prot · G30938 · 1979-12-31 00:00:00 — Sålundahar föreslagits besluta om väsentliga förändringar i vad avserenergibeskattningen och inkomstbeskattningen. I fråga om energibeskattningenhar huvudsyftet varit att premiera hushållning och sparande på energiområdet.Förändringarna i inkomstbeskattningen - bl. a. föreslås sänkta marginalskattermed tyngdpunkten i de skikt där de stora heltidsar-betande grupperna befinnersig - har bl. a. till syfte att underlätta avtalsrörelsen. Genom altskatteskalan förblir infiationsskyddad undgår man också de kostnadsuppdrivandeeffekter som skulle uppstått, om löntagarorganisationerna skulle se sigtvingade atl begära kompensation för att inflationen annars automatiskt skulleskärpt skaiietryckei. andra fräga vill jag svara att regeringen, med framhållandeav bedömningarnas osäkra karaktär, för arbetsmarknadens parter redogjort förden allmänna bedömningen av det ekonomiska läget i stort setl i de termer somredovisats i propositionen om reformering av inkomstskatten. Företrädarna förparterna har i sin tur redogjort för sina bedömningar. Vidare har förslagettill förändringar i inkomstskallen diskuterats. I övrigt har de dellagandeparterna överenskommit all inte ge offentlighet ät överläggningarna i vidaremån än vad redan skett genom uttalanden i omedelbaranslutning lill sammanträdena. Kjell-OlofFeldt tar vidare upp problemen med inflationen, rörligheten på arbetsmarknaden,sparandel samt behovet av överläggningar med kommunförbunden om den kommunalaexpansionen. Överväganden om behövliga åtgärder i dessa hänseenden sker isamband med budgetarbetet och arbetet på finansplanen. Redan nu kan dock sägasalt regeringen avser atl la upp nya överläggningar medkommunförbunden. Vadgäller den tredje punkten, rörande aktiviteten på byggmarknaden, vill jagunderstryka riskerna för en överhettning. En sådan utveckling skulle kunna geupphov lill prishöjningar och löneglidning som kunde spridas även till andradelar av ekonomin. En anpassning till vad samhällsekonomin kräver måste kunnaske även inom byggandet. För atl undvika en överhettning hararbetsmarknadsmyndigheterna förskjutit igångsättnings-tillstånden för vissaprojekt, däribland även bostadsprojekt, . Jag vill vidarepeka på alt i vissa regioner, såsom , och , harstatliga byggen lidigarelagts. Jagvill också påminna om all när diskuterade bl. a. byggandelsomfattning skedde detta mol bakgrund av att den kommunala volymexpansionen i årförutsattes uppgå till 4 96, vilket redan det var klart mer än de 3 96 varomregeringen och kommunförbunden träffat en av de fyra största partierna godkändöverenskommelse. Jag vill påminna om all inom dessa per är ryms gott ochväl en ulbyggnad av de prioriterade områdena äldrevård, långtidssjukvård ochbarnomsorg. Enligt beräknas expansionen uppgålill inte . Sysselsättningsmässigt betyder detta en ökadefterfrågan på arbetskraft från kommunerna som är ägnad atl försvära ennödvändig rekrytering till industri och byggnadsverksamhet. En störreåterhållsamhet på den kommunala sidan skulle göra det lättare all nå en högrenivå pä bostadsbyggandet. Mot denna bakgrund måsle det vara en gemensam uppgiftför alla partier all i de kommunala beslutsorganen verka för en återhållsamlinje i fråga om den kommunala expansionen. 0/7?den ekonomiska politiken KJELL-OLOFFELDT (s): Jag vill tacka ekonomiministern för svaret. Ekonomiministernanför en rad motiv för all landet måste klara sig utan ekonomisk politik elttag framåt. Del viktigaste skulle vara den osedvanligt slora osäkerhet som justnu råder om vår ekonomiska framlid. Tillden osäkerheten har emellertid ekonomiministern och hans regering i hög gradsjälva bidragit. Före valet kände välvilja ochoptimism nästan inga gränser. var pä väg ut ur krisen, skatterna skullesänkas, budgetunderskottet var närmast bara ett socialdemokratiskt påhitt. Denfamösa oljenoian, som ständigt låter dingla framför nosen på oss,hörde man knappast talas om då. Menefter valet och alltsedan på nytt äntrade taburetten somekonomiminister