prot · G30955 · 1979-12-31 00:00:00 — Det är då enenhet sorn över huvud taget inte har berörts på annat sätt än i , nämligen Pappersbruk, som ägs av är jag väl förvånad överdel mycket ringa intresse som övrigapolitiker från de borgerliga partierna har visat denna nedläggning, som äraviserad av . Väslerviksområdet är mycket hårt drabbat avindustrinedläggningar . Jag tänker på AB Järnförädling,Blankaholnis såg och varv, för att bara nämna några av de störrenedläggningarna inom . försvann iVästerviks kommun 700 sysselsättningstillfällen inom tillverkningsindustrin. Om sysselsättningen i län Det händer att industriledare sägeratt det nu är lämpligt att lägga ned, eftersom det finns ersättningsjobb. Detär en sanning med myckel stor modifikation, när man anför sådana motiv förnedläggningar. Dylika redovisningar har skett från ledning.Sätter man det stora antalet minskade sysselsättningstillfällen inom enrelativt liten kommun i relation till befolkningstalet ochsysselsättningstalet, är det givetvis mycket markant och en utveckling som intekan tillåtas fortsätta. När det gäller Pappersbruk kan man inte kommaifrån känslan av att detta nedläggningsbesked är samordnat med beskedet frånSödra Skogsägarna. Jag tror inte att det är en slump att det ungefär sammavecka kom besked om att även skulle lägga ned verksamheten här.Samtidigt kan man konstatera att Pappersbruk genom trren har givitmycket förnämliga vinstresultat. Förutvarande ägaren överlät sina andelar tillPLM-koncernen och är, föreställer jag mig, ytterst välbeställd i sin nuvarandesituation. Så fort det börjar gå litet back och man inte får fulltäckning för allt i olika sammanhang utan man konstaterar att vinstenär för liten, kommer emellertid kravet på att nedläggning skall ske. De anställda vid har tagit på siguppgiften att bevisa att möjlighet att fortsätta driften vid pappersbruketfinns. Del kan visserligen under en övergångstid behövas statliga insatser föratt klara en besvärlig period, men det är , som jag har uppfattat deloch enligt de redovisningar som jag har fått från de anställdas organisationer,klart att pappersbruket pä sikt kan bli lönsamt. Vi har i Väslerviksområdet exempel på att gemensammaaktiva insatser ger resultat. Jag vill då peka på , därde anställda log sig an uppgiften att kräva fortsatt drift vid förelaget. Därgjorde industriministern - det måste jag säga - en förnämlig insats genom attställa upp. Och jag tror att det var en riktig insats. Skulle förelaget haklarat problemen på annat sätt, hade det kostal oerhört mycket mer och ett heltsamhälle hade tonats bort ur verksamheten. Men jag vill understryka att dettabruk icke hade varit i funktion , om icke de anställda hade tagit sig anuppgiften att kräva fortsatt drift. Det var i allt väsentligt deras insats sommöjliggjorde fortsatt drift, och det är fortfarande de anställda som står bakomutvecklingen vid Eds Cellulosafabrik. Jag är medveten om att problemen inte ärhelt avklarade och att det alltid kommer all finnas en del problem, men därfinns också en framtidstro. Detta för att dessa exempel måste kunna användasäven i andra sammanhang, om inte andra lösningar står till buds. Jag tänker dåpå Pappersbruk. Här har överbringats inbjudningartill industriministern. Även om jag ifrågasätter lämpligheten i att via dennatalarstol överbringa inbjudningar vill jag ändå, eftersom tillvägagängssällelhar använts, säga följande: Jag vill på kommuns och de anställdasvid Pappersbruk vägnar inbjuda industriministern, om han nu kommer alt röra sig i de södra regionerna, till ett besöki och en genomgång av problemen vid i första htind pappersbruket. Under delta anförande övertogtalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Under rubriken hade tidningen en artikelserie, i vilken bl.a. förekom intervjuer med framstående företrädare för bondekooperation ochskogsägarrörelse. I en intervju i nr 37 trv Land, som utkom . gjorde LRF:s ordförande följande uttalande: "Skogsägarna känner, det är jag övertygad