prot · G309155 · 1979-12-31 00:00:00 — Till dagens betänkande har vi socialdemokrater emellertiden reservation, där vi tar upp en del av kvalitetsfrågorna inom barnomsorgen.Vi har från socialdemokraternas sida krävt att skulle ställaytterligare 50 milj, kr, till förfogande för insatser inombarnomsorgens område, och vi upprepar det kravet också . De här pengarnaskulle alltså kunna tilldelas kommunerna i syfte att förbättra kvaliteten inombarnomsorgen. Med hjälp av dessa medel skulle kommunerna få en möjlighet attexempelvis öka personaltätheten i vissa barnstugor som har särskilda behov ochproblem. Det finns många barnrika kommuner som har ambitionen attbygga bort den kvantitativa bristen men som tyvärr inte har ekonomiskamöjligheter att nå upp till en i alla avseenden behövlig personaltäthet. Vissakommuner har större problem än andra, och i regel är det kommunerna med destörsta problemen som också har den sämsta ekonomin. Mot den bakgrunden har vi ansett det vara nödvändigt medett särskilt 162 stöd, som kan fördelas efterbehoven mellan kommunerna och inom kommunernaanvändas i de barnstugor där de särskilda behoven är störst. Med hjälpav de av oss föreslagna 50 miljonerna skulle man kunna klara en Onsdagen den önskvärdoch nödvändig kvalitetsförbättring inom delar av barnomsorgen, Tyvärrmåste vi konstatera att den borgerliga majoriteten även avvisar Jag ber därför att få yrka bifall till vårreservation vid Barnomsorg socialutskottetsbetänkande nr 46, j (vpk): I motionen nr 497 har vpk ställt två krav;dels att uttalar att modersmålsträning skall göras till enprincipiell skyldighet för invandrarbarnen, dels att anslaget till statsbidragtill kommunerna för sådan verksamhet skall höjas med . Det första yrkandet har av utskottet felaktigt uppfattatsså att det bara skulle gälla kommunernas skyldighet att ordna sådanundervisning. Vi har velat gå ett steg längre och i princip jämställamodersmålsträningen i förskoleåldern med den allmänna skolplikten..Naturligtvis följer därav också en skyldighet från samhällets sida att ordnasådan undervisning. Den utomordentligt stora betydelse som kunskaper ochkännedom om det egna språket har för barnens språkliga och därmed socialautveckling finns belagd i ett flertal vetenskapliga undersökningar. Det harockså visats att det är alltför sent att sätta in undervisningen i5-6-ärsåldern, eftersom grundläggande delar av barnens språkutveckling då redanär avslutade. Den slutsats man inåste dra av detta är attmodersmålsundervisningen bör sättas in när barnets språkutveckling börjar, ochden bör göras obligatorisk för alla invandrarbarn i förskoleåldern. Det endaskäl som kan accepteras för att göra undantag från obligatoriet måste vara attbarnets språkträning tillfredsställande ordnas på annat sätt. Vi har tidigare när vi ställt förslaget om obligatoriskmodersmålsträning och modersmålsundervisning bemötts med argumentet att detskall råda valfrihet för föräldrarna att avgöra om barnen skall få sådanundervisning eller inte. Det skulle strida mot beslut om principernaför invandrarpolitiken att införa ett obligatorium. Vi anser att i den måndetta resonemang inte grundar sig på okunnighet, så ger det uttryck för en rentcynisk inställning och ett komplett ointresse för invandrarbarnens situation. För att invandrarbarnen skall ha valfrihet fordras att dei största möjliga utsträckning uppnår jämställdhet med de svenska barnen, och en förutsätt ning för det är en likvärdig språkutveckling. Lika väl som det finns politiker och myndigheter på olika nivåer som inte inser dessa enkla förhållanden så kan det finnas invandrarföräldrar som inte gör det. Dessa föräldrars misstag kan inte, under någon valfrihetens täckmantel, få orsaka barnens sociala utslagning. Vi har allmänt accepterade lagar här i landet som tryggar barnens rätt till undervisning och utbildning, oavsett vad föräldrarna tycker. Dessa lagar måste också till sin innebörd gälla för invandrarbarnen. Men deras speciella situation gör att det fordras speciella