har han genomgått en metamorfos. Han har höjt skatter, hantalar om hårda tider, au vi måste rätta mun efter matsäcken, att vi 0/77den ekonomiska politiken måste acceptera socialanedskärningar. Han rustar sig hell enkelt för en ny svängremspolilik. Omden här helomvändningen har skapat förvirring och osäkerhet bland folk i delhär landet, så är del inte all förundras över. Den här verksamheten har GöstaBohman bedrivit i en rad fora, pä en rad iribuner. Han harverkligen inte visat någon återhållsamhet när det gäller all i massmediabeskriva ekonomiska framtid och att förskriva de mediciner sompatienten måste la. Menför att en möjlighet skall skapas atl i riksdag diskuiera landetsekonomi och regeringens syn på den ekonomiska politiken, måste alltsåekonomiministern släpas hit för att besvara en interpellation. Enregering som säger sig vilja förankra sin politik i breda lösningar och somavkräver även oppositionen ett ansvarstagande bör inte handla på del sättet. Menman är konsekvent. har finansutskottets borgerliga majoritet på varjepunkt avstyrkt den socialdemokratiska moiion om den ekonomiska politiken som viväckie . Någon omprövning behövs inte, säger man. Om detta är denborgerliga regeringens sätt att skapa samförstånd och bred uppslutning kringsin politik, måste man ha förväxlat samförstånd med konfrontation. Delframgår alllsä med all önskvärd tydlighet atl regeringen inte vill ha någondebatt i om den ekonomiska politiken och ännu mindre ta någranya inliativ för atl möta de svåra ekonomiska prövningar som landet står inför. Menalldeles bortsett från sätlel att behandla : Är nu detta ett rimligtställningstagande med hänsyn till den svenska ekonomins faktiska läge? GöstaBohman säger i sitt interpellationssvar alt regeringen inte har tvekat atlföreslå de ålgärder som behöver vidlas. Behov skulle enligt GöstaBohman finnas atl minska vårl oljeberoende, förbättra konkurrenskraften ochhälla tillbaka privat och offentlig konsumtion. Motden bakgrunden är del kanske lilet märkligt alt hänvisar tillregeringens skatteförslag som en åtgärd som skulle möla de här behoven. Det ärfaktiskt märkligt atl framställa förslag om en sänkning av inkomstskatterna medsammanlagt 7 miljarder som åtgärder för all hålla tillbaka konsumtionen. Menför del syftet har uppenbarligen andra ting i beredskap, som jagskall återkomma till. Detär också märkligt att beskriva skatteförslagen som inflaiionsdämpan-de, när dedels kraftigt ökar kostnaderna, dels av har beskrivits somen direkt försvårande faktor i avtalsrörelsen, eftersom derasfördelningspolitiska effekter gör det nödvändigt alt kräva kompenserandelönehöjningar för de lägre avlönade. Beskedetfrån ekonomiministern är alltså att vad som göras skall är allaredan gjort. Förlösningen på alla de problem som svensk ekonomi nu befinner sig mill uppe ihänvisar ekonomiministern lill budgetpropositionen . Föratt beskriva de problemen behöver jag nu inte dra någon egen litania. Jag kanhell enkelt högläsa ur det betänkande som finansutskottets borgerliga majoriteti dag har justerat. Jag skall be all få läsa upp följande avsnitt:"Utvecklingen pä oljemarknaden påverkar den svenska ekonomin negativt päfiera sätt. Den leder med största säkerhet lill en avmattning i deninternationella konjunkturen med försämrade exportulsikler för svenska företagsom följd. Oljeprisstegringarna leder, genom både direkta och indirektaeffekter, lill elt markant ökat inflationstryck i vår ekonomi. Vidare leder dehöjda oljepriserna till kraftiga försvagningar av handels- och bytesbalans. Ävenpå andra områden än de nämnda kvarstår beiydande problem i vår ekonomi. Genomden kraftiga tillväxten i den inhemska efterfrågan ökar importvolymen starktvilket ytterligare accentuerar de ökade problem som följer av den fördyradeoljeimporten. Exporten ökar visserligen alltjämt i relativt snabb takt mensvenska företag har inte kunnat återvinna marknadsandelar i den omfattning somlidigare förväntats. Investeringsulvecklingen utgör fortfarande ett