prot · G309121 · 1979-12-31 00:00:00 — subjektiva bedömningar, såsom "det här går nog bra". Riksdasens arbets- °'' """ '''? ''" '"''föi' säga som jag sagttidigare i motioner: Se på former m m ritningarnas förslag till trappor, hissar och gångar under bron under Stallkanalenoch föreställ dig, du riksdagsman, hur det kominer att bli , närriksdagen skall arbeta snabbt men är splittrad och fördelad på så mångaställen! Vi kan också räkna med större risker för driftstörningar genom att detär så stora ytor och riksdagsmännen skall färdas så långa vägar. Sedan villjag säga någonting orn säkerheten. utfördes flera arbeten för attsäkra tekniska skick. Det fanns risk för nedrasande stenblock.Stenar rubbades ur sitt läge i grundmurarna. De stora lanterninerna repareradesefter horisontala förskjutningar i byggnadsstommen. Sådana rörelser ibyggnadsstommen kan elimineras endast genom total grundförstarkning. förnekar man ätten grundförstärkning är behövlig. Jagvill inlägga min protest mot detta och säga att den förr eller senare kommeratt bli nödvändig och att det då blir ohyggligt dyrt att göra det som . omrnan effektuerade förslaget Samspel, skulle kunna göras relativt billigt - ochsom det framför allt hade varit mycket billigare att göra för fyra eller fem årsedan, om då hade stannat inför det rätta beslutet, det rättaförslaget. Vidare har vi frågan om säkerheten mot obehörigt intrångoch våldsbrott. Det borde vara ett självklart villkor att vi skall ha ettriksdagshus som fungerar tillfredsställande på den punkten. Vi vet ju hur detser ut ute i och världen i övrigt och vi minns attentatsförsök - om viskall kalla dem så - mot statsråd och andra personer. Vi tror att denanläggning som man nu skall bygga - med annexet, med kanslihuset, ined gångarnaoch alltsammans - blir ohyggligt svår att övervaka, om nian skall kunnatillfredsställa säkerhetskravet. En bevakning som är effektiv beror påsamarbetet mellan de enskilda personerna i bevakningsstyrkan och på placeringenav de bevakande stationerna. Också där är alltså koncentrationen ettovillkorligt krav för att man skall kunna skapa trygghet. Sedan vill jag ta upp kostnaderna också. ju redan belyst dem i sitt inlägg. Jag finner det mycket förvånande att KU i sitt betänkandenr 44 talar endast om de kostnader som de arkeologiska utgrävningarna medfört. De är egentligen bara struntsummor i jämförelse med allt det andra, och det var dessutom självklart att de pengarna skulle ges ut. Men om man skulle jämföra kostnaderna nu med de tänkta kostnaderna för en effektuering av förslaget Samspel för tre eller fvra ar sedan - om vi hade börjat med det förslaget då - och jämför dess finesser och kostnader med dem som föreligger eller kommer att föreligga, så finner man att skillnaderna är oerhörda. Några kostnader för grundförstärkning har inte upptagits i 30 kalkyler. Jagvill därför tala om för kammaren att de kostnaderna kommer att få betalas oeh att detdå blir både dyrt och besvärligt. Man har heller inte i kalkylerna räknat medonibyggnadskostnaden för kanslihuset, och man nämner inte alls reserverna, dvs.det som ligger utanför och som rnan skall komma med . De verkliga kostnaderna avser utgifter för ombyggnad avriksbyggnaderna, kanslihuset, annexet och övriga reserver. Därtill koninierkostnader för ersättning i dagens pris för de lokaler som man vill ta i anspråkutanför . Kostnaderna för att genomföra projektet H 2 liggerdärför mångfaldigt över de redovisade. Jag har velat framhålla detttii dag för att den som läser denna debatt skall kunna finna dessasvnpunkter redovisade. Det är också mycket viktigt att alla vi som kommeratt rösta i detta ärende tar hänsyn till dessa oerhört allvarliga synpunkter. Man kan då också fråga var ansvaret för det som harskett ligger. Det är omöjligt för mig sorn riksdagsman att i detalj klargöradetta. Jag vill bara säga att jag står funderande inför vad som har skett. Jagvill t, ex. anknyta till en motion, som de som är intresserade kan leta fram.Den väcktes av och avser