åtgärder för att åstadkomma det. Nr 155 Man kan mot vårt förslag om obligatorisk modersmålsträning för Onsdagenden invandrarbarn i förskoleåldernanmärka, att det skulle försätta invandrar- 28 maj1980 barnen i en särställning. Men manglömmer då att invandrarbarnen redan befinnersig i en sådan särställning, som diskriminerar dem i förhållande till Barnomsorg svenska barn. Och vad det gäller äratt den särställningen måste brytas. ff2_ rn. fordraskonkreta åtgärder, och vårt syfte med motionen är att skall taställning för att sådana åtgärder verkligen skall komma till stånd. Utskottet yrkar nu avslag på det första avmotionsyrkandena med hänvisning till den kommitté som tillkallats för att seöver hela frågan om språksituationen för invandrarbarn i förskoleåldern.Utskottet säger sig också ha inhämtat att kommittén kommer att avgeett delbetänkande om kommunernas skyldighet att anordna modersmålsträning. Jagblev minst sagt förvånad över den uppgiften, eftersom jag vet att det ikommitténs direktiv också ingår att den skall bedriva arbetet i nära samarbetemed invandrarorganisationerna. Det skulle knappast ha varit förenligt meddirektiven i den delen om kommittén redan skulle ha beslutat sig på denna denmest centrala punkten i sitt arbete efter att bara ha haft en inledandeutfrågning med invandrarorganisationerna. Jag tyckte därför att det fannsanledning att kontrollera utskottets uppgift. Det visade sig då också att detdelbetänkande som kommittén är beredd att avge inte alls är av sä storbetydelse som man kan tro efter att ha läst utskottsbetänkandet. Bakgrunden ärhelt enkelt regeringsrättens dom , där det slås fast att det inte existerar någon formell skyldighet för kommunerna att över huvud tagetbedriva någon modersmålsträning för invandrarbarn i förskoleåldern. Det somsägs i propositionstexten till barnomsorgslagen om hemspräksträning för5-6-åringar har inte status av lag. Kommittén är nu beredd att rätta tillriksdagens misstag på den här punkten, men såvitt jag förstår innebär det intenågot slutligt ställningstagande till frågan om invandrarbarnens rätt tillmodersmålsträning i förskoleåldern. Kommitténs arbete och nära föreståendedelbetänkande är således inget skäl för att skall avstå från att sägasin mening om modersmålsträningens omfattning. Däremot finns det utomordentligt starka skäl som talar förett uttalande från sida. Det skulle kunna garantera möjligheternaför kommittén att verkligen göra en allsidig belysning av hela frågan och attlägga fram förslag som verkligen kan rätta till de nuvarande bristerna. Regeringenhar bundit kommittén till händer och fötter genom de direktiv som gått ut till samtliga kommittéer och där man kan läsa; "Utgångspunkten skall vara att alla förslag som kommittén lägger fram skall kunna genomföras inom ramen för oförändrade resurser inom det område som förslagen avser. Det innebär att om kostnadskrävande förslag läggs fram måste visas hur förslagen kan finansieras genom besparingar i form av rationalise ringar och omprövning av pågående verksamhet inom utredningsområ det," Jag måste ställa frågan: Hur skall över huvud taget några meningsfulla 164 förslag till reformering ochutbyggnad av modersmålsträningen för invand- rarbarnkunna läggas fram under sådana förutsättningar? Hur skulle det vara Nr 155 möjligt att göra omdisponeringar av en verksamhet som ännu inte är till Onsdagenden närmelsevis utbyggd? Jag upprepade tillfällen i den här kammaren talat om invandrar- barnensoch invandrarungdomens svåra situation, med arbetslöshet, skol- Barnomsorg problemoch sociala problem av annan art, och om vilken betydelse bristerna ikunskaper om det egna språket, om den egna kulturen och historien har för Jagskall inte nu upprepa vad jag sagt om detta, I den månkammarens ledamöter alltjämt är okunniga om dessa förhållanden måste detbero på ovilja att tillägna sig kunskaperna, inte på brist på tillfällen atttillägna sig dem. Jag nöjer mig med att konstatera att stora delar av en generationinvandrarbarn och invandrarungdomar