om, ansvarbäde för samhället och för de anställda. Normalt svarar skogsexporten för ca 20procent av våra exportinkomster och är således en grundpelare för vårtvälstånd. Vilken regim som än sitter kommer också att vidta åtgärder motmarkägarna om inte skogen vårdas rätt och råvaruförsörjningen tryggas." I Land nr 49. som utkom . gjorde ErikLundh. verkställande direktör i ,följande uttalande: "Ingen regering, oavsett politisk färg, kan accepteraalt skogsägarna sitter och hålleri sin råvara och låter industrin slåstill. Omvi inte sköter oss och lar fram det virke sorn behövs tillindustrin, kan vi räkna med att ingrepp frän samhället kan vara ganska näraförestående." Vad har då hänt sedan dessa uttalanden gjordes? Staten hargått in med miljardbelopp för att rädda skogsägarföretagen från konkurs. Vi harhaft en god konjunktur för skogsindustrin sorn skulle ha gjort det möjligt attrekonstruera skogsindustriföretagen under gynnsamma förhållanden. Värdefullaarbetstillfällen skulle ha kunnat tryggas. Positiva samhällsekonomiskaeffekter skulle ha kunnat uppnås. I stället varslas nu om betydande nedläggningar avskogsindustriföretag. Bristen pä råvara är akut för ett stort antalsågverksföretag. har under den goda skogskonjunkturen förloratvärdefulla marknadsandelar på grund av för låg avverkning. De privata skogsägarna som kollekfiv har sålunda icketagit det ansvar för råvaruförsörjningen som både LRF:s ordförande ochverkställande direktören i ansågvara den givna förutsättningen för att inte samhället skulle tvingas ingripa.Många enskilda skogsägare sköter sin skog bra och avverkar i rimlig omfattning.Men tillräckligt många sviker sin uppgift, så att totalresultatet blir sådåligt som avverkningssiffrorna för privatskogsbruket visar. Under avverkningssäsongerna 1977-1978 och 1978-1979 varhyggesanmälningarna inom privatskogsbruket bara hälften av vad de borde vara iett skogsbruk med jämn och uthållig avkastning. Hur skulle det ha sett ut, omman i den andra hälften av vårt skogsbruk skött sig lika illa? Vi harfrån socialdemokratins sida upprepade gånger i motioner och på Om sysselsättningen i län Nr 55 annat sätt pekat pä skogsindustrins allvarliga råvaruproblem. Måndagenden föreslagit stimulansåtgärder i godtid för att de skulle kunna göra effekt när 17december 1979 '' gäller den akuta virkesbrisien. Vi har, när dessa åtgärderfördröjdes av folkpartiregeringen och den akuta råvarubristenskärptes, krävt att regering- Oin sysselsättning- skulle vidta åtgärder för attkunna ålägga försumliga skogsägttre att en i län avverka. Menvåra förslag har gång på gång avvisats av den borgerliga riksdagsmajoriteten. Jag vet att de skogsägare som sköter sin skog inte längrevill klä skott förde försumliga. De inser att ett ingripande frän regeringen ärnödvändigt. De förstår att folk inte skall behöva kastas ut i arbetslöshet förtill vissa skogsägare tiv privatekonomiska skäl inle tar sill ansvttr för vårråvaruförsörjning. Men industriministern tänker inte ingripa, trots att han isill svtir på interpellation konstaterar att avverkningarna desenaste åren legal klart under den årliga skogstillväxten. Industriministerntalar om en kommitté som tillkallats för att se vad man på kan göraför att stimulera till ett ökat utbud. Han hintar om all en uppgång ivirkespriserna kanske kommer att bidra till ett ökat utbud. Förstår inte industriministern att sådant tal är enindirekt stimulans till försumliga skogsägare att fördröja avverkningarnaytterligare i en spekulation orn ännu bättre priser? Vet inte industriministern att virkespriserna redan är enakilleshäl för svensk skogsindustri? Förstårinte industriministern att det brinner i knutarna? Socialdemokratin delar deninställning som bäde LRF:s ordförande och Sverigesskogsägareföreningars riksförbunds direktör gav uttryck för ,att ingen regering, oavsett politisk färg, kan acceptera att vissa skogsägaresitter och håller i sin råvara och låter industrier stå stilla och människorbli arbetslösa. Av vilken