handläggningen avarkitekttävlingen. Jag kan försäkra attden väcker många tankar. Dessa frågorbelyses f. ö. i en rad motioner. Jag vill alltså inte göra någon bestämdperson till syndabock. Det är ett tragiskt förlopp som vi får bevittna, och detsom har skett är verkligen beklagligt. De upplysningar som lämnar tjänar somett försvar för vad som har hänt. De uppgifter om kostnadsfunktioner ochbyggnadsteknik som redovisas låter så bra, men mot bakgrund av det somriksdagen en gång begärt och de förhållanden som föreligger och kommer attföreligga anser vi dem vara vilseledande. Man har t. ex. i betänkande nr 13år 1975 jämfört tre alternativ beträffande kostnaderna. Ett av dessa, det luiföreliggande förslaget H 2, framställs där som det ekonomiskt mestfördelaktiga. Men inte heller där har man räknat med kostnader förgrundförstärkning, reserver och ersättningslokaler. 1 samma betänkande redovisas också förslaget I b. somungefär motsvarar det alternativ vilket kallas Samspel. Om nian gör ennoggrann genomgång av alla i praktiken uppkommande kostnader framstår dettaredan då som ekonomiskt överlägset i förhållande till de båda andra alternativsom förelåg . Varför i all världen kunde rnan inte få ut denna kunskaptill beslutsfattarna? Vi står här inför en gåta. har i frågan om grundförstärkningarna nui en skrivelse medgivit att det förekommer sättningar och sänkningar inom detgamla , men hävdar ändå att grundförstärkning ejbehövs "i dagens läge". Men hur skall man i praktiken kunna genomföraén sådan sedan huset byggts färdigt? Hur skall man då t. ex. kunna gå in underandra kammarens förutvarande plenisal för att genomföra sådana åtgärder? Ingenvet hur det skulle kunna genomföras. arbetsformer, m. m. Nr 121 harpåvisat att det förekommer bakterie- angrepp ipålverket även under vattenytan. Man talar nu om att "flyttavattentrösklarna" i detta sammanhang. Frågan är har främst vad som ärrimligt att göra från ekonomisk synpunkt och vad dessa åtgärder betyder i arbets- f'''TT''sn för och ur andraaspekter. Det kan dessutom ifrågasättas former, m. m. omåtgärderna verkligen får den åsyftade effekten. Jag vill än en gång mycket starkt understryka denbetydelse sorn frågan om kostnaderna för grundförstärkningar har. Man kan också fråga vad som var bevekelsegrunderna tillatt gick in för alternativet H 2. Det har i det sammanhangethänvisats till bevarandesynpunkten, dvs. a. vissa delar av de gamlakaminarloka-lerna skulle bibehållas. Det finns väl också hos oss en vissförståelse för sådana tankar. Vi skulle ha förstått dem särskilt väl om dethade gällt en kanske 200- eller 300-årig byggnad. Men en byggnad uppförd ibörjan av detta århundrade har inte ur historisk synvinkel något specielltvärde. Om alternativet dessutom i praktiken innebär att inte kommeratt kunna fungera tillfredsställande, genom att ledamotsrum och andra utrymmeninte ligger där man vill ha dem, är det verkligen en svag lösning. Jag har vidare hört rykten om att man nu håller på attrita om detta , alternativ och därvid kanske i viss mån plagierar Samspel säatt man ändå skulle ta i anspråk de utrymmen som där förutsatts. santfaller argumenteringen att det skulle gälla att bevara så att mankan se hur det såg ut. För min del stödjer jag i första hand vår motion 1562. Omden faller avser jag att i andra hand stödja reservationen av m.fl. Trots allt vad som har sagts mot den reservationen måste det viktiga varaatt vi får betänketid och kan göra klart för åtminstone de flesta att detbehövs en grundförstärkning. Vi måste fä ett förslag som på ett helt annat sättredovisar för riksdagsmännen hur deras krav exempelvis på koncentration,tidsbesparande åtgärder och annat har tillgodosetts. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall i första handtill niotionen 1562 och i andra hand till reservationen 1. Jag skall också avge en röstförklaring. Jag kommer attlägga ned min röst i punkten som gäller de offentliga utfrågningarna. Jagställer mig mycket tveksam till sådana och tror att de skulle innebära storasvårigheter. Idetta anförande instämde () och (rn) ESSENLINDAHL (s): Jagvill först begagna tillfället att tackakonstitutionsutskottet för att min motion med förslag om telefonöverföring avriksdagsdebatter till landsortspressen har fått en så positiv behandling. Detär trevligt att få en motion tillstyrkt. Jag har den uppfattningen, vilket motionen är ett uttryckför. att allmänheten via press och radio bör få bättre möjligheter att följavad som sker i . Jag tycker vidare att har skyldighet attunderlätta riksdagsbevakningen för massmedia. Dessa kan sedan bästbedöma vad som är av allmänt intresse. Ett enkelt och relativt billigt sätt äratt riksdagsdebatter överförs till intresserade tidningar på en vanligtelefonlinje. Förvaltningskontorets enkät bland tidningarna visar också attdet finns ett ökande intresse för telefonöverföring av debatter från . I åtskilliga fall har kostnadsskäl föranlett en visstvekan inför denna i övrigt positiva nyhet. Tidningen ställer exempelvisfrågan: Finns det inte möjlighet för att subventioneralandsortstidningarnas bevakning på samma sätt som man ställergratis lokaler och telefon till storstadspressens förfogande? Eller lyssna på i som anför:"För de landsortstidningar som har ambitionen att på ledarplatskontinuerligt kommentera riksdagsdebatterna men som inte harekonomiska möjligheter att avsätta speciella tjänster somriksdagsreporter/kommentator är denna service av utomordentligt intresse." "Vi är mycket intresserade, men kostnaderna ter signågot avskräckande", säger exempelvis . Och så här tycker : "Ett sådantarrangemang vore ytterst värdefullt för vår tidning. Tyvärr ser vi ingamöjligheter att ekonomiskt gå iland med projektet." ger f. ö. sin anslirtning tillmotionens tanke att till denna service också foga möjligheten att följapresskonferenser som hålls i . Tidningen gör ett riktigt påpekande, när denframhåller att de tidningar som ligger längst från får betala mest,då periodkostnaden blir högre. Kostnaden stiger också med avståndet tillStockholm, om man vill sända reportrar till viktiga riksdagsdebatter.Förvaltningsstyrelsen bör beakta skillnaderna på kostnadssidan. Det finns nu enojämlikhet som kan elimineras. En subventionering bör syfta till atttidningarna kommer i åtnjutande av en relativt låg enhetstaxa. Jag tycker attvi bör ha råd att ge små och fattiga landsortstidningar samma ekonomiskaförmåner som de stora och resursrika Stockholmstidningarna redan har. Det känns nästan rörande när en litentidning. , måste tacka nej därför att den har små möjligheter attplacera en medarbetare vid debatt-telefonen. Men detta den lilla tidningensproblem kan naturligtvis vi riksdagsmän hjälpa till att lösa. Det bör bli ensjälvklar uppgift för oss att hålla den egna länstidningen informerad om ochnär något av lokalt intresse är på gång. Gruppkanslierna kan också tipsa läns-och lokalpressen. Då behöver inte den lilla tidningen avdela medarbetare för enständig riksdagsbevakning, vilket naturligtvis inte heller har varit motionärensmening. frågestunder och interpellationsdebatterinnehåller ofta lokala nyheter av stort intresse. I departementen utarbetasinnehållsrika svar, och statsråden förmedlar dessa uppgifter till de närmastberörda i kammaren. Tyvärr stannar det ofta vid detta. Motmassmediernas bevakning av de stora partiledardebatterna kan enligt arbetsformer, m. m. Nr 121 niin niening ingen kritik riktas.Men vardagsarbete och det som den gäller problemen på hemortenspeglas inte lika förtjänstfullt. Nyhetsbevak- 16 anril 1980 ningen på detta försummade områdehar jag med min motion velat förbättra. Jag kan instämma i KU:s uttalande,att det nu finns anledning att tillskapa Riksdagensarbets- ''"' möjligheter för pressen att följa riksdagsdebatterna.Förutsättningar- fnrmpr m m na för att tämligen snabbt bygga utdenna telefonservice bör prövas i positiv För detta positiva uttalande vill motionärenbara tacka. ställningstagande är bra för massmedierna,bra för och dess ledamöter och - inte minst - bra för