är socialt utslagna ellerhotas av social utslagning. Inför detta är regeringen och socialutskottet bereddaatt förhålla sig helt passiva. Även det andra yrkandet i motionen avstyrksav utskottet. Vpk anser att anslaget till bidrag till kommunerna förhemspråksträning bör höjas med 13 milj, kr, till 35 milj, kr. Regeringensanslagsförslag innebär i realiteten att verksamheten kommer att försämras underdet kommande budgetåret. Man har då och då skällt på oss kommunister för att viskulle vara ekonomiskt oansvariga i våra förslag. Vi har tillbakavisat denkritiken och visat på att den bygger på primitiva ekonomiska teorier, somensidigt riktar sig mot arbetarklassens intressen. Men anklagar jagregeringen och socialutskottet för att visa en social oansvarighet som saknarmotstycke i svensk politik. Uteblivande av modersmålsträning för invandrarbarnen fårkonsekvenser för hela deras liv. Därför måste denna verksamhet successivtbyggas ut och nå även barn som inte finns med i samhällets barnomsorg. För attdet skall vara möjligt måste anslaget höjas på det sätt vpk föreslår. Jag yrkarbifall till motion 1979/80:497, I detta betänkande behandlas den del avbudgetpropositionen som gäller barnomsorg, och ett antal motioner. Den socialdemokratiska motion som här hartalat för är likadan som motioner som har behandlat tidigare ochavslagit. Utskottet anser inte att det har tillkommit några nya omständighetersom gör att man skulle fatta ett annat beslut . Vad som föreslås i motionen är en anslagsökning med 50milj, kr. Det är onekligen en stor summa pengar, men i det här sammanhanget ärdet inte särskilt mycket. Det totala anslaget från staten till kommunernasbarnomsorg är 4,6 miljarder - noga räknat 4 590 miljoner - och innebär enökning med 975 milj, kr, från . Att då föreslå en ytterligare ökningmed 50 milj, kr, är naturligtvis någonting som med vanligt riksdagsspråk brukarkallas för ett typiskt överbud från oppositionen. Utskottetpåpekar i sak att kommunerna har möjlighet att minska 165 Nr 155 gruppstorleken och ändå fåoförändrat stöd, om man har sådanan behov som den '' "-" ' motionen. Det har vi också påpekat tidigare. 28 maj1980 Dessutom framhåller utskottet attvi kommer att få tillfälle att behandla kvalitetsfrågor och bidragsfrågor . Då finns det anledning att Barnomsorg återkomma till frågorna om hur manskall säkerställa en god kvalitet i fjj barnomsorgen och tillgodosesärskilda behov. Men vi finner inte att det är rimligtatt nu införa det anslag som det här gäller. Vi tycker inte att det är någonsärskilt lyckad konstruktion som föreslås i den socialdemokratiska Den kommunistiska motion som behandlas här gällerhemspråksträningen. Det är viktigt att slå fast, att det råder enighet iriksdagen mellan partierna om hemspråksträningens stora betydelse för deinvandrarbarn som har den situationen att man talar ett annat språk än svenskai hemmet och att de vistas i barnomsorg eller i någon annansvenskspråkig miljö. Det är alltså inte så att riksdagsmajoriteten ellerregeringen har någon negativ eller passiv inställning till hemspråksträningensbetydelse. Tvärtom, det faktum att vi har en utredning på detta område är ettbevis på att vi anser att det är viktigt. Det är inte något alldeles lättlöst problem - hur manskall tillgodose behovet av hemspråksträning för de många olika språkgruppersom finns på de typiska invandrarorterna. Det går kanske bra för de storaspråkgrupperna, men för de grupper som bara har en handfull barn på orten ärdet sannerligen inte lätt att lösa problemet i praktiken, även om man skulleinföra ökade statsbidrag. Den fråga man möjligen kan ställa, när man läser vpk:smotion, är om behovet av organiserad hemspråksträning är lika stort i defamiljer där en av föräldrarna - i regel mamman - är hemma hos barnen. Man kannästan få intrycket att det även i sådana fall skall vara obligatoriskhemspråksträning i förskolan. Det kan diskuteras om man i det avseendet skallsätta invandrarbarnen i en särställning. Men det är litet oklart