bekymmer.Konjukturinslilutels höstrapport innebären ned revidering av de samladebruttoinvesteringarnas ökningstakt med ett par procentenheter jämfört medbedömningen i årets reviderade finansplan. Den största nedjusteringen gällerbostadsinvesteringarna som inte alls beräknas öka . Denförbättrade sysselsättningsutvecklingen hindrar inte all del fortfarandekvarstår problem på arbetsmarknaden, särskilt vad gäller ungdomsarbetslösheten.Slutligen bör nämnas all priserna utvecklas ogynnsamt. Vi riskerar nu enprisstegring på närmare 10 96, vilket klart överstiger de prognosersom gjordes ." Dettavar alltså den samlade bedömningen av de borgerliga ledamöterna ifinansutskottet, som de till någon överraskning avslutar med all säga att någonomprövning av den ekonomiska politiken behövs minsann inte. Jag måste frågaGösta : Finns del ingenting i den här bilden som hans egna partivänner,regeringsunderlaget i finansutskottet, ger som föranleder honom all göranågonting nu? Är del försvarligt av landets regering all låta alla ekonomiskabeslut vänta till , då budgetpropositionen skallbehandlas här i ? Jagskall ta ett exempel. Det gäller investeringarna. har under 1970-lalelhaft den absolut sämsta utvecklingen av industriinvesteringarna bland devästeuropeiska länderna. Vi står i stort setl på samma nivå som för tioår sedan. För varje investeringsenkät som görs skrivs den förväntadeinvesteringsökningen ner både . Det förefaller nu tveksamt omdet blir någon invesleringsuppgång alls . Vad gör då regeringen? Jo,man avskaffar de särskilda stimulanserna lill maskininvesteringar och höjerräntan lill en absolut rekordnivå. GöstaBohman brukade under valrörelsen hävda alt del var nonsens att se statensfinansiella underskott som något problem. "Jag vägrar att diskuterabegreppet totalfinansiering", sade han. Därav skulle vi alltså förledasalt tro alt det statliga budgetunderskottet inte har några realekonomiskaeffekter. Men påstår detsamma också nu? Påstår han all räniehöj- ningen på 3 96 intetill betydande del har sill ursprung i alt staten måste låna upp 4miljarder kronor och kraftigt överanstränga kreditmarknaden? Påstår han ocksåatl räntor på 13-14 96 inte får konsekvenser för investeringsverksamheten?Inser han inte att om regeringen vill vidta åtgärder som kan stimulerainvesteringar 1980 måsle det ske nu-om är det . Sedanhar vi bostadsbyggandet. uttalade all bostadsbyggandet"bör öka snabbare än vad nuvarande planering ger vid handen". Måletborde vara, sade civilutskoltel, all nä en igångsättning som snarare låg överän under 65 000 lägenheter med hänsyn till den tilltagandebostadsbris-len. Allt tyder på atl igångsättningen t. o. m. understigerdel från början uppsatta målet 60 000 lägenheter och stannar någonstans vid 55000. Vadhar då att säga om delta? Hur har regeringen agerat utifrånriksdagsbeslutet? Jo, han berömmer sig i interpellalionssvarel av atlbostadsbyggandet försenas genom atl igångsättningen av bostadsprojekt harförskjutils lill 1980. Detta har skett föratt undvika en överhettningpå byggnadsmarknaden, säger ekonomiministern. Delär riktigt atl del nu råder brist på byggnadsarbetare inom vissa regioner, t.o. m. brist på kapacitet inom vissa delar av byggmaterielindusirin. Men ombostadsbyggandet är prioriterat och om en enig riksdag har krävt elt ökalbostadsbyggande, hur kan då regeringen rikta sina ålgärder direkt motbostadsbyggandet? Om det är brist pä resurser för byggnadsverksamheten ,hur skall det dä bli möjligt atl få någon ökning av bostadsbyggandeteller ens hälla del pä nuvarande nivå? Ärdet därför någon lösning av det här problemet att flytta projekt till1980? Och dessutom: Om industrin ändå skulle vilja öka sitt byggande -trots allt hoppas vi Ju fortfarande på det - hur skall del med dessaförutsättningar få plats pä byggmarknaden? Bordeinte regeringen ge sig i kast med problemet om hur det prioriteradebyggandet - bosläder och industri - skall få nödvändigi samhällsekonomisktutrymme? Borde man inte ingripa mot del oprioriierade byggandet? Borde