tyvärr måste man konstatera atl sjukvården just genom sinpassivitet kan bidra till att konservera och förlänga en sjukdom. Människor somslås ut från arbetsmarknaden blir för det mesta längtidssjukskrivna ellerförtidspensionerade. Dessa grupper är 300 000 vardera. De registreratarbetslösa är omkring 100 000. Möjligheterna till pension och sjukskrivning är viktigasociala rättigheter som inte skall ifrågasättas. Men döljs en allt störrearbetslöshet under medicinska diagnoser, och de sociala problemen förvandlastill enskilda människors individuella problem. Konsekvenserna av alt en stordel av den arbetsföra befolkningen ställs utanför arbetslivet kommer i längdenatt bli förödande. Förskrivningen av mediciner inom sjukvården är omfattandeoch ökar hela liden. En stor del av den totala läkemedelsförskrivningen ärsannolikt onödig från medicinsk synpunkt. Det förekommer överförskrivning avläkemedel och vilka följderna blir av denna överförskrivning vet ingen -man kan bara ana. Vissa debattörer har talat om en kemisk miljöförstöring avden mänskliga organismen - människans kropp. Del är framför allt lugnandemediciner och sömnmedel som människor av olika anledningar tvingas attöveranvända. Man har beräknat att förbrukningen av lugnande medel och sömnmedelvarje år uppgår till 300 miljoner doser. Dessa mediciner eller preparat har enberoendeskapande verkan. Dessa medel används också vid de ca 1 000 självmordoch de mångdubbelt fler självmordsförsök som begäs i vårt land. Mycket i sjukvärden kan kritiseras, och till stor delberor sjukvärdens brister påden organisatoriska vårdstrukturen. Man har koncentrerat sjukvården lill storainstitutioner, som ofta är isolerade från det vanliga samhället. Fortfarandearbetar av alla sjukvårdsanställda inom den öppna vården utanförsjukhusen. Sjukvården har fått en teknisk-medicinsk inriktning. Dethar varit lättare att argumentera för en utbyggnad av en högspecialiseradapparalkrävande vård än för en mänskligare vård som bygger på direkt kontaktmellan människor. Till stor del beror detta på atl mäktiga ekonomiska intressenfinns inom läkemedels- och sjukvärdsmaterialinduslrin. Denna tekniska inriktning av sjukvården får märkligaföljder. Om t. ex. en patient tas in på ett sjukhus efter atl ha överdoserattabletter får han eller hon en utomordentlig vård så länge hon eller han ärmedvetslös. När patienten vaknat till liv och då han eller hon behöver hjälpmed de sociala och psykologiska problemen sjunker kvaliteten raskt. Patienternaskickas så gott som alltid tillbaka till sin gamla sociala miljö med stor riskför att samma sak händer igen. Vi har i vårt land en åldrande befolkning, men det är intebara antalet åldringar som ökar, utan det sker ocksä en förskjutning mot alltfier i högre ålder. Detta ställer ökade krav inom åldringsvården. Detrationaliseringstänkande och den löpandebandsprincip som karakteriserarlångvården är en spegel av samhället i stort. Det har alt göra med vårsyn på människor och respekten för människor. Slår man i produktionen och är iproduktiv ålder har man ett värde som samhället och kapitalel har intresse avatt bevara. Men som patient inom långvården har man hamnat å andra sidanproduklionsåldern och anses inte värd atl salsa resurser pä. Del är elt njuggtoch cyniskt sätt att värdera människor på. hänvisas äldre människor till ålderdomshem,eller långvård. kom det en forskningsrapport påläkarstämman, som visade att av människorna behövermedicinsk omvårdnad i strikt bemärkelse. Alla de andra skulle kunna må bättreav alt bo kvar i sina gamla miljöer, om del bara fanns förutsättningar för det,t. ex. elt tillräckligt antal hemsamariter. Vpk menar att sjukvården måste inriktas på mer öppenvårdoch att utbyggnaden av denna måsle ske i mycket snabbare takt än . Vimenar också atl sjukvården skall vara lättillgänglig. Vårdcentralerna skallligga nära människornas bostad, och alla skall tillhöra en bestämd vårdcentral.Vi menar att hälsokontrollerna skall göras på dessa centraler och att öppethåll-andetidernaskall vara generöst tilltagna. Hembesökssystemet bör byggas ul liksomhälsoundervisningen. Vi menar att sjukvårdsarbetet pä vårdcentralerna skallbygga på vårdlagsprincipen, där alla får ta ett större ansvar för sjukvården. bör dimensioneringen av sjukvärdenpä dessa värdcentraler vara så bra att den räcker till för ett tiotal besök perär för