skrivet. Vifår väl utgå från att vpk menar att hemspråksträningen på förskolestadiet iförsta hand skall vara till för de barn som inte har någon förälder hemma pådagtid. Den andra frågan man ställer sig inför vpk-motionen är hurman i praktiken tänker genomföra den obligatoriska hemspråksträningen. Det måste bli många gränsfall, Hittillshar vi låtit föräldrarnas uppfattning om vad som är hemspråket vara avgörande. Men om föräldrarna och myndigheterna har olika uppfattning om ett visst barn skall gå i hemspråksträning eller inte, skall då någon myndighet avgöra vilket språk som talas i hemmet? Det är en fråga som inte är så alldeles lättlöst. Jag vill inte säga att det är omöjligt,det får utredningen belysa, men jag tycker att det skulle vara en smula äventyrligt om nu fattade beslut i frågan innan vi har fått den ytterligarebelyst. Det är det vpk vill. Jag har över huvud taget litet svårt att följa med när först säger att det vore anmärkningsvärt om kommittén skulle vara färdig med ett förslag i den här frågan redan till 166 sommaren, och sedan i nästa andetaganser att skall kunna fatta ett beslut pådet mycket magra underlag vi har . Det är inte särskilt logiskt. Vi menar,eftersom det finns en kommitté som enligt sina direktiv skall den arbetasnabbt, att det är rimligt att får ta del av kommitténs förslag innan denfattar några nya beslut på det här området, ställde en fråga om innebörden avde direktiv som Barnomsorg regeringen har lämnat till alla kommittéer. Denfrågan bör väl rimligen, om , något är oklart, ställas till regeringen. Jaghar uppfattat det så. att kommittéer har möjlighet att föreslå ökade utgifterom det finns särskilda skäl, även om man normalt skall försöka inlemma dem inomen oförändrad kostnadsram för det område kommittén sysslar med. Det råder ingettvivel om att det måste vara utomordentligt svårt att göra väsentligaförbättringar inom den begränsade sektorn hemspråksträning, om man inte fårökade resurser. Det kan vem som helst konstatera. Med detta ber jag att fä yrka bifall till utskottets förslag. () replik: sade att detsocialdemokratiska yrkandet om ytterligare 50 milj. kr. för förbättring avkvaliteten inom barnomsorgen ute i kommunerna var ett typiskt överbud. För migär ett typiskt överbud ett sådant förslag som man inte har kostnadstäckningför. Alla de förslag till kostnadsökningar som det socialdemokratiska partiethar presenterat för har dock haft motsvarande kostnadstäckning. Detypiska överbuden, som icke hade kostnadstäckning, upplevde vi dåde borgerliga partierna var i oppositionsställning. säger också att nuvarandestatsbidragsbestämmelser ger möjligheter att minska gruppstorlekarna ute ibarnstugorna, om det finns sådana behov av särskilda insatser som vi berör ivår motion. Det är riktigt, , men jag har en bestämd känsla avatt det är ytterst få kommuner som vill minska antalet platser ibarnstugorna, med tanke på den stora brist på platser som råder. Vårt förslagger i stället möjlighet att öka personaltätheten och medverka tillatt behålla samma antal platser ute i barnstugorna, så att man på det sättetäven effektivare kan utnyttja de resurser som finns inom barnomsorgens område, säger vidare att vi får möjligheter attsäkerställa en god kvalitet inom barnomsorgen när regeringsförslagetskall komma. Jag är inte säker på att vi får den möjligheten. Om man tar del avvad som sägs i kompletteringspropositionen på den här punkten finner man attdet där klart uttalas att kommunerna inte skall räkna med någonpersonalförstärkning inom barnomsorgen. Vill man åstadkomma någon form avförbättrad kvalitet inom barnomsorgen är det utan tvivel säkrast att inuvarande läge ge dessa av socialdemokraterna föreslagna 50 milj, kr, tillkommunerna. Genom att rösta på reservationen klarar man den saken. Barnomsorg m. m. (vpk) replik; har ställt vissa frågor somjag skall försöka besvara. Han framhåller att det råder enighet om betydelsenav modersmålsträning i förskolan. Men det räcker inte långt. Det räcker intealls att deklarera enighet