anledning vägrarindustriministern och regeringen att vidta åtgärder som skulle göra del möjligtall ålägga försumliga skogsägare att la sitt ansvar? Lönlagarna inomskogsindustrin, de kommuner som kommer att drabbas av nedläggningar ochfriställningar och de skogsägare sorn tar sitt ansvarar angelägna att fä eltsvar från industriministern på den pirnkten. Jag begär alt få det svaret häroch . Jag fick en läng rad frågor från BerntNilsson. Dessutom fick jag en lång rad omdömen om situationen i län. Jagtycker att är väl pessimistisk. Visst finnsdet problem-säg detlän i vårt avlånga land som inte har problem! Men jag tror alt vi tillsammansmåste försöka hitta konstruktiva lösningar, och inle bara se allt i ettnattsvart mörker. Även i län finns dock ljuspunkter, och det bör vinotera. Låt mig emellertid beröra några av de kommentarer sonr rörmera problemfyllda frågor. Glasbruketi Björkshult har och jtrg diskuterat tidigare. är tydligen så att jag varje gång måste upprepa att deltyvärr inte fanns något realistiskt alternativ i Björkshult. Del varanledningen till att regeringen den gången inte kunde gtt in med en satsning.Den utredning som industriverket gör beträffande glttsinduslrin kommer ,och den bör då utgöra underlag för närmare överlägganden otn hurgitisindustrins strukturförändringar skall fortgå. En positiv sak noterar jag dock, nämligen all BerntNilsson nu har uppläckt att del finns något som heter företag, att del är företagensom svarar för sysselsättningen och att man därför måste skapa positivaförutsättningar för företagen, i synnerhet för de tnindre företagen. Jag tackarför detta erkännttnde, och vi skall hoppas att när vi kommer medvåra förslag för alt förbättra för nyetablering av företag ger oss sitt stöd ivårt arbete. Men frågar hur länsorganisationen nu skallklara detta arbete. Min motfrågti är: Vem skall bättre kunna föreslå åtgärder,lägga fram de konstruktiva förslagen, vilka rimligen bör vara de somstatsmakten har all värdera för den prioritering och den fördelning av resursersorn är den centrala statsmaktens uppgift? Men vi får då inle låta ossförlarntis av en nattsvart pessimism utan måste la vara på de positiva utvecklingsmöjlighetersom finns i alla län. När talar om att länsplanering bara är attjustera planeringstalen och att man helst inte skulle vilja ha någonlänsplanering, vill jag bara som exempel nämna vad som sker i län. Pägrundval av länsplaneringens förslag håller man nu på med ett projekt rörandeden glasindustrins långsiktiga utveckling. Beträffande sågverksindustrini län kan nämnas ett projekt som bedrivs i samarbete medutvecklingsfonden och skogsvärdsstyrelsen i länet. I ett annat projekt tar rnanupp utbildning och arbete och behandlar problem med matchningen mellanutbildningsinriktning och efterfrågan på arbetskraft i länet. Man håller pårned ett näringspolitiskt progr'am i län som bedrivs i samarbete rnedutvecklingsfonden, länsarbetsnämnden och parterna på arbetsmarknaden. Manhåller på med ett projekt om arbetsmarknadspolitikens inriktning i län,ett projekt som bedrivs av länstrrbetsnämnden i samarbete med länsstyrelsen.Det är i allt fem projekt som jag här nämner, sorn är finansierade nv delspeciella länsplaneringsanslag om . som regeringen har tilldelatlänsstyrelsen i län för att den skall ha ett bra underlag i sinafortsatta dialoger med regeringen och med statsmaklen. Jag noterar med tillfredsställelse att iGamleby tycker att Eds Cellulosafabrik fungerar bra. Det är inte problemfritt,men anledningen till tttl vi från regeringens sida satsat på var just de anställdas engagemang, som också innefattar attrnan gick in och tog en del av det ekonomiska ansvaret bakom företaget. Till vill jag säga att jag delar hansuppfattning att skogsägande måste vara förknippat med ett ansvar att också haen kontinuerlig produktion. Det råder inget som helst tvivel orn detta. Menfrågan om hur man ingriper kan diskuteras. har vi tillsall den här Om sysselsättning en i län Nr 55 utredningen som skall se överhela'problemet, och jag tror alt man måste Måndagenden avvakta utredningen innan rnanvidtar mera rigorösa åtgärder. 