prot · G309143 · 1979-12-31 00:00:00 — Dessutom iirdet alltjämt brist på befiil i utbildningen. Det är alltså inte så att det ärnågot överskott av befäl på det området och brist på det civila området. Slutmeningen i reservation 5 hiir jag litet svårt attriktigt förstå. "Det kan därvid finnas skäl att i en del fallöverviiga iitt låta även civil personal inneha tjänster där det f. n. iinseskriiviis speciell militär kompetens."' Det finns redan flera sådana befiittningar inom försvaret- jag tänker på förrådsuppgifter, förrådsplanering för mobilisering och förkupp- och försvarsberedskap, för att bara nämna någrii exempel. Men det iirmöjligt att man kan hitta flera tjänster. Men jag är litet tveksiim till denhiir meningen, för den ger sken av att det inte skulle flniiiis någrii sådiiniibefattningar. Låt mig också säga ett piir ord om reservation nr 9, somär reservation. Den gäller att niiin i större utsträckning skallarrendera mark för försvaret i stället för att köpa. är det ju så att markarrenderas i mycket stor utsträckning inom försviiret. Men det iir inte utanproblem. Dels blir kostnaderna på lång sikt vid arrendering mycket högii. delsuppstår problem när det gäller ersättningsiinspråk och nyttjandetid för de här områdena.Ersättningsanspråken är mycket påtiigliga niir det giiller skogbevuxen mark.Den som slutligen skall avgöra dessa markköp måste ändå vara riksdagen.Försvaret iir ju ett riksintresse, och det iir som har ansvaret föratt försvaret kan arbeta under sådaiiii förutsiittiiingar iitt det kan fyllasin uppgift. Sedan var i inne på ett särskiltyttrande av mig beträffande lekniiinnastyrelser inom försvaret, jag satt båda i FLU:s utredning om lekmannainflytande på regioniil ochlokal nivå. och där framkom väl ganska tydligt vissa olika uppfattningar mellanoss. Jag hade också på den punkten en reservation, där jag hävdiide att manskiill gå försiktigt fram när det gäller inrättiindet av dessa lekniiinnastyrelser. 1 mitt särskilda yttrande sätter jag mig inte emot enöversyn, men jag har veliit understryka att man enligt min mening för varjemyndighet och skolii mycket noga bör studera om en lekmamiiistyrelse verkligeniir till giign för verksamheten. Vidare har jag pekat på att vissakostntidsökniiigar och ett tyngre beslutsförfarande måste uppvägas avpåtagligii och klart redovisade fördelarrned att gå över till lekmannastyrelse. Om utredningen ger dettii Nr 143 resultat -den är nu under bearbetning i departementet - får vi ta ställning till Tisdaeen den frågan när det föreligger. I3 ,"1 jt,, Jag yrkar bifall till försvarsutskottets hemstiilliin på iillii P""''''- Försvarspolitiken i (c) replik: När det gäller markfrågorna kommer BengtKindbom senare att kommentera den reservation har, upprepar vad han har skrivit i sittsärskilda yttrande, Jiig tycker att hans negativa inställning till ökad insyn iolika organ på försvarets område är beklaglig för försvarsmakten. Så säger ,att han och jag haft olikaåsikter i FLU i dennii fråga. Jag vill inte göra honom besviken, men jag haraldrig tillhört FLU. så det måste vara en sammanblandning med någon annanperson, () replik: Jag måste naturligtvis be iGävle om ursiikt för att jag har beskyllt honom för att ha någon uppfattning iden hiir frågan - i FLU. Från de övriga ledamöterna framkomemellertid ungefär samma uppfattningar som och reservanterna hiirtiilar för. Och för all del, jag var ensam i FLU om min uppfattning, och dethar jag redovisat i en reservation. Därmed har jag väl rättat till det härmisstaget. Jag vill sedan rätta till en annan sak. Jag yrkade bifalltill försvarsutskottets hemställan på alla punkter. Det gällde dock icke ifråga om den reservation som alla utskottets borgerliga ledamöter utom enfolkpartist står bakom, Jiig yrkar alltså bifall till reservationen 4, Jagskall ägna åt det ämne vi nuhiir kommit in på, men innan jag kommenterar de senaste yttrandenii vill jagredogöra något för själva frågan, I propositionen behandlas försvarets sjukvårdsstyrelse,Viid jag