kring en viss bestämd fråga. Här gäller det ettförslag om förbättringar av kommunernas möjligheter att bereda invandrarbarnmodersmålsträning i förskolan. Fördetta ändamål föreslår vi ett anslag på 15milj. I och för sig får jag väl vara tacksam, eftersom det nu är förstagången som inte drar den där valsen om vpk:s överbuds-politik.Nu handlar det ju om 15 milj. kr., och förmodligen skäms han för att tala omöverbud i det sammanhanget. Det är i alla fall positivt att vi slipper höra detongångarna. Det är som sagt 15 milj. kr. som vi i vår motion föreslårskall användas till förbättringar av modersmålsträningen i förskolan. När vitalar om obligatorisk modersmålsträning menar vi att det också skall finnasmöjligheter för föräldrarna att begära dispens, dvs. dispens från ettobligatorium. GABRIELROMANUS (fp) replik; Jag menar att det socialdemokratiskamotionsyrkandet kan kallas för ett överbud närmast i den bemärkelsen, att iförhållande till den ökning av anslaget på närmare 1 miljard som regeringenföreslår är en ytterligare ökning på 50 milj. kr. För min del tror jag att det vore oklokt att nu besluta omett nytt särskilt anslag på 50 milj. kr., med de praktiska konsekvenser som detskulle få. Jag tror att det är bättre att man, vid behandlingen av det förslagsom regeringen har utlovat, försöker att bilda sig en uppfattning om hur helasystemet för stöd till barnomsorgen skall se ut. säger att det inte räcker medenighet om allmänna uttalanden. Nej, självklart inte! Jag tror att jag vågarsäga. även för samtliga andra partiers räkning, att det finns en bredvillighetatt satsa på detta område. Det visas ju av att anslaget fördubblades förra åretoch av att vi här i när det gäller hemspråksträning i största allmänhethar rätt långtgående ambitioner. Jag tror inte att statsbidraget är det stora problemet närdet gäller att bygga ut hemspråksträningen. Den stora svårigheten är avpraktisk art: En av anledningarna till att utredningen tillsattes var att detvå myndigheter som är verksamma på det här området, ochinvandrarverket, hade olika uppfattning om hur man skulle bygga uthemspråksundervisningeh. Vi vet ju att det finns kommuner där man inom ettområde på kanske 1 200 ä 1 500 lägenheter har 30 olika språk företrädda. Där ärdet inte statsbidragsfrågan som är det väsentliga utan de praktiska problemen.Hur skall man lösa hemspråksträningen i de fallen? Hur långt upp i åldrarnaskall man ha särskilda språkgrupper osv. Det är sådana frågor som den här utredningen skall belysa,och det skall den göra snabbt. När utredningen är klar med sitt arbete hoppasjag att det skall gå att nå bred politisk enighet om att vidta åtgärder sominnebär förbättringar.Jag har nämligen den uppfattningen att de invandrarbarn som vistas ien miljö där man talar ett annat språk än det som talas i deras hem hör den till demest utsatta av alla barn i . Barnomsorg m. m. (vpk) replik; Alla de här instanserna, bl. a.invandrarverket, har uttalat sig när det gäller modersmålsundervisningen. Desäger att om den målsättning som fastställt skall uppnås, så måstemodersmålsträningen i förskolan omfatta alla barn, oavsett ålder, ochkompletteras med uppsökande verksamhet för de barn som inte berörs av denkommunala barnomsorgen. och andra myndigheters uppfattning iden här frågan är alltså tillräckligt klar, och det borde den vara också förGabriel . Utskottet har hänvisat till enkommitté som har tillsatts för att utreda frågan om modersmålsträningen. Men ikommitténs direktiv står att kommittén inte får lägga fram några som helstförslag till förbättringar som innebär en kostnadsökning utöver den nuvaranderamen. säger nu att det inte är fråga om pengar utan ommetoder. Det strider direkt mot de direktiv som kommittén har fått. Då frågarjag mig: Hur skall kommittén kunna lägga fram några konstruktiva förslag tillförbättringar när den inte kan bekosta dem? IVARNORDBERG (s) replik: Av replik fick jag intrycketatt han skulle vara beredd att ställa de 50 miljonerna till förfogande - detvar ju inte så