väljarna. Nuhar vi chansen att konkret och utan dröjsmål göra en positiv insats på dettaviktiga område till en rimlig kostnad. Jag yrkar på dennapunkt bifall till hemställan. JAN-ERICVIRGIN (m): Att arbete bör inledas med en officiellöppningshögtidlighet torde det råda stor enighet om. Öppnandet har sedan någraår tillbaka skett under enkla former i det nuvarande provisoriskariksdagshuset. vet många medborgare inte ens vid vilken tid somriksmötet öppnas. Detta medför bl. a. att allmänhetens insikt om riksdagenscentrala roll i samhället minskar. Vi moderater finner denna utvecklingallvarlig och anser det viktigt att alla möjligheter tas till vara för att geriksdagen tillfälle att komma i kontakt rned medborgarna och skapa intresse förriksdagens arbete. Det är därför viktigt att själva inledningen av riksmötetfår en sådan utformning att den väcker allmänhetens intresse. Ett medel att nå detta mål är att i modifierad form låtaöppningsceremonin liksom tidigare äga rum i rikssalen. Denna utgör en lämpliginramning för en sådan högtid. Visserligen har mångaförändringar i riktning mot förenkling ägt rum, men de högtidliga formerna ochvärdigheten i ceremonierna slog man vakt om. Enligt vår mening är detbetydelsefullt att öppnas i former som markerar det historiskasambandet rned tidigare statsskick och historia. Jag vill därför nu tatillfället i akt att teckna en kort historik i frågan. fick efter frihetskriget mot såsmåningom sin permanenta samlingsplats i under långaregering. Den svenska bestod då av fyra stånd - adel. präster,borgare och bönder - vilka sammanträdde och överlade var för sig i sina egnasamlingslokaler, som var belägna på olika platser i . För ståndensgemensamma överläggningar och beslut samlades man emellertid i rikssalen påStockholms slott, förmodligen beroende på att något annat lämpligt utrymmeknappast stod att uppbringa i det dåtida . talman har beslutat att öppnandet av riksmötetskall aga rum i ordinarie samlingssal och inte längre i rikssalen påStockholms slott såsom varit skick och bruk. Anledningen till dettabeslut mot en mer än 400-årig tradition har uppgetts vara en önskan avgrundlagberedningen att öppningshögtidligheten bättre skall passa in i detmönster som galler i ett parlamentariskt statsskick och därförförläggas till kammarens plenisal. har det gjorts gällande att det skulle vara"odemokratiskt" och "förödmjukande" för riksdagsmännen, attnär de nu som folkets valda representanter innehar all makt i riket bege sigtill kungens slott för att där få lov att öppna sitt . Orn en sådanargumentering skulle ligga till grund för talmannens beslut att stryka ettstreck över en av det moderna få rnen mest imponerande ochallmänt uppskattade offentliga manifestationer vore det beklagansvärt. Då det nuvarande byggdes var det som så mångaandra liknande praktbyggnader runt om i det dåtida inte enbart avsettatt vara ett residens för den regerande kungliga familjen och dennasuppvaktning. Ser man på planer för återuppbyggnaden av den 1697nedbrunna Vasaborgen så finner man lätt bredvid de kungliga gemaken också raderav ämbetsrum och arkivlokaler för de kungliga kollegierna, dvs. de dåtidaämbetsverken, som alltså förutsattes ha sina tjänstelokaler innanför slottetsmurar. Som bekant fortsattes denna tradition långt in . avflyttade till nya lokaler i . Det böri detta sammanhang också noteras att såväl högsta domstolen som regeringsrättenhaft sina lokaler i ordenssalarna på långt in . Det var därförhelt naturligt att också förlägga den lagstiftande maktens plenisal i sammabyggnad som den högsta administrationen och den högsta dömande makten. Detunder hela frihetstiden rådande svåra statsfinansiella läget, som tidvismedförde betydande förseningar vid slottsbyggets färdigställande, gjorde detvid denna tidpunkt knappast möjligt att uppföra en särskild byggnad förriksdagens plenarmöten, då en sådan med lätthet kunde inrymmas i det underbyggnad varande . Jag har genom denna korta historiska tillbakablick velatvisa på att rikssalen som allt