tänker tala om är socialdemokraternas förslag om inrättandet av enlekmannastyrelse. Regeringen föreslår att sjukvårdsstyrelsen blir ett s, k,enrådighetsverk. Det innebär i princip att chefen ensam utövar beslutanderätten, Sociiilde rnokraterna har i många sammanhang lagt fram förslag om att även försvarsmaktens myndigheter skall ha lekmannastyrelser. Det finns många exempel på myndigheter där sådana styrelser finns. Jag skall nämna några: , , försvaiets datacentriil, försvarshistoriska museerna, . När det gäller de två sistniimnda har jiig själv som ledamot kunntit följa verksamheten i styrelserna. Det finns ytterligare exempel, men vad jag har anfört visiir ju att man har lekmannastyrelser på skiftiinde områden, 91 Nr 143 Sjukvårdsstyrelsen, som dagensdebatt giiller. hiir enligt sinti uppgifter Tisdaeenden främst kontakt med landstingen ochsocialstyrelsen när det gäller plancring- 13 nvri 1980 "' '' sjukvården i fred och ikrig. Vi finner det diirfiir iiiiturligt, som en fortsättningpå tidigare beslut, iitt en lekniiinniistyrelsc inriittiis iiven vidsjukvårdsstyrelsen. börfiittii beslut om en sådiin styrelse, i vilkenskall ingå företrädiire för det allmiiniiii. De som utses bör ha god kännedomom sjukvård och sjukvårdsplanering och kiui säkerligen finnas bland deförtroendevalda inom liindstingssektorn. Som fiiinigår av utskottets yttrande anser man iitt detfinns goda skäl iitt se över i vilka ytterligare centralii myndigheter ochskolor inom försvarsdepiir-tementets område ett lekmanniiinflytande börinföras. Vidare säger utskottet att det bör ankomma på regeringen att bestämmaformerna för en sådiin översyn och att därefter lämna förslag till , Iavviiktan på översynen bör utskottet inte nu förordii att lekmiinnastyrelseinföres vid någon av de myndigheter som saknar sådan. Att man för övriga myndigheter gör en (iversyn hiir viingenting emot. men vi socialdemokrater anser att när det gäller fiirsvaretssjukvårdsstyrelse iir skälen för inrättande av en lekmiinnastyrelse mycketstiirka, 1 anslutning till den debatt som har kommit i gång härmelliin Gunniir i Giivle och kan man frågii sig: Vemskall göra deniiii översyn? Gunniir ansåg att i sittyttrande förde fram åsikter som visar att han inte var siirskilt positivtiiistiilld till inrättande av en lekmannastyrelse, har varituppe i taliirstolen och förklarat sig. När det gäller inställning- att han inte vill att frågorna skall förhalas - finns ju en möjlighet här . Om röstar nietl den socialdemokriitiskii reserviitionen ifragil om sjukvårdsstyrelsen, så får vi ett beslut i den frågiin , ochden blir alltså inte förhalad. Vi anser, som framgår av vår reservation, att fördeliirnaär storii med en styrelse i vilken ingår förtroendevalda från landstingen.Riksdagen bör redan nu ta ställning till förslaget iitt myndigheten skall ledasav en lekmannastyrelse. Den militära sjukvården har mycket att vinna på att pådet siittet kuniiii tillgodogöra sig den erfarenhet och den kunskap som finnsbland de förtroendevalda som inom landstingen sysslar med den civilasjukvården. Med del anförda vill jag yrka bifall till reservation 10 iförsvarsutskottets betänkande nr 13, Jag ber iitt få säga några ord om en motionsom jag har väckt beträffande vad som kan kallas för meranvändning avförsvarets materiel, I samma takt som den svenska ekonomin försvagas löper ävenförsvaret samma risk att försvagas genom brist på medel, bl, a, tillnyanskaffning av försvarsmateriel. Det harföreslagits - och även provats - olika metoder att rationalisera verksamheteninom försvaret utan att därmed behöva förorsaka effektivi- De flestabesparingsåtgärderna har ändå mest resulterat i förbiindsindriigningiiroch minskning iiv försviirsniiiterielens omfiittning. Man bör ifortsättningen (iverviiga och prövii viirje positiv idé och viirje Tjcd-mpn den värdefullåtgärd som kan innebiirii en möjlighet för vårt liind att bibehållii ett 13 inyo effektivtförsvar till lägsta möjligii kostniid. En idé, som borde kunnii spiUii pengar åtbåde