mycket i och för sig. Jag tror att delaruppfattningen att det verkligen behövs insatser av kvalitativ art påbarnomsorgens område. Jag är helt övertygad om att är medveten omatt bristerna varierar, mellan olika barnstugor och mellan olika kommuner.Därför skulle ett tillskott på 50 milj, kr, vara värdefullt - det skulle kunnasättas in där behoven är störst och där insatserna bäst behövs, säger; Låt oss vänta ochavvakta regeringens aviserade förslag! Vilket av dem är det då han avser? Ärdet det som omtalas i kompletteringspropositionen, där det heter att någonpersonalförstärkning på barnomsorgens område kan man inte vänta sig? Eller ärdet någonting annat? Vi har här i kammaren blivit alltför vana vid stoltaallmänna uttalanden från borgerliga ledamöter, alltför besvikna över bristandeinsatser från regeringens sida och alltför svikna av de borgerliga ledamöternasagerande när de avgörande besluten skall fattas, för att vi skall tro påborgerliga initiativ som skulle innebära stora förbättringar på det härområdet. Om verkligen vill medverka till enkvalitativ förbättring av barnomsorgen tror jag det är säkrast att han stödeiden socialdemokratiska reservationen. Nr 155 () replik; Onsdaeen den "" talman! När det gäller att förbättra hemspråksträningentror jag inte 28 maj1980 ' '" trånga sektorn är statsbidragen. Det svåra tror jag är att lösa personfrågorna och att få till stånd en bra organisation. Men det är självklart Barnomsorg " " '" i''8 också iett tidigare inlägg - att det blir mycket svårt för yyi utredningen att föreslå förbättringarav hemspråksträningen utan att detta område fårtillföras nya medel. Det sade jag tidigare, och jag hoppas att det uppfattades. Jag har inte de tilläggsdirektiv som regeringen harlämnat, men om jag inte missminner mig står det där att utredningarna i förstahand skall föreslå besparingar som svarar mot de utgiftsökningar de föreslåroch på samma område som utgiftsökningarna. Om man föreslår utgiftsökningar utanatt föreslå besparingar på motsvarande belopp, så skall man ange särskilda skälför det. Det lär inte bli svårt för kommittén att klara den uppgiften, När det gäller att förbättra kvaliteten inom barnomsorgen innebär de50 miljonerna - med all respekt för beloppets storlek - bara en marginellökning av statsbidraget. har man valt en konstruktion som innebär attvarje kommun som vill komma i åtnjutande av dessa medel skall inlämna enansökan till , varvid beslut fattas i varje särskilt fall. Jagtror inte att det är det bästa sättet, I stället tror jag mer på automatisktverkande regler. Därmed har jag inte utlovat att automatiskt verkande reglersom premierar kvalitetshöjningar kommer att införas. Det är en sak som vi fåråterkomma till. Vi vet alla hur budgetsituationen är.Kompletteringspropositionen och vad som sägs i den skall behandlas av riksdagennu i vår. Jag kan bara erinra om vad han redan känner till,nämligen att socialutskottet vid sin behandling av just den här frågan harpåpekat att det, även om det inte är ekonomiskt möjligt med en generellhöjning av personaltätheten, kan finnas kommuner eller daghem som släpar efteroch där det kan behövas en kvalitetshöjning. Som svar på frågan vad regeringengör mer än att komma med allmänna uttalanden vill jag svara att vi väl ändå kanvara överens om, , att det har satsats så mycketstatliga pengar och skett så stora ökningar av anslagen tillbarnomsorg som vårt land har haft icke-socialistiska regeringar. LARSAHLMARK (m): Under nästkommande får ledamöternatillfälle att behandla ett förslag om sänkt skolpliktsålder, vilket BirgittaRydle och jag fört fram i motion 1979/80:1690underden allmänna motionstiden. Motionenär remitterad till utbildningsutskottet, och jag skall därför inte nu gånärmare in på sakinnehållet. Men i ett avseende berör vårt förslag barnomsorgssektorn -nämligen i fråga om dennas totala kapacitet - på ett så ingripande sätt att jagfunnit det motiverat att i anslutning till behandlingen av budgetpropositionensmotsvarande del något beröra frågan.