17december 1979 skogsvårdslag som bör efterlevas, och del finns anledning attskogsvårds- styrelserna också ser till att den efterlevs i tillämplig omfattning. Om sysselsättning en i län Det är riktigt att detta är en akilleshäl, men innebärdetta alt är beredd att ta avstånd från de starkt växanderotpostförsäljning-ar som går fram ,som en löpeld över landet och somspolierar möjligheterna att bygga upp en organiserad kontinuerligvirkesförsörjning till skogsindustrin? Det här är nämligen ett mera kompliceratproblem än vad vill göra gällande, och del kanske inte är ettså avgränsat skogsägarproblem som säger. Trots allt är det nogockså ett löntagarproblem. Jag kunde i kammarenredovisa exempel från en utredning i , som visat attavverkningsbenägenheten är lägst hos skogsägare som är verksamma i andra yrkenoch som därför inte är direkt beroende av intäkterna från sitt skogsbruk, medanpå fastigheten boende aktiva skogsägare har den högsta leveranstroheten. Jagvill inte påstå att utredningen från gäller hela landet,men den kan vara ett memento: här gäller ett gemensamt ansvar. Det vore ocksåangeläget att de fackliga rörelserna, oavsett om de tillhörproducentkooperationen eller fackföreningsrörelsen, samverkar om att genominformation förklara för skogsägare att alla har gemensamt ansvar för att säkraindustrins råvaruförsörjning. BERNTNILSSON (s); Industriministern säger all det finnsljuspunkter i varje län och alt sådana finns också i . Del gör delmåhända, fast det är långt mellan dem, måste jag tillstå. De ljuspunkter det skulle kunna gälla är väl de femutredningar som industriministern tar upp, om de nu kommer alt resultera inågonting - det återstår ju alt se. Beträffande glasbruken, om vi tar dem, sägerindustriministern nu som förra gången att det inle fanns några realistiskaalternativ. Men det gjordes en samhällsekonomisk studie som visade att detskulle ha varit lönsamt för staten att gä in och ta hand om det här glasbruketoch driva del vidare. går ungefär hälften av dessaglasbruksarbetare arbetslösa. Vad har som industriminister gjortför att hjälpa dem? De som gått arbetslösa där uppe sä länge har minsanninte sett några ljuspunkter. Och vad gör ni för Flygsfors glasbruk? Trots attriksdagen fattat ett beslut om att glasindustrin skall bibehållas på 1978/79års nivå tillåts de privata styrelserna och företagen att lägga ned. Hur skallman återställa del sedan? Eller är det så att industriministern heltnonchalerar det beslut som fattal? Sedan vet jag inte om det var jag som sade alt företagenskulle skapa sysselsättning. Det är ju sä i det här landet att företagen självasäger att de skall göra det, och det säger också industriministern. Men när denu inte gör det - vad gör vi dä för någonting? Vad gör industriministern om deprivata företagen,som i Kalrnttr liin, inte skapar de jobb som behövs? Här går ''' 4 000människor arbetslösa som skulle kunna ta ett jobb . diskussionernagäller ytterligtire 1 000 människor. De privataföretagen skapar alltså inte de jobb som behövs. Då måste det ----- Om sysselsättningen i län väl vidtasandra åtgärder? Det är klttrt tttl man kan dra i gång beredskapsarbeten ochannat här, och det är viil en övergångsåtgärd som får vidtas. Men meralångsiktigt då? Skall inte regeringen försöka påverka företagen attvidareförädla och att forska kring sina produkter för titt få fram bättrestiker som går att sälja ute? Ett exempel iir vad man tagit lYarn i Emsfors,sorn jag tycker pekar pä en vidareutveckling av stor betydelse. De utredningar som görs är i och för sig bra - de femutredningar som industriministern talarom. Men det är ju inte nog. Del kommerall la långtid inntin del händer någonting på det här området. Och ute i länenhar varken företagen, kommunerna eller länsorgtinen några möjligheteraltpåverka och få den utveckling som industriministern taltrr om och hänvisar tilli svaret till