varje invånare. skall en hälsoundersökning göras. Väntetidernaskall minskas, och jourverksamheten skall också knytas direkt till centralerna. I sjukvårdsdebatten har det förts fram krav pä en Utvecklingenav hälso- och sjukvården Utvecklingen av hälso- och sjukvården tillbakagångtill det s. k. husläkarsystemet som ell alternativ till den öppna vårdensutbyggnad. Denna tanke skall tillbakavisas. Husläkarsystemet är historisktutlevat. Pä sin tid var det den privilegierade minoritetens metod att köpatjänster av en bestämd läkare. hänvisade man de flesta människornatill överfyllda polikliniker eller till provinsialläkarn-iottag-ningar. oin deöver huvud taget fick vård. Med rimliga krav på vidareutbildning,kompensationsledigt efter jourljänstgöring, kortare arbetstid m. m. är detorimligt att tro att en beslående palienlläkarkonlinuilet skall kunna blimöjlig. Däremot, herr talman, ärdet möjligt att upprätthålla kontakten med enoch samma personalgrupp vid en vårdcentral. Utbildningen av värdpersonal är otillräcklig, ochutbildningskapaciteten måste ökas utan att kvaliteten för den skull försämras.Frågan om kvaliteten i vården och i vårdutbildningen skall, om jag inte tarfel, debatteras i kammaren . Därför skall jag inte argumentera mera idenna fråga. vill jag ta upp spörsmålet om privatläkarna.Privatläkarna finns i allmänhet i storstäder och i områden medhöginkomsttagare, där läkartätheten redan tidigare är hög. 1 andra delar avlandet har del lidvis uppstått en situation med konkurrens mellanföretagshälsovårdens och distriktsvårdens utbyggnad. Det behövs en enhetligplanering, och för att den skall kunna bli bra krävs att landstingen blirhuvudmän för all sjukvård. De privatläkare som finns och de s. k.frilidspraktikerna bör erbjudas att arbeta i den offentliga sjukvården. Sjukvård skall inte vara en verksamhet där privataekonomiska vinstintressen får göra sig gällande. Privat läkemedelsindustri,sjukvårdsmaterial och andra ekonomiska intressen med anknytning till sjukvårdenhar haft en styrande inverkan på vårdens utformning. Man har dessutom kunnaltjäna stora summor pengar pä människors sjukdom och behov av värd. Hela delsjukvårdsindustriella komplexet måsle. enligt kommunisterna,överföras i samhällets ägo och stå under samhällets ansvar. Utskoltet föreslär avslag pä vpk-motionen1847 på ett raffinerat sätt. Utskottet säger atl motionen inte påkallar någonåtgärd frän sida. I den krissituation, i många avseenden, som sjukvårdenbefinner sig i är del nödvändigt att regering och riksdag tar sittpolitiska ansvar och inte frånhänder sig det. Det räcker inte med de utredningarsom utskoltethänvisartill. Del behövs en rikspolitisk förankring när det gäller sjukvärden,och därför behövs det en parlamentariskt förankrad ulredning, som tar upp desaker som jag tidigare behandlat i detta anförande. Med detanförda, herr talman, yrkar jag bifall till motionen 1847. Under detta anförande övertog tredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. GABRIELROMANUS (fp): Jag hoppas att ursäktar om jagsäger att slutet pä hennes anförande blev något av en antiklimax. Del lätungefär sä här: Sjukvården är i kris. Det räcker inte med de utredningar somulskollel hänvisar till. Det behövs en utredning till! Jag har inget emot utredningar. Jag har varit med om attföreslå och tillsätta åtskilliga, men jag tror faktiskt inte att den utredningsom begärs i den här vpk-motionen skulle föra utvecklingen inom sjukvärdenframåt. Sammanfattningsvis kan jag säga att den här motionen, bortsett från ettkonkret besked, innehåller två beståndsdelar. Den ena är ett antal uttalandentill förmän för allmänna principer som redan är accepterade och håller på attförverkligas. Den andra är ett antal uttalanden, som är mycket oklara till sininnebörd. De innehåller en massa fina ord och uttryck, men man förstår interiktigt vad som avses. Jag skall ge exempel på bådadera. Här talas om alt vi behöver mer forskning kringsjukdomsorsaker, att vi behöver fästa uppmärksamheten mer påsjukdomsframkallande inslag i arbetsmiljön osv. Det är en allmänt accepteradsanning. Det pågår sådan forskning. Det satsas varje är mer och mer pä attåstadkomma en bättre arbetsmiljö. Vi har en särskild myndighet som ägnar sigjust åt delta och som har vuxit snabbt . Det talas om viklen av förebyggande arbete. Det är ocksäen sak som är allmänt