annat statligt tillhör folket och därmed ocksåbör användas av oss folkvalda. Rikssalen har således alltid tidigare varit den svenskafolkrepresentationens högtidliga samlingslokal. Att den rent lokalt ligger ien byggnad, som under tidernas lopp blivit enbart en kungaboning, harhistoriska snarare än dynastisk-politiska skäl. Men detta utgör ingen anledningtill att flytta högtidliga öppnande. högtidliga öppnande i dess tidigare form varsynnerligen uppskattat av stora delar av svenska folket, vilket TV:s sändningari hög grad bidrog till. Det torde heller inte råda något tvivel om att enmajoritet av svenska folket vill att skall återinföra ett högtidligtöppnande i de former som tidigare tillämpades, då börjar sitt arbetei oktober månad. Vi finner det också angeläget att inför Sverigesfolk slår vakt om goda traditioner, som kan bidra till att skapa värdighetkring och förtroende för riksdag. Motioner från icke enbart moderata samlingspartietangående formerna för öppnande har förekommit så gott som varje århär i . Svaret har också varit detsamma år för år - så också detta år.Konstitutions- arbetsformer, rn. arbetsformer, m. m. utskottet erinrar om att det enligt bestämmelserna iriksdagsordningen ankommer på talmannen att efter samråd med vice talmannenfastställa ordningen för öppningssammanträden. Vidare sägerutskottet att ceremonin normalt bör förläggas till plenisal. Ja, det är i stort sett vad och jag sägeri vår motion nr 1049. Vi anser där att öppnande i rikssalen bör ägarum vid början av varje ny mandatperiod, medan normalt öppnande av riksmötetunder mellanliggande år bör ske i under de former som fastställesav talmannen i samråd med vice talmännen. Jag hoppas att talmannen under det kommandeåret vill överväga att i huvudsak återgå till tidigare plats och skick förriksmötets öppnande, vilket också anges i motionens hemställan. Något politiskteller ekonomiskt hinder har jag svårt att finna någon klar motivering för. anser att den moderata reservationen ärförsiktig i tonfallet, tydligen alltför försiktig. Vi reservanter anser detlämpligt att talmannen avgör frågan. Därför hoppas vi att motionen vinnerkammarens gehör. anser att verkligheten har tagit övernär det gäller det framtida . Han säger också att det harframförts egendomliga ståndpunkter i den frågan. Ja, framtiden får väl utvisavem som har rätt. Parlamentariker från skilda länder skulle enligt HildingJohansson hålla med honom om att de nuvarande formerna för öppnandeär de rätta. Frågan är emellertid om han har rätt. Jag kan ju inte här bevisamotsatsen. Det väsentliga är dock hur den svenske medborgaren ser pä dennafråga. Det är framför allt med tanke på honom eller henne som vi har skrivitdessa motioner. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall tillden vid utskottets hemställan fogade reservationen beträffande p. 28 mom. 5. I detta anförande instämde , . , och (alla m). HILDINGJOHANSSON (s) replik: Ordet "normalt", som förekommer idessa uttalanden, syftar inte på någon annan situation än att riksdagshusetsplenisal kan befinna sig i sådant skick, exempelvis pågrund av reparation, attden inte kan användas, eller att riksdagsöppnandet måsteske utanför . Att detta ord har förts in beror på att det skulle varaen lagligen öppnad riksdag även vid de tillfällen då öppnandet inte skedde iplenisalen. Däremot har vi i grundlagberedningen aldrig åsyftat ensådan situation att öppnandet vart tredje eller fjärde år skulle ske i andralokaler. Får jag tillägga att jag när det gäller parlamentetsöppnande aldrig har uttalat rnig om hur parlamentsledamöter i andra länder serpå vår öppningsceremoni. Jag har endast konstaterat att politiker runt om ivärlden tycks ha den uppfattningen att öppnandet skall ske i riksdagensplenisal. Rikssalen kommer inte att bli plenisal. Denhistoriska resumé som vi har fått del av innehöll bl. a. att plenisalen en gång i tiden var förlagd till . Så är emellertidinte längre fallet. Ägarförhållandena har aldrig spelat någon roll för mittställningstagande. I