mig. Nej, det är väl i stället så att industriministern och densittande regeringen arbetar för att få fram en arbetsgivtirens marknad. Detskall alltid finnas ett tintal människor som är arbetslösa och som helt enkelttvingas att gå ut pä arbetsgivarens villkor. Jag ktin inle fatta det hela påannat sätt, i synnerhet som vi har haft exempel på detta. Den borgerligtiregeringen satsar med industriminister i spetsen 500 milj. kr. i SödraSkogsägarna, och sä uraktlåter man att över huvud taget sliilla några krav idel sammanhanget, att försöka påverka företagel. Man vill inle la ansvar för de40 % sorn rnan har. Man ser inte till att få garantier från skogsägarna för attde skall ttvverka, för trtt det skall finnas råvara osv. Det är upprörande alldel skall vara på det sättet. I län ägs av skogen av privataskogsägare. De avverktir två femtedelar av vad som är möjligt attavverkti. Men industriministern sitter bara med armarna i kors och säger attdetta får företagen klara sjiilva, det kan inte vi påverka; vi skall möjligentillsätta en utredning som får titta på det här. Men så kan del ju inte fåfortsätta. Regeringen och industriministern måste göra något på detta områdeför all skapa sysselsättning. Jag har här förut pekat på att vi i länhar en industriinvestering som ligger långt under genomsnillet för riket,vilket kommer att skapa problem. Eftersom del har varit så under lång tidbörjar effekterna all visa sig på olika områden, och förmodligenkommer de att bli ännu mer märkbara längre fram. Därför måste regeringeningripa. SVANTELUNDKVIST (s): Beträffande rotpostförsäljningarna säger jagbara generellt att vi måste få en annan ordning pä virkesförsörjningen än denvi har . Jag skiljer inte på olika skogsägarkalegorier med hänsyn till omvederbörande är skogsbrukiire enbart eller skogs- och jordbrukare ellerlöntagare som äger skog. Jag skiljer i stället på skogsägare som sköter sinskog, som avverkari rimlig omfattning, och skogsägare som inte skötersin skogoch inte Nr 55 avverkar i rimlig omfattning. Måndagenden Utgångspunkten för mig iir all viinte kan ha en situtitioir som innebiir alt 17december 1979 '" 'intal skogsägare av privalekonorniska skäl avslårfrån all avverka och därmed får möjligheter att i ett bekyrnnrersarni liige prtikiiski tagel ta Omsysselsättning- struptag på svensk skogsindustri. Delta insåg tydligen LRF:sordförande, del en i län inser den verkställande direktöreni Sveriges Skogsiigtireföreningars riksför- Minfragil iir: Inser industriministern delta också? I så fiill behöver vi ingalånga utredningar. Vi kriivde att vi skulle få enberedsktipslagsliflning. Då sttde mtin bara från borgerligt håll: Ja, men viktin inte användti tvång i det här sammanhtinget. Vi kräver fortfiirande attdel skall vara möjligt att åliigga skogsägare som inte sköter sig i desstiavseenden att se till att vi kan kitira vår råvaruförsörjning. Det iir orimligtalt vi skall hamnti i det liige som vi nu upplever. Jag vill alltså hti ett bestämt besked frånindustriministern. Är industriministern beredd att se till all vi så snart sommöjligt får en beredskapslagstifl-ningsom, med tanke på den situation vi ändåkommer tttl ha framöver när det gäller råvarutillgången, redan genom sintillkomst kanske ktin rnedverkti till att uppmuntra skogsägare som icke skötersig att göra det bättre iin ? Otn det skulle vara så att industriministerninle har fanltisi nog för all åstadkomma en sådan lagstiftning, kan jagberiitta för honom att den socialdemokratiska skogspolitiska gruppen så sentsom htrr diskuterat färdigt elt förslag till riktlinjer för hur mansktrll lägga upp en lagstiftning som ger dessa ålägganden. Så fort protokolletär justerat skall vi med varm hand överlärnntt detta förslag tillindustriministern. Men min fråga är: Kan vi vara överens onr att det är angeliigetoch nödvändigt att vi inte försätter oss i ett liige som innebiir all elttintal skogsägare på det här siillel nv privatekoirorniska skäl kan ta struptagpå svensk skogsindustri? förvånar