erkänd. Landslingen håller på att bygga uppmiljömedicinska resurser. Det talas om att sociala synpunkter behöver komma med isamhällsplaneringen. Det är ett viktigt inslag i flera av de regeringsförslagsom nu behandlas av . Det är alltså inget kontroversiellt. Det talas om att vi behöver en omstrukturering, sä att detblir en annan balans mellan de stora sjukhusen - den slutna vården - och denöppna vården, till förmän för mer öppenvård. Detären utveckling som pågår sedanflera är och som alla bekänner sig till. Det är också det område som harsläppts fram när vi har haft brist pä resurser, t. ex. i fråga om läkare ellerinvesteringar. Det är alltså ingenting som vi behöver utreda, utan de målenhäller redan pä atl förverkligas. Det talas också om att man skall överlåta uppgifter frånläkare lill annan personal. Även det är någonting som redan har påbörjats,vilket f. ö. nämns i motionen. Utredningen om sjukvärdens inre organisation harjust lagt fram ett betänkande. Det finns andra betänkanden om sjukvården som håller päatt remissbehandlas. Ett handlar om en ny sjukvårdslagstiftning, där ävendessa saker nämns. häller pä att utarbeta ett nyttprincipprogram för hälso- och sjukvården, HS 90. Det finns alltså i motionen en rad allmänna tankegångar,som jag tror att alla här kan instämma i. För att vidareutveckla dem behövsingen parlamentarisk utredning. Det gäller tvärtom att förverkliga förslagen. Men den här motionen reser ocksä en rad frågor. Den äroklar pä åtskilliga punkter. Utvecklingen av hälso- och sjukvården Utvecklingen av hälso- och sjukvården Först skulle jag vilja protestera mot talet all medicinskaframsteg har "en marginell effekt när del gäller alt påverka livslängd ochsjuklighet". spädde på med atl säga atl denapparalkrävande vården har fått för mycket utrymme. Jag skulle önska att IngaLantz och fler av ledamöter hade varil med pä läkarstämmansöppningsmöte . Där framträdde en rad företrädare för just den tungaapparalkrävande sjukvärden och visade vad medicinska landvinningar kan betydat. ex. för den grupp som här nämnde - de äldre, de som inte står iproduktionen och som man alltså inte längre satsar pä, enligt . Vadsom kan betyda mycket för äldre är bl. a. just den tunga apparalkrävandesjukvården. En pacemaker för en person som har svagt hjärta är en apparat somkostar . Men det är vad man kan behöva för all kunna klara sigsjälv, vare sig man står i produktionen eller inte. Det kan innebära skillnadenmellan atl kunna stå i produktionen och att inte kunna det. Alt få en totalhöftoperation gjord eller att få en ny knäled eller en benprotes kan för engammal människa vara avgörande för om han skall vara på långvården eller varakvar i sitt eget hem. Vi fick se en film på läkarstämman som visade en kvinna,över 75 är gammal, som hade en inopererad höftled pä ena sidan ochunderbenprotes och ny knäled på andra sidan. Tack vare den apparalkrävandesjukvården, som man ibland talar illa om, kunde hon reda sig helt och hålletsjälv. Det finns som sagt en del frågetecken i denna motion. Dettalas t. ex. om att planeringen måsle göras mer problemorienterad. Det talas omatl det behövs en genomgripande diskussion grundad på en kartläggning avvårdens innehåll. Del talas om att man måste angripa de nuvarande vattentätaskotten mellan medicinskt och ekonomiskt-politiskt ansvar. Jag måste erkännaatt jag trots vissa ansträngningar inte förstår det här. Vad menas med attplaneringen skall vara mera problemorienterad? Vad menas med atl man skall labort de vatlentäta skotten mellan medicinskt och ekonomiskt-politiskt ansvarinom sjukvården? Jag tror detta är exempel på den gamla tesen att del dunkeltsagda är det dunkelt tänkta. Jag anser atl den här motionen inte kan ligga tillgrund för någon ny utredning. Jag bermed detta att få yrka bifall till utskottels förslag. INGA (vpk): Jag förstår atl den här vpk-mofionen lar uppsaker som är obehagliga för de övriga partierna här i . Vi har pekatpå att det i värt samhälle finns inbyggda sjukdomsframkallande faktorer. Vi slora utslagningen på arbetsmarknaden. Vi har de dåliga bostadsmiljöerna.Vi har den enorma miljöförstöringen. Det här är saker som gör människor sjukaoch som gör att de vantrivs i samhället. Det behövs en helhetssyn både när detgäller samhällsplaneringen och när det gäller sjukvårdens sätt att möta de härnegafiva förhållandena i vårt