man intestarta en snabbakiion tillsammans med näringsliv och fackliga organisationerför att öka rekryteringen lill byggnadsarbetar-kåren? Här är del flera årsförsummelser som måste repareras och därför desto vikligare att man säller igång. Isin agitatoriska verksamhet som ekonomiminister och ledare för moderatasamlingspartiet har en rad riktlinjer för den ekonomiskapolitiken, riktlinjer som han emellertid inte vill låta diskuiera ochta ställning till. Denriktlinje för den borgeriiga regeringens ekonomiska politik som har väckt mestuppseende är deklarationer om att nu måsle den offentliga sektornkrympas och den privata sektorn ökas. Men ser man närmare efter vad göra, så finner man att del är tvärtom. Han har pekat ullivsmedelssubvenlioner, bostadsbidrag och läkemedelser-sällning som de främstaobjekten för regeringens besparingspolitik. Och del betyder definitivt inte alldel är den offentliga sektorn som beskärs. betyder all hushållensrealinkomsler minskar, och det är alltså den privata sektorn som krymper. Medandra ord - del är helt enkell den gamla Bohmanska svångremmen som tas framigen, fast den här gången skall den dras åt via höjda matpriser, hyror ochsjukvårdskostnader. Avuttalanden från trepartiregeringens övriga tvä partiledare alt döma har GöstaBohman sin regering bakom sig fören sådan här politik. Vi har alltså grundadanledning frukta att den blir verklighet i den budget som kommer . Nupågår budgetarbetet, och läppar är naturiiglvis förseglade. Meneftersom han själv har dragit i gäng den här debatten, och eftersom deltaantagligen är enda chansen alt försöka påverka regeringen bort från svåramissgrepp måste jag ställa några frågor lill . Är det verkligen enklok politik att 1980 genomföra en åtstramning av hushållens realinkomsler viahöjda levnadskostnader? Regeringenförutser själv en markant nedgång i den internationella konjukluren under 1980.Det framgår av det lilla samhällsekonomiska avsnittet i skattepropositionen.Och tecknen blir alli fier på att industrikon-junkiuren i vänder nedåtnästa år. Måsle inte en åtstramning av den inhemska efterfrågan ytterligareförstärka den tendensen? Dessutom- alla är medvetna om betydelsen av atl håller pris- ochkostnadsutvecklingen under kontroll. Men minskade offentliga utgifter i herrBohmans tappning betyder högre matpriser, höjda hyror och sjukvårdskostnader.Är del någon, undantagen, som tror alt detta inte fär konsekvenserför lönekrav och lönekostnader? Spårenefter förra period som ekonomiminister förskräcker oss fortfarande.Nu tar han ny sals, och förskräckelsen ser inte ut alt bli mindre den härgången. 0/77den ekonomiska politiken ställde till mig tre konkreta frågor, och jag hargivit tre utförliga, konkreta svar. Men ärnaturligtvis inte nöjd. Och del är ju inte ovanligt. Jag tror aldrig alt jaghar upplevt någon debatt med , där han efter alt ha ställtfrågor har fått svar som han förklarar sig nöjd med. Vad man än svarar honomfortsätter han all hojta och gästa efteråt. Det har naturligtvis Kjell-OlofFeldt full rätt att göra. Men jag ifrågasätter syftet med interpellationsinslrumenlet,om del skall användas fördel slags valtal som ägnade sig ålhär för en slund sedan i avsikt all föregripa de debatter som skall komma ikammaren om den ekonomiska politiken, om finansutskottets betänkande och mycketannal innan delta är slut. Kjell-OlofFeldt påstår alt han måsle släpa hit mig för all få diskutera ekonomi. Jag villdå påminna om atl det inte var länge sedan vi här i kammaren hade enallmänpolitisk debatt, då inte minsl den ekonomiska politiken, Sverigesekonomiska situation och vad som har hänt i valrörelsen debatterades under tvålånga dagar och åtminstone . Kanske inte befann sig ikammaren under den debatten? 