motion 1978/79:342 har jag tillsammans medtre partivänner från motionerat om projicering av talares namnoch partibeteckning på bildskärmen i plenisal. Vi anser att dettaskulle vara en viktig information för besökarna på åhörarläktaren, och vi ärövertygade orn att den skulle bli uppskattad. Man behöver inte befinna siglänge på åhörarläktaren förrän man får höra samma återkommande fråga blandbesökarna: Vem av ledamöterna är det som talar nu? Men inte bara för åhörarna på läktaren skulle detta varaen viktig och värdefull information. Vi tror att det i lika hög grad gälleräven ledamöter och tjänstemän. På grund av det stora antaletledamöter och suppleantsystem är det svårt för denenskilde ledamoten eller tjänstemannen att komina ihåg namnen på samtligaledamöter och tjänstgörande suppleanter, I samband med att vi väckte vår motion gjorde en i den härkommunen utkommande kvällstidning en förfrågan bland en del ledamöter om dekunde namnge de ledamöter som reportern visade bilder av. Resultatet blevprecis vad vi i vår motion har befarat. Det blev mycket få rätta svar. Jag har själv roat mig med attfråga efter namn på ledamöter. Jag har då i första hand ställt dessa frågortill ledamöter av . Jag vill gärna säga. herr talman, attdet inte har varit mycket värde i de upplysningar som man har fått av desvaren. Men trots detta kan ett enhälligt utskott konstatera att narnngivningav ledamöter inte har något större informationsvärde. Utskottet hänvisar till att riksdagensförvaltningsstyrelse har avstyrkt motionen med motiveringen attinformationsvärdet av det föreslagna systemet inte motsvarar de kostnader somär förknippade med dess genomförande. 1 utskottets betänkande framhålls attkostnaden skulle bli . Jag har inte haft tillfälle att ta del avdessa kostnadsuppgifter, och jag kan inte ifrågasätta dem. Jag vet inte vilketunderlag utskottet har haft. Men jag förmodar att man anser att man då skullebehöva skaffa en minidator. Man har alltså utan tvekan valt det kostbarastesystemet. Jag tror säkert att systemet med en minidator skulle bli det mesteffektiva systemet. Priset, , är då inget avskräckande pris. Enminidator går ju att använda även till annat. Vid en eventuell flyttningbehöver den inte spolieras, eftersom den kan användas för andra ändamål. Men det mest intressanta är att man tycker att det skullebli så kostnadskrävande. Vi bör ändå tänka på att i det stora hela, när vi harkostnader för lokaler på över 25 milj. kr.. är 250 000 trots allfén litensumma. besöks av omkring 70 000 människor, och jag tycker attäven ledamöter och tjänstemän är värda att få den information som vi motionärervill att skall ge. Jag tycker inte att kostnaden är så avskräckande. arbetsformer, m. m. arbetsformer, m. m. Det kan kanske verkaunderligt att det väckts en motion i denna fråga. Saken borde väl i stället hakunnat upp direkt med förvaltningsstyrelsen. Jag vill gärna deklareraatt jag också varit av den uppfattningen. skrev jag tillförvaltningsstyrelsen i ärendet, men tyvärr togs skrivelsen aldrig upp. trotsatt jag vet att den efterlystes av två ledamöter vid två olika sammanträdenvåren . togs skrivelsen upp till behandling meninte av förvaltningsstyrelsen utan av direktionen. Trots att andra ledamöter iförvaltningsstyrelsen var intresserade av frågan avgjordes den av ordförandenoch en annan ledamot. Därför väckte jag tillsammans med några andra ledamöter enmotion . Kanske kan den ända göra någon verkan, även om den nuavstyrks av utskottet. Det finns, tycker jag. anledning att ställa en fråga isammanhanget: Varför har legat så länge på niotionenutan att det gjorts några utredningar eller nedlagts något annat arbete på den?Det är ju sällsynt att en motion blir liggande obehandlad över ett val. En annan fråga som jag ställer mig är denna: Harförvaltningsstyrelsen behandlat motionen? Det sägs i betänkandet att så harskett, men jag har frågat ledamöter i förvaltningsstyrelsen och de kan intepåminna sig att den har varit uppe till behandling. Jag har inget yrkande.