samhälle. Det krävs att sjukvården tar sittansvar i de här frägorna och initierar en debatt om dem och påvisar dehälsorisker som finns inbyggda i det system som vi tvingas leva med . Sjukvården befinner sig i en kris. Hur niycket GabrielRomanus än argumenterar för att den inte gör det, så är det så. Så upplevermänga människor det. Det är årslånga köer. Jag träffade för någon vecka sedanen äldre kvinna som sade: Jag förstår inte det här. Jag har fått vänta tio årpå atl få mina åderbråck opererade. Hon tillhörde upptagningsområdet för detsjukhus som lär vara modernaste och största, nämligen sjukhus.Sådan är situationen för många människor. Det är också så de fiesta uppfattardet. Krisen inom sjukvården slår mycket hårt, och köerna för behandling ärsynnerligen långa. Jag tror att det behövs att man tar ett rikspolitisklansvar för den här dåliga situationen. Därför föreslår vi en parlamentariskutredning pä rikspolitisk nivå för atl fä den ordentligt förankrad och för altfä regering och riksdag att ta sitt ansvar för del som inte fungerar inomsjukvården . Det är klart att det behövs tekniska hjälpmedel. Det harvänsterpartiet kommunisterna alltid sagt. Men är det ju så att den tekniskaapparalkrävande vården har fått breda ut sig på bekostnad av den värd som ärmer personalkrävande, den mänskliga vården, som det behövs nog så mycket av.Det är därför man också måste utbilda mer personal och omstrukturera helasjukvården efter andra arbetsmetoder. Det behövs en helhetssyn inom sjukvården.Jag tror man ocksä måste utreda varför människor mår så dåligt och varförallt fler människor blir sjuka. Det här är grunden för vår motion, och jag upprepar vadjag sade tidigare: Jag förstår atl det här är obehagligt alt medge för de andrapartierna här i , men de saker vi påpekar i vår länga motion ärväsentliga saker, som man måste ändra på om man skall komma någonstans och fäen bra sjukvård som fungerar för människor. Jag är ledsen, jag måste tydligen ha uttryckt mig oklart. Jag tycker inte alls att det är några obehagliga saker somsägs i motionen, och jag tror inte heller att jag sade det. Jag sade atthälften är självklarheter och allmänt accepterade sanningar och att resten äroklart. Några obehagligheter finns det således inte - utom pä en punkt. Jagkan ta upp den med detsamma, så blir det sagt: del är när vänsterpartietkommunisterna ger ett klart besked om att de inte vill arbeta för någonkontinuitet mellan patienter och läkare. Vi vet genom undersökningar att det som människorna ärminsl nöjda med är att de ständigt får träffa nya läkare och alt det krav somde ställer på sjukvården är att få behålla samme läkare. Det kravetligger bakom mycket av den sjukvårdspolitiska debatt och det arbete som vi harhaft . Där ger kommunisterna elt klart besked. De vill inte varamed och verka för att det blir en kontinuitet mellan patient och läkare, utande anser att man skall tillhöra en vårdcentral - och det skall för säkerhetsskull också vara en stor vårdcentral; det står i motionen. Det är en obehagligåsikt atl man skall strunta i patienternas krav. I övrigttycker jag inte det som sägs i motionen är obehagligt. Jo, kanske på Utvecklingen av hälso- och sjukvården Utvecklingenav hälso- och sjukvården Det är när man säger att landstingen skall vara huvudmän för allsjukvård. Men så heter det i nästa mening: "Existerande privatpraktikerinkl. de s. k. fritidspraktikerna bör därför erbjudas inträde i den offentligasjukvärden." -Ja, men det behöver inte erbjudas. Det får de redan. Detär säkert ingen fritidspraktiker som inte fär fullgöra den tjänstgöringen hossin sjukvårdshuvudman, och det finns säkert ingen privatpraktiker som inte kanfä jobb hos landstingen. Men frågan är: Skall man förbjuda privatsjukvård? Denfrågan har inte blivit besvarad. Är detta vad ni menar, borde ni ha sagt utdet. Jag fick inte någon upplysning om vad de här konstigasakerna betyder: alt planeringen skall göras mera problemorienterad, alt detskall föras en diskussion som skall grunda sig på en kartläggning av vårdensinnehåll och att man skall angripa de vattentäta skotten mellan medicinskt ochekonomiskt-politiskt ansvar inom sjukvården. Vad betyder del sista? Betyder detalt läkarna skall få ett större ekonomiskt-politiskt ansvar eller betyder detatt politikerna skall få mer medicinskt ansvar? kanske kan tala omför oss vad man syftar pä.