10 protokoll 1979/80:35-.lS 0/7?den ekonomiska politiken skulle han haft klart försig hur inträngande diskussionerna den gången var. Delborde egentligen räcka med alt säga detta. Men jag skall ändå ta upp eltparsaker,eftersomKjell-OlofFeldt med sömngångaraktig metodik pratarom attjagskulle sagt andra saker i valrörelsen än jag gör nu när det gäller Sverigesekonomi. Jaghar i vartenda anförande i valrörelsen konstaterat atl trepartiregeringen genomen klok saneringspolitik - det som kallar den Bohmanskasvångremspolitiken - lyckades häva den utomordentligt allvarliga akuta krissom befann sig , när vi fick ta över nära nog ettkonkursbo efter socialdemokraterna. har inte haft en så allvarlig krisunder hela efterkrigstiden som den vi då var tvungna atl ta itu med. Den krisenbyggde delvis på kortsiktiga problem skapade 1975-1976, delvis på meralångsiktiga problem, som hade byggts in i den svenska ekonomin sedan mitten av1960-talei. Dekortsiktiga problemen lyckades trepartiregeringen faktiskt lösa, Kjell-OlofFeldt. Jag tror att också kommer all kunna medge det i stillastunder, för då brukar han vara något mera sannfärdig än han är när handebatterar här i kammaren. Den lidigare trepartiregeringen förde på nytt inSveriges ekonomi i balansens spår. 1979har varit ett förhållandevis gott år, om man jämför med krisåren. stigerproduktionen, ökar de investeringar som säger skallsjunka, återvinner vi fortfarande marknadsandelar på den internalionellamarknaden, och tillväxten i bruttonationalprodukten har inte under hela1970-talet varit så hög som under det här året. Menvi är inte klara med problemen. Vi har au brottas med de i den svenska ekonomininbyggda långsiktiga problemen, som kommer att värka ut. De är pä sätt och vismera svårhanterliga än de som vi har klarat under de gångna tre åren. Det ärdeproblemen vi nu har alt försöka bemästra. Del är de problemen jag brukar talaom i de anföranden som kritiserade. Deproblemen analyserade jag också med utomordentlig noggrannhet i varenda debattunder hela valrörelsen. Jag vel inte hur mänga andra som gjorde det.Socialdemokraterna ägnade sig inte ål de långsiktiga problemen, men jag gjordedet i högsta grad. Det är dem vi nu skall syssla med. Beståndsdelarna imedicinen mot de problemen kommer få tillfälle all la del avnär budgeten har framlagts och finansplanen har redovisat det ekonomiska läget. Visstkunde vi ha framlagt en höstfinansplan. Vi är inte skyldiga atl göra del, ochdet har inte alllid varit fallet atl regeringen lagt fram någon. Menosäkerheten var den här gången så stor all vi inte ville redovisa siffror somvi inte trodde skulle hålla, siffror som skulle behöva revideras under de tvämånader som är kvar . Vi tog det säkra före del osäkra, och del bordeKjell-Olof sätta värde på och inte använda som utgångspunkt för angrepp.Jag påminner än en gång om att den socialdemokratiska regeringen inte ens ladefram en försörjningsbalans och en nationalbudget , fastän det varav väsentlig betydelse för både budget och finansplan och för 0/77 den ekonomiska politiken Mendet blundar för den här Nr 38 gången. Detär alltså inte någon feghet, underlåtenhet eller bristande lust all diskuieraekonomi som gör alt vi inte framlagt någon finansplan . Del är betingatuteslutande av del förhållandet att det material som står till värt förfogandeär så utomordentligt osäkert. Vi vet alt vi inom loppet av de närmaste veckornaeller månaderna kommer all få ett väsentligt bällre underlag för vårlställningstagande. Då anser vi att det är bättre för ekonomi och förden allmänna debatten alt låta bli alt spika några siffror som snart kommer altvisa sig föråldrade. Vihar inte gjort ell dugg, inte ett skvatt, påstår och gör nerdel marginalskalteförslag vi framlagt och vilket är motiverat av bl. a. depågående löneförhandlingarna. Genom skalteförslaget skapar vi möjlighet förlöntagarna atl få en real förbättring med lägre brutiolönehöjningar än vadfallet skulle bli annars - alt få något realt utbyte och inte bara luft ilönekuverten. Energibeskattningen syftar till all bringa ner den högaoljeförbrukning som vi har i vårt land, och det är en förutsättning för att vipå lång sikt skall klara vår ekonomi. gör gällande atl räntehöjningarna skulle ha elt samband medbrislen i budgeten har han