försvaret och civilsiirnhiillet. iir en utökiid meranviindning ;iv Försvarspolitiken försvarets materiel. Det skulle innebiirii iitt siimhiillet istörre omfiittning iin kan finna gernensiimniii anviindniiigsområtlensåviil för den militiira materielen som för viss speciiilutbildad personiil. Vi vet ju iilla iitt exempelvis försviirets helikoptriiroch iiiniiin riiddiiings-utrustningoftii kommer till iinviindning för civiliiiindiimål, Dettii giiller också brorniiteriel och annan teknisk utrustning. Mentlet biir fiiiiiiis åtskilligii iindra gemensamma iinviindningsområtlen, t, ex,niir tlet giiller kriinbiliir och iindra fordon, vissa båtar och dykutrustningsiinit t, o, ni, vissii vcrkstiidsre-surser inom olikii teknikoinråden. striivar niiin ju i viss månefter iitt i krigspliinliigg-ningen bibehållit mångii fredsfunktioner i ettkrigsliige. Det borde diirför ligga på ungefiir siirnniii linje att man i fredförsöker siimordna betydligt fler militärii funktioner med olikii civilasiimhiillsbehov. Men det hiir bör också giilla omvänt-niirnligeri att försvareti fredstid i högre grad biir utnyttja civilii funktioner, t, ex,verkstiidsresurser, sjukvård, fordon. Ju mer niiiii iiiriktiir civilafunktioner på att de skall kunriii fortgå i krig. tlesto mindre kiinförhoppningsvis kostniiderna bli genom rninskiid tlubblering iiv rnångiimilitiira resp, civila verksamheter, Siikkuiinigii personer vid försviiret,kommuner, landsting och vissa enskildii företag bör kunnii komniii med brtiförslag i den här vägen. Då jiig i börjiin av 1970-tiilet för förstii gången fördefriiin dcssii tankiir mottogs de inte med någon större entusiasm. Men 1980tvingiis vi kiinske av sainhällsekonorniskii skäl till ökiidgemensamhetsanviintlning, Jiig hiir fått full förståelse för behandlingen avmin motion i den här frågan inom försvarsutskottet. Utskottet menar att ärendethelt naturligt kommer iitt behandlas av försvarskommittén, och det iir väl denrik tigit behandlingsgången. Jag har diirför inget annat yrkande. herr talman, jag vill giirna försöka breddii ut dennatiinke litet och tala för den här i kammaren. Vi har i mycketstor förståelse för varje strävan att på lämpligt siitt samordna civilii ochinilitäiii funktioner eftersoni en sådan samordning kan vara till gagn både försiimhiillet och för den enskilde. Det här iir ett exempel på hur en gynnsiimsamverkan bör kunna ske. Det betyder iiiiturligtvis inte iitt man skall gå sålångt iitt man iinvänder stridsvagnar som skördetröskor och inotortorpedbåtiirsom fiskebåtar. Men en viss symbolik kan väl liggii i ett sådanttittryckssiitt. Om nian förser fartyg för undcrviittensbruk medlitet tilläggsutrustning, så att de kiin iinvändiis i sambiind med geologiskilundersökningar och biirgningar av olikii slag, får dessii fiirtyg också ettcivilt iinviindnings-ornråde. Man kanske t, o. rn, kiin söka rnedförsviirsmateriel. För att avslutningsvis vani litet skämtsam skulle jiigviljii siigii att om marinen utrustade sina fartyg sa att niiin med lijiilp av dessii kunde siikiiriitt ' Nr 143 på Viildeinar skatt somenligt sägnen lär finnas i havet utanför Tisdaeenden skulle kanske försvaret,eller i viirje fall marinen, på det siittet kuniiii 13 miO1980 '''' sjiilvförsörjande. I försvarsutskottets betänkande nr 13behiiiidliis fem motioner om den i budgetproposition 1979/80:100 föreslagnaavvecklingen av civilförsvarsskolari i , I siirntligamotionsyrkanden anförs att ett beslut i enlighet med budgetpropositionensförslag vore iitt föregripa iirbetet försviirskominitté och därmedett kommande försvarsbeslut, I de direktiv till försviirskommittén somförsviirsutskottet fogat som bilagii 2 till sitt betänkande 1977/78:19 skriverförsviirsininistern bl, a,: "'Regeringens anvisningar förcivilförsvarsstyrelsens perspektivpliiiiering innebiir bl, a, ett uppdriig attbedrivii fortsatta studier inom detta område. Resultatet iivcivilförsvarsstyrelsens studier bör pröviis iiv försvarskommittén, Orn dennafinner iitt en ökad samordning bör ske. uppkommer en rad frågor avförfattningsmässig. organisatorisk och finansiell iirt. Även om sådana frågorkan behandlas av kommittén, kan det dock vara lämpligiire att dessa merpraktiska frågor behandlas i annan ordning på grundval av kommitténsöverväganden och förslag, bör lägga förshig hiiroin," Per sade i sitt iinförande att kommittén ochriksdagen har möjligheter att fatta ett riktigt beslut när försvarskommitténhar lagt fram sitt förslag, - Ja, låt den då göra detta innan avgörandet skallske! Jag tycker att det är anmärkningsvärt attförsviirsutskottets borgerliga niiijoritet nu vill föregripaförsvarskominitténs arbete och att man helt vill desavouera försvarsministernsdirektiv till utredningen och framför allt den del av kommittédirektiven darförsvarsministern anger att kommitténs iirbete ökar möjligheterna för enoffentlig debatt kring de frågor kommittén har behandlat, t, ex, genom ettremissförfarande. säger försvarsministern, bedriva sittarbete under så stor öppenhet som möjligt och stimulera debatten i frågor somär föremål för utredning. Mig veterligt har inte några remissvar behiindlats avförsvarskommittén. och något underliig för beslut hiir inte framlagts iivkommittén. Utskottsmajoritetens förslag följer alltså inte den filosofi somanges i kommitténs direktiv. Utskottsordföranden niimnde också i sitt tidigareanförande något orn nyinvesteringar i Katrineholmsanläggningen, Vi har i vårreservation nr 12 inte sagt något om en sådan nyinvestering. Vi vill avvaktautvecklingen och försvarskommitténs förslag. Vidare sade utskottets ordförande att en gradvisavveckling av civilför svarsskolan i skulle ge bättre möiligheter till en iinpassning för den personiil som är anstiilld. Jag har ju från min hemkommun viss erfarenhet av en sådan avveckling, och om anpassningen för personalen 94 vid Katrineholmsanläggningen skallske på samma sätt som i . tycker jag att detta är ett starkt skäl för att väntii med ett avvecklingsbe- Nr 143 Den 10april 1980 beslutade regeringen om vissa tilläggsdirektiv till 1978 13....: mci) I dessii tilliiggsdirektiv iinför depiirtementschefen, att det mot bakgrund iiv det iinstriingda Siiinhällseko- zr/;,.,.,,,.,..,/,,,7.,, nomiskaoch statsfinansiella läge som kun förväntas bestå ärnödvändigt att överviigii omfiittiinde ratioiialiseringsinsiitser inom försviiret. Detta kan som jag ser det medföra ett minskat behov avutbildning och tjänstgöring i den militiirii delen iiv totiilförsviiret. Mendet kiin i sin tur komina att medföra att utbildningsbehovet inomcivilförsviiret ökar. såsom också framhölls av i dennesanföriinde. Det finns mot denna bakgrund mångii skäl iitt iivvisiiutskottets förslag, men det tyngst viigiinde iir iindå civilförsviirsstyrelsensbedömning iitt nuvarande beslutsunderliig är så osäkert att ett beslut nu 0111en nedläggning av Katrineholmsanläggningen skulle kunnii medförii ickeönskviirda samhällsekonomiska och persoiisocialii konsekvenser. Just de av påpekade konsekvenser avett beslut nu vilka en nedläggning av civilförsvarsskolan i skullekunna medföra har också angivits i motionernii iiv Göriin 111, fl,,och , Med det iinfördayrkarjiig bifiill till den vidförsviirsutskottets betänkande nr 13 fogade reserviitionen nr 12, PER () replik: är från , och det kanväl delvis förklara varför just han blivit utsedd att tala för denna socialdemokratiskareservation, I mitt anförande sade jag att den reservationen berörde tidpunktenför nedläggning av anläggningen i , Som också vet finns det i diigens lägeöverkapacitet vad gäller den civilförsvarsutbildning som man har ekonomiskamöjligheter att bedriva inom anläggningarna i , och ,har tidigare fattat principbeslut om en ny utbildnings- ochförrådsanläggning i , Den skall lokaliseras till , Denanläggningen beräknas också kosta minst 70 milj, kr. Att i det läget sikta påen nybyggnad i i liknande kostnadsklass tror jag inte på. Skall det vara någon mening med att till en merkostnad av8 miljoner driva verksamhet på en viss ort - det må vara eller andra orter- under provisoriska förhållanden, så måste syftet rimligen vara att nybyggnation kan ske på den orten. Jag tror inte att civilförsvaret kominer att få ekonomiska resurser för nybyggnad i , och jag anser därför att den här provisoriska anläggningen bör avvecklas enligt regeringens förslag. Jag hoppas att har läst utskottsinajoritetens skrivning i den del sorn rör , där det ståratt man bör titta på nyttjandet av tidigare militära anläggningar, och då är det klart att är med i bilden, 95 Nr 143 () replik: -T- 1 1 Herr talman! vill gärnastärka det militära försvaret, som ;mun framgått iiv den tidigare debatten,men civilförsvaret, folkförsvaret, har man tj mil)työu tydligeninte så mycket till övers för. Vi vill från socialdemokratiskt håll r-.. ,. ., behållit hiindlingsfriheten fram till den tidpunkt då försvarskommitténhar lagt friimsitt förslag och då ta slutlig ställning. PER () replik: Jag tror att det är mycket svårt för HolgerBergman att påvisa något tillfälle niir vi ville använda mindre pengar för utbildningsverksamhetinom civilförsvaret än socialdemokraterna. Den skillnad på 7 miljoner som finnsi år tas helt ut genom att vi inte vill bygga i . Men vihar också sagt att de pengarna bör återtas i ett senare läge. Vad vi nu diskuterar är alltså anläggningen i förslag som talar för innebär att man förbrukar 8 milj. kr.i resurser för utbildningsverksamhet, dvs. kostnaden för ytterligare 16 000angelägna utbildningsdagar för civilförsvaret. En förutsättning för vår säkerhetspolitik harsedan tiden efter varit att är ett lugnt hörn, sominte nämnvärt berörs av de storpolitiska klimatväxlingarna. Den förutsättningenhar förändrats . Det nordiska områdets strategiska betydelseför stormaktsblocken har ökat. Den främsta anledningen till den ökadebetydelsen är kraftiga militära uppbyggnad på medMurmanskbasen och den därmed ökade spanings- och övningsverksamheten från bäggeförsvarsmakternas sida. Det är därför av största betydelse att den svenskasiikerhetspolitiken präglas av fasthet och konsekvens. Den svenska politiken -alliansfrihet i fred, syftande till neutralitet i krig - är en stabiliserandefaktor i . Stormakterna måste hållas övertygade om att deti finns vilja och förmåga att försvara territoriet. Blotta misstankenom att svenskt territorium lätt kan komma i den ena eller andra stormaktenshänder och därigenom bilda utgångspunkt för angrepp skulle äventyra säkerheteni . I utskottsbetänkandet står också att den svenskaförsvarspolitiken syftar till att försvaret vid en konflikt i mellanstormaktsblocken skall ha sådan styrka, sammansättning och beredskap att hot,påtryckningar eller angrepp mot inte av någon kan bedömas vara lönsamt.Totalförsvaret har i så fall den önskade fredsbevarande förmågan. Vi har i utskottsbetänkandet markerat vår vilja att låtasäkerhetspolitiken ligga fast, och då också visat vår vilja att bevara vårt lands oberoende och därmed även var rätt att själva bestämma hur vi skall utforma vårt samhälle. Jag har åtminstone tolkat det så att de fyra största partierna har denna uppfattning. 96 Det finns dock områden där meningarnagår isår. inte är såstora just , kan de medföra att vår trovärdighet naggas något i Nr 143kanten. Det gäller främst det militära försvarets fortsatta utveckling, där Tisdaeen den socialdemokraterna på ett par väsentliga punkter tycks viljaprofilera sig. Ireservation nr 2 vill socialdemokraterna minska utgiftsramen för det militära försvaret nästa budgetår med ca 500 milj. kr. Någon analys över var dessa pengar skall sparas har jag inte hörtatt socialdemokraterna angett. redogörelsesom lämnats av försvarsdepartementet, som bedömer att besparingarnagår ut över repetitionsutbildningen och kanske också över grundutbildningen- detta i ett läge då spänningarna ökar, med risk för Det andra exemplet på att vår trovärdighet kan naggas ikanten är flygplansfrågan. Där har socialdemokraterna åter profilerat sig.Denna fråga har debatterats länge, och ur säkerhetssynpunkt har den storbetydelse i en orolig värld. Men jag tror mig dock kunna konstatera attsocialdemokraterna från säkerhetspolitisk synpunkt går med på att det bedrivsplanering och studier för en eventuell framtida ersättning av Viggensystemet,även om man vill .satsa väsentligt mindre resurser i projektet. Skillnaderna iden principiella uppfattningen mellan utskottsmajoriteten ochsocialdemokraterna är i praktiken inte så stora. Den segslitna tvisten om A 20,B3LA, A 38-systemet och nu också SK 2, som domineratdebatten om det framtida svenska flygförsvaret, förefaller nu gå mot sitt slut.Det beslut som vi här i kammaren fattade var kanske inte så dumt,trots kritik från flera håll. Hade vi fattat ett annorlunda beslut då, hade detvarit bra mycket svårare att nu kunna fatta ett beslut som jag tror är bättre.Eftersom det taktiska, tekniska och ekonomiska underlaget för flygplanssysteinJAS är ofullständigt, så förutsätts nu att projektstudier, systemdefinitioneroch begränsad utvecklingsverksamhet sker, så att ett fullgott underlag finnsför beslut i flygplansfrågan 1982. Beträffande personalvårdens inordnande i försvarsmaktenscentrala ledning kan man säga att personalvården är av ett så speciellt slagatt det i den nya organisationen t. v. bör flnnas en särskildpersonalvårdsenhet. Personalvårdsfunktionen har en lång historia, men mycketkort kan följande sägas. Så länge stridande förband har existerat har omsorgen omsoldaterna framtvingat och nödvändiggjort en allmän personalvård i vid bemärkelse. I och med förstärkningen av försvarsberedskapen fr. o. m. kom att bli den nya och viktigaste grenen inom personalvården och är så än . Men personalvården är mycket mer än så. Den skall bidra till att stärka och vidmakthålla en god anda inom försvarsmakten och dessutom företräda andliga, rättsliga och kulturella värden i såväl krig som fred. Personalvärden är i första hand ett chefsansvar. Frän denallmänna personalvården har efter hand utvecklats vissa mera fackmässiga delområ den. För att klara dessa delområden måste det finnas specialister. 7 protokoll 1979/80:143-144 specialisterfinns i försvarets personalvårdsbyrå och bland våra assistenter och konsulenterute på förbanden. Vårt försvar kännetecknas av en hög materiell standard.Det finns nog en och annan som tycker att människan kommer i kläm bland allatnaterielfrå-gor och inte får det gehör för sina problem som hon är berättigadtill. Erfarenheter och eftertanke säger också att ju mer teknik vi får atthandha, desto större krav ställs det på de människor som skall sköta systemen. Visst arbetar olika chefer för att förbättrapersonalvårdens villkor. Meningsfull verksamhet, lönesättning, arbetsmiljö ochsociala förhållanden ägnas intresse och ansträngningar. Men personalvårdenkräver mer och mer. Personalminskningar, fredsorganisationsförändringar,värnpliktigas ekonomi och anpassningsproblem tarvar ett omfattande arbete. Föratt klara dessa arbetsuppgifter något så när, bör personalresurserna inompersonalvården minskas så litet som möjligt och organisationen göras effektiv. Att sorn minoriteten i utskottet vill, sättapersonalvårdspersonalen under militär ledning, gör att personalvården kommeratt förlora mycket av sin trovärdighet, inte minst bland de värnpliktiga. Detär till civilt anställda de går med sina bekymmer av social, ekonomisk ellerannan art. Personalvårdsenheten kommer säkert inte att bli någon blindtarm iorganisationen, som någon sade här i kammaren , utan en enhetsom tar hand om personalvården i försvaret. Det är ÖB som närmast ansvarar fören god personalvård inom försvaret, och det är därför viktigt att det förslagtill organisation som han har lagt fram blir kammarens beslut. Jag vill också kommentera några motioner. Beträffandemotion 817 om det militära vitsordssystemet är att säga att utskottet i stortsett har ansett att vår motion är väl motiverad och att det militäravitsordssystemet behöver ses över. Enligt vad utskottet har inhämtat övervägsändringar i samband med införandet av en ny befälsordning.