mig med att säga atthan inte vet om de fem utredningar, för vilkas genomförande sorn regeringentinslagit medel till länsmyndigheterna i liin, ger någonting, 1rimlighetens namn måste det väl ändå vara så, om staten anvisar medel tilllänsmyndigheterna för all de skall analysera sitiitilionen och komma medförslag till åtgärder, till de åtminstone kan prestera något förslag, som sedankan bilda underlag för en diskussion om resurstilldelning. Men har man dendefailistiska insliill-ningen till länens möjligheter all veta var skon klämmersom har, hur skall man då kunna göra någonting vettigt? Jag blir allvarligt upprörd när jag lyssnar pä BerntNilsson, som påstår trtt den här regeringen skulle sträva efter någon sorls arbetsgivarens marknad för att uppriitlhålla arbetslöshet. Del iir ju skrämnrtinde! Jag vill säga att detiir närmast oförskämt, med tanke på vad som står i regeringsdekltirtitionen och med tanke på våra allmänna ambitioner för sysselsättningen. Både den här 170 regeringen och den förratrepartiregeringen har i det tivseendet haft minst sammaambitioner som den tidigare socialdemokratiska regeringen. Jag ber Nr 55 därförBernt all ta tillbaka del yttrandet. Del var inle särskilt den Om sysselsättningen i län Får jag sedan säga till alt det ärintressant att han inle vill ta upp frågan om fördelningen mellanleverttnsvirke och rotposter. I varje fall de som arbetar i branschen vet tillrotpostförsäljningarna är avgörande för prisnivån till industrin, därför allrotpostförsäljningarna trissar upp priserna till orimliga höjder. De vet ocksåatt rotpostérna är grundskottet mot en organiserad kontinuerlig virkesförsörjning.Ta nu från socialdemokratiskt håll för en gängs skull ställning också till denhär centrala frågan, så skall jtig på min sida vitsorda att jag delar SvanteLundkvists uppfattning. Om det sedan också är så, att flera personer ibrtinschen har stimma uppfattning, förändrar ju inte del saken - all del ärangeläget all åtgärder vidttis för att trygga skogsinduslriirsvirkesförsörjning. Men vi skall ha klart för oss att denberedskapslagstiftning som har diskuterats i realiteten redan finns i vår skogsvårdslag.Jag förutsätter all skogsvärdsslyrelserna ser till alt skogsvårdslagenefterlevs. Den föreskriver faktiskt en kontinuerlig virkesproduktion och attskogen skall skötas så att dess tillväxt främjas. vill inle skiljamellan skogsägare av olika kategorier. Det är bra. Det är vi också överens om.Jag vill inte heller ha någon annan fördelning i kategorier än mellanskogsägttre som sköter sin skog ansvarsfullt och skogsägare som inte gör det.Jag bara noterar att den gamla kritiken från socialdemokratin, som tidigarehaft udden riktad mot visst håll, nu inte längre har något underlag. Det är braorn vi har kommit dithän att det i hög grad är fråga orn ett aktivt ägande,gärna förenal med boende på fastigheten, vilket ju är den bästa garantin föraktivt ägande. Lät oss komma ihåg det även när vi diskuterar markpoliliken iframtiden! BERNTNILSSON (s): Det är riktigt som industriministern sade,att jag inte trodde att de här fem utredningarna skulle ge något resultat. Vadär det här för någonting egentligen? Det är i stort sett ingenting annat än vadvi hållit på med i länsplaneringen. Vi har kanske inte gått så djupt in på deolika branscherna som det nu blir fråga om. Men i länsplaneringen har vi tagit uppproblemen med glasbruken, och vi har föreslagit åtgärder. På område efterområde har vi i länsplaneringen talat om hur del ligger till. Vi har framhållitatt industriinvesteringarna är katastrofalt låga i län, att situationenpä olika områden är dålig, osv. Men regeringen har ju inte vidtagit några av deåtgärder vi föreslagit, uttin man har bara noterai all det är på det härsättet. Den i stort sett enda åtgärden man vidtagit är alt man justeratbefolkningstalet nedåt med 10 000 människor. Skall man driva länsplanering ochplanering över huvud laget pä del sättet, då kan man lika gärna ha endattimaskin som sköter det hela.