fel. Räntehöjningarna har direkt samband med vad somhar hänt utomlands, och i jämförelse med genomsnittet av andra ländersräntenivåer ligger fortfarande förhållandevis lågt. Vi ligger pä 9 96,och det är för våra svenska förhållanden en mycket hög räntenivå men iJämförelse med de räntenivåer som finns utomlands en relativt låg. Vigenomförde räntehöjningarna för au hävda den svenska kronans ställning och förall förhindra valutauiflöde utöver del som beror på de höjda oljepriserna. Tillåt mig påminna om - och här kanjag kanske tala mer i egen sak än någon annan - att om del är någon som harkritiserat den bristande planmässigheien i svensk byggnadsverksamhet underårtiondena efter slut så är det jag. Det har inte varitbra. Det har bedrivits en oerhört ryckig politik på bostadsbygg-nadsomrädel,och har sannerligen inte karakteriserats av något långsiktigt,aktivt politiskt länkande. Nästan vartenda år under hela 1970-talel, innantrepartiregeringen trädde till, var del en negaliv volymförändring då detgällde bostadsbyggandets omfattning. Den nerdragning som sker och som berorpå alt resurserna hell enkelt inte räcker lill - bl. a. på grund av allkonsumtionen har legat för högt på den kommunala sidan - görs av omtanke omSveriges ekonomi och inte av några andra skäl. vill ha - låt vara indireki - besked om vad som kommer ibudgeten är det naturligt att jag vägrar atl ge några svar på den frågan.Kjell-Olof får ge sig till tåls lills budgeten ligger på bordet. Dåkommer ni all få besked, och ni får tillfälle att debattera. Del ges ocksåtillfälle atl föra en ekonomisk-politisk debatt i samband med atlfinansutskottets betänkande ligger på bordet. 0/7?den ekonomiska politiken Jag är fylld av lust att diskutera den ekonomiska politiken, sägerGösta och ägnar ändå mänga minuter åt att beklaga sig över atl jag hartagit upp en diskussion med honom. Mankan bli litet trött på dåliga vana alt recensera sinadebaiimotståndare. Det här är ändå ingen operaföreställning, där mill röstlägespelar någon större roll. Del väsentliga är väl innehållet i vad jag säger. Jagvill föregripa debatten, påslår . Det är den debatt som vi skall haden somjag i så fall vill föregripa, för någon debatt omregeringens ekonomiska politik får vi icke i denna riksdag . Och skälettill attjag ansåg att borde ha en del all säga oss är att han medsådan frenesi har ägnat den här hösten åt att ange en massa riktlinjer för denekonomiska politiken. Han har arbeiai hårt för alt introducera en ny politik,och han ger verkligen intryck av - i varje fall när han uppträder framförlelevisionskameror - all han vet vad han vill och tänker genomföra del. Från deutgångspunkterna föreföll del rimligt atl ifrågasätta regeringens beteende au iär avvika från tidigare praxis när del gäller höstens finansplaner. Lätmig också belräffande diskussionen om det som skedde 1974 peka på det som GöstaBohman inte talade om, nämligen att del dä lades fram en finansplan. Alt densaknade en försörjningsbalans är riktigt, men del var också så att riksdagenfick tillfälle alt ta ställning lill huruvida det var rimligt atl regeringen idet lägel icke lade fram en försörjningsbalans. förelades enproposition på 57 sidor -jag tog fram den i går och läste igenom den igen.Propositionen innehöll en finansplan och slutade med en hemställan lillriksdagen att godkänna delta regeringens förfarande. Skillnaden i dagens lägeär den all nu på grundval av en notering i sin almanacka bestämtatt vi inte får diskutera hans ekonomiska politik - om någon försöker göra delblir han bara arg. Jagåterkommer så till den gamla trätan i vilken utslräckning och andra borgerliga representanter före valet verkligen gav besked om vad de tänkte göra efter valet. Jag skall läsa upp några yttranden av i den sisla riksdagsdebatten års val, nämligen den som hölls . Det var alltså vid elt tillfälle då visste atlhans inlägg blev protokollförda. Då sade bl. a. följande: Treparti regeringen "lyckades sedan på den korta